Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши в позові, що 13.07.2007р. ПАТ «Дельта Банк» правонаступник ТОВ «Комерційний банк «Дельта» та відповідач уклали договір №002-07005130707, згідно з п.1.2. позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті Виза класичний, що міститься в Додатку №1 до Договору. Банк надає Держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії, що передбачена п.1.3. кредитного договору. Відповідно до зазначеного пункту банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 30000грн. та на день укладення договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Відповідно до п.1.5. кредитного договору кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані Держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобов'язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій передбачених договором. Відповідно до п.2.1. моментом надання Банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів Держателя. У відповідності до договору, Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Також відповідно до п.2.13. Держатель доручає банку здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунку в рахунок погашення сум заборгованості, яка виникає за кредитним договором. Станом на 24.10.2013р. відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. [PERSON] був повідомлений про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів перед ТОВ «КБ «Дельта», однак на теперішній час кредитна заборгованість Позичальником погашена не була. Станом на 24.10.2013р. за відповідачем по укладеному з ТОВ КБ «Дельта» кредитному договору №002-07005-130707 від 13.07.2007р. рахується заборгованість на загальну суму 1688,48коп, яка складається з тіла кредиту - 0грн., прострочене тіло по кредиту 1688,48грн., заборгованість за відсотками - 0грн., заборгованість за комісіями - 0грн. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.1049,1054 ЦК України, Позивальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Тому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 1688,48грн., та судовий сбір в сумі 229,40грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, поважних причин неявки не повідомив, надав суду письмову згоду розглядати справу в його відсутності. Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити, застосувавши строк позовної давності. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Нормами ст.258 ЦК України встановлена позовна давність щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) строком в один рік. Позовна давність, відповідно до вимог ст.260 ЦК України, обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст.ст.253-255 ЦК України, тобто перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої пов'язано його початок і порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Пунктом 5 ст.261 ЦК України встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг строку позовної давності починається зі спливом строку виконання, а за зобов'язаннями, строк яких не визначений або визначений моментом вимоги - від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу по виконання зобов'язання. Відповідно до пункту 1.4. договору №002-07005-130707 від 13.07.2007р. кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів, тобто строк дії Договору №002-07005-130707 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки був встановлений до 13.07.2008р. Отже перебіг строку позовної давності почався з 13.07.2008р. Таким чином перебіг строку позовної давності скінчився 13.07.2011р. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою відмови у позові. Слід також враховувати Постанову Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» де пунктом 31 встановлено що «Враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Крім того, з відповідача не підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті держмита в сумі 229,40грн.

Outcome: dismissed