Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, вказуючи, що [PERSON], [INFO], є онукою позивачів , що підтверджується її свідоцтвом про народження, свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб доньки - [PERSON] , яка померла [INFO]. За життя доньки онука проживала разом з ними по [ADDRESS]. Після загибелі мати дитина весь час проживає разом з позивачами та знаходиться на їх утриманні. Відповідач дитиною не цікавиться, участі у її вихованні та утриманні не приймає. Просять позбавити батька дитини - [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] Призначити [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , опікунами [PERSON], [INFO] . Стягнути на їх користь з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття , але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Розподілити судові витрати. В судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовільнити. При цьому позивач пояснила суду що відповідач з дитиною не зустрічається та не спілкується. В судовому засіданні відповідач позов не визнав. Суду пояснив , що він намагається встановити контакт з донькою, але позивачі налаштовують її проти нього . Представник Департаменту служби у справах дітей просив при винесенні рішення врахувати інтереси малолітньої, її думку , вважають доцільним позбавлення батьківських прав . Ухвалою суду від 07.02.2018 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні. 27.02.2018 року від відповідача до матеріалів справи надійшов відзив на позову заяву, в яких відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки з 2011 р. позивач перешкоджає йому спілкуватись з донькою та налаштовує її проти відповідача. Вважає, що позивачем не надано доказів винної поведінки відповідача щодо дитини та свідомого нехтування своїми обов'язками, також зазначено, що добровільно допомагає матеріально утриманню дитини. 16.04.2018 року від Департаменту служби у справах дітей до матеріалів справи надійшов висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом із позивачами [PERSON], [PERSON] та саме вони займаються її вихованням та утриманням тривалий час з 2016 року , що підтверджуються відповіддю КЗОЗ «Харківська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів № 16 Харківської міської ради, відповіддю КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №223» від 04.12.2017 р. на запит адвоката, відповідно до якої [PERSON] залишилася жити разом із позивачами та саме вони займаються її вихованням та доглядом за нею. Згідно з нормами ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з пунктами 15 та 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. В даній справі в якості підстав для позбавлення батьківських прав позивач посилається на те, що відповідач ухиляється від виконання ним батьківських обов'язків по відношенню до доньки, що полягає у тому, що він не зустрічається та не спілкується з донькою, не цікавиться навчанням та розвитком дитини, зокрема, не відвідує навчальний заклад, не утримує дитину, створює перешкоди у її розвитку , а також на страх перед батьком і небажання спілкуватися самою дитиною. Враховуючи, що показами допитаних у суді свідків [PERSON] та неповнолітньої [PERSON], доводи позивача про свідоме нехтування відповідачем батьківських обов'язком щодо утримання та виховання своєї неповнолітньої дитини знайшли своє підтвердження , суд вважає що є об'єктивні причини для задоволення позову. Судом також був допитаний у якості свідка [PERSON] , але його пояснення по справі не спростували свідчення [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до положень ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд враховую наданий висновок що до доцільності позбавлення батьківських прав відповідача та подання про доцільність встановлення опіки ( а.с. 79-82) , вважає їх достатньо обґрунтованими та такими , що не суперечать інтересам дитини. Опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років (ст. 243 СК України). Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч. З ст. 60 ЦК України). Опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного (ст. 63 ЦК України). Позивачі є рідними дідусем та бабусею [PERSON]. Займаються її вихованням та розвитком, вирішують питання відвідування дитиною навчального та медичного закладів, що підтверджується доданими до позовної заяви доказами та поясненнями свідка. Мають у власності двокімнатну приватизовану квартиру у благоустроєному будинку. Дитина має окрему кімнату з облаштованим місцем для відпочинку та навчання. Дитина забезпечена одягом, іграшками і спортивним інвентарем. Згідно висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON] є здоровою дитиною, що свідчить про належний догляд позивачів за дитиною, створені належні умови виховання, утримання та розвитку. [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримують пенсію, розмір якої у сукупності перевищує розмір прожиткового мінімуму на одну особу, що свідчить про можливість утримувати дитину, якій також призначено пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Згідно висновків про стан здоров'я позивачі можуть бути опікунами, психіатричних протипоказань до виконання обов'язків опікуна немає, ознак наркологічних захворювань не виявлено. До кримінальної відповідальності не притягувались. За наведених обставин, суд вважає, що є усі підстави для призначення позивачів с опікунами малолітньої [PERSON]. Також батько дитини зобов'язаний брати участь в її утриманні і позбавлення батьківських прав не звільняє того з батьків, якого позбавлено батьківських прав, цього обов'язку (ч.ч. 2-3 ст. 166 СК України), тому вимога про стягнення аліментів на користь позивачів підлягає задоволенню. Оскільки відповідач є працездатним, отримує пенсію як військовий, утриманців не має, суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти у розмірі 1 /4 частині усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved