Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №SAMDNWFC00022414561 від 25.02.2019 року, яка станом на 04.01.2021 року складає - 38142,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2301,65 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 1626,73 грн., заборгованість за пенею - 34213,62 грн., а також судовий збір, мотивуючи тим, що відповідачем порушено договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, що є предметом позовних вимог. Представник позивача разом з позовною заявою подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, розглядати справу у спрощеному порядку, проти винесення заочного рішення не заперечує. У судове засідання [PERSON] не прибув, причини неприбуття не повідомив. Жодних клопотань на адресу суду не надходило. Відзив до суду не надав. Про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судової повістки засобами поштового зв`язку, направлення смс-повідомлення та оголошення на веб-сайті судової влади. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247, ст. 280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 08.12.2015 року [PERSON] складена та підписана анкета - заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, зі змісту вказаної заяви вбачається, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку які були надані позичальнику для ознайомлення в письмовому вигляді. 25.02.2019 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до Договору №SAMDNWFC00022414561 від 25.02.2019 року. Як передбачено п.1.1. Додаткової угоди, сторони узгодили, що сума заборгованості, що виникла за період з дати укладання Договору до дати підписання цієї угоди складає 42283,20 грн. Банк Здійснює прощення (анулювання) частини боргу, що виникла за період з дати надання Клієнтові кредиту, а саме здійснює прощення: відсотків на 0 грн., комісії на 0 грн.. пені на 30022,95 грн., штрафу на 0 грн. (п. 1.2 Угоди) Відповідно до п. 1.3 Угоди, сторони узгодили строк повернення кредиту до 25.05.2019 року та відсоткову ставку за кредитом у розмірі 0,01 % Відповідно до п. 1.5 Угоди, Клієнт зобов`язується здійснювати погашення кредиту шляхом здійснення платежів на картку [NUMBER] у такому порядку: клієнт зобов`язується здійснити платіж на погашення заборгованості по договору у розмірі не менше 1842,84 грн., у строк не пізніше 25.02.2019 року. клієнт зобов`язується здійснювати погашення кредиту шляхом здійснення платежів у розмірі 3472,50 грн. до 25 числа місяця протягом 3 місяців. Розмір останнього щомісячного платежу складає 3472,50 грн.. Відповідно до п. 1.6 Угоди, ця угода згідно ст. 212 ЦКУ укладається під невідкладну обставину, а саме: у разі неналежного виконання клієнтом зобов`язань, передбачених Договором та п. 1.5 Угоди, вступають в дію умови про прощення заборгованості, визначені п. 1.2. Угоди, та умова про заміну процентної ставки, передбаченої п. 1.4 Угоди. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного кодексу України, Особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Узгоджена між сторонами п. 1.6.1 Додаткової угоди, передбачає, що в разі прострочення виконання Клієнтом будь - якого із зобов`язань, передбачених п. 1.5.2 Угоди та / або будь якого із зобов`язань, передбачених Договором, на 31 день, умова про прощення частини заборгованості, передбачена п. 1.2, та умова про заміну відсоткової ставки, передбачена п. 1.4 Угоди не застосовуються. Згідно з графіку погашення заборгованості по Додатковій угоді, сторони погодили, що відповідач має сплачувати 25 числа кожного місяця ануїтентними платежами в сумі 3472,50 грн. з 25.03.2019 року по 25.05.2019 рік. Як вбачається з виписки по рахунку [PERSON] за період з 25.02.2019 року по 23.03.2019 рік, останнім здійснено платіж на погашення заборгованості за умовами Додатковї угоди на загальну суму 3024,41 грн.. Виходячи з умов Додаткової угоди до Договору № SAMDNWFC00022414561 від 25.02.2019 року, відповідачем порушено умови вищевказаного договору в частині своєчасної та повної сплати платежів, а тому, застосовуються умови Договору, встановлені п. 1.6.1 Додаткової угоди. Виходячи з вищевикладеного, в даному конкретному випадку, мають застосовуватись положення про умови кредитування, викладені в основному договорі, зокрема, щодо нарахування процентної ставки та нарахованої пені, розрахунок яких, має бути підтверджений належними та допустимими доказами, виходячи з умов основного договору Кредиту. Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частинами другою, третьою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З огляду на викладене, між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н від 08.12.2015 року, за яким відповідачу було надано кредитну картку із встановленням відновлювального кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення 2301,65 грн. заборгованості за кредитом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, що має відображення у розрахунку заборгованості, та випискою по рахунку, в той же час, відповідач не скористався процесуальним правом подати відзив до позовної заяви. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Разом з тим, при зверненні з даним позовом до суду, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують умови кредитування, порядок та розмір нарахованих відсотків, в той же час, з наданої позивачем виписки заборгованості та розрахунку не можливо встановити розмір пені та відсоткової ставки, які застосовувались до відповідача до 25.02.2019 року. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 1626,73 грн. - заборгованості по відсоткам та 34213,62 грн. пені є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки умови про її нарахування, та розмір підписаною позичальником анкетою-заявою не передбачені. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, враховуючи порушення позичальником умов договору, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, підлягає судовому захисту, тому позов АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за додатковою угодою до Договору №SAMDNWFC00022414561 від 25.02.2019 року у розмірі 2301,65 грн. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги задоволено частково на загальну суму 2301,65 грн., що складає 6 % від позовних вимог, то розмір судового збору, який підлягає стягненню із [PERSON] на користь банку складає 136,98 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial