Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за усною вказівкою без видачі відповідного ордеру відповідач був вселений в гуртожиток за адресою: [ADDRESS]. Крім того, відповідно до наказу № 45 від 29 жовтня 2010 року відповідача було звільнено. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до наказу № 69 від 20 лютого 1995 року гуртожиток [ADDRESS] було поставлено на баланс установи ЮА - 45/183/ слідчий ізолятор. [PERSON] / позивач/ 27 липня 2005 року був прийнятий на проходження служби в Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби у місті Києві та Київській області та за усною вказівкою був вселений в кімнату [ADDRESS] без відповідного ордеру. Відповідно до положення про гуртожиток Київського слідчого ізолятора управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація Київського слідчого ізолятора видає співробітнику відповідний ордер, який є єдиною підставою для вселення в гуртожиток. Статтями 128, 129 ЖК України передбачено, що порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. Жила площа у спеціальних гуртожитках для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують поліпшення житлових умов або жила площа яких тимчасово заселена чи яким повернути колишнє жиле приміщення немає можливості, а також осіб, які потребують медичної допомоги у зв'язку із захворюванням на туберкульоз, надається в порядку, що визначається відповідними органами місцевого самоврядування. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Відповідно до ч.1 ст. 58 Житлового кодексу УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом (ч.1ст.109 ЖК України). Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки, відповідач самовільно вселився в спірну житлову площу, ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення не видався, відповідно до ч.3 ст.116 Житлового кодексу УРСР відповідач підлягає виселенню без надання йому іншого жилого приміщення.

Outcome: approved