Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 липня 2015 року між ПСП агрофірма «Соснівська», від імені якої діяв [PERSON], та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого позивач передав [PERSON] у власність грошові кошти у сумі 60 000 грн зі строком повернення через місяць до 11.08.2015 року та зі сплатою 28 % річних від суми позики до дня повернення. Однак відповідач у визначений договором строк повернув лише 6 700 грн. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики у сумі 60 762 грн, з яких 53 300 грн - сума основного боргу та 7 462 грн - сума нарахованих відсотків за період з 11.07.2015 року по 11.02.2016 року. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, неповернення коштів у визначений строк пояснив скрутним матеріальним становищем. Суд, заслухавши представників позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку: Згідно ст.ст. 1046, 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 1 ст. 1047 ЦК України встановлює, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530, 536 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства в установлений строк, зі сплатою процентів за користування чужими коштами. З матеріалів справи вбачається, що 11 липня 2015 року між ПСП Агрофірма «Соснівська», від імені якої діяв [PERSON], та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого агрофірма передала у власність [PERSON] 60 000 грн на строк до 11.08.2015 року, а відповідач зобовязувався в обумовлений строк повернути зазначену суму. Також, згідно п. 2 договору, відповідач зобовязувався сплачувати 28 % річних від взятої в позику грошової суми до дня повернення позики. (а.с. 6) Отримання відповідачем зазначених у договорі коштів, крім його особистих пояснень, підтверджується також розпискою від 11.07.2015 року та видатковим касовим ордером від 11.07.2015, згідно якого з каси агрофірми було видано [PERSON] 60 000 грн. (а.с. 14, 15) Зважаючи на вищезазначене, а також визнання відповідачем позову в повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача 53 000 грн боргу, 7 462 грн відсотків та, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесених позивачем витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved