Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відсторонення від виконання службових обовязків. В судовому засіданні [PERSON] та його представник, адвокат [PERSON] позов підтримали і пояснили, що в період часу з 08.05.2013 року по 01.10.2013 року [PERSON] працював у відповідача на посаді старшого інспектора відділу власної безпеки на обєкті ПАТ «[PERSON] Кривий Ріг». 01.10.2013 року за письмовою згодою був переведений на посаду старшого інспектора відділу власної безпеки СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» на обєкті ПАО «Хайдельберг Цемент Україна». 31.12.2014 року на електронну адресу відділу власної безпеки СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» на обєкті ПАО «Хайдельберг Цемент Україна» в м. Кривий Ріг прийшов наказ Генерального директора СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» № 403 -ос від 31.12.2014 року, яким [PERSON] та двом іншим працівникам підприємства, [PERSON] і [PERSON] вказано було прибути 05.05.2014 року на службовому транспорті до центрального офісу в м. Київ для підведення підсумків про виконану роботу за 2014 рік. 04.01.2015 року [PERSON] та іншим працівником підприємства, [PERSON] було направлено в центральний офіс по електронній пошті листа в якому вони вказали, що їх службовий автомобіль знаходиться в несправному стані, а також погодні умови є несприятливими для здійснення вказаної поїздки, тому виконати наказ неможливо. 04.01.2014 року на електронну адресу помічника начальника відділу з кадрового обліку СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» надійшов наказ Генерального директора підприємства [PERSON] № 2-ф від 04.01.2015 року «Про дисциплінарні стягнення співробітників компанії СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» в якому зазначено, що за порушення трудової дисципліни, а саме навмисне надання керівництву компанії неправдивих відомостей, що несумісне з Етичним кодексом компанії та вимогами ст.. 139 КЗпПУ та невиконання наказу керівника компанії ( № 403-ос від 31.12.2014 року) старшому інспектору відділу власної безпеки [PERSON] та інспектору відділу власної безпеки [PERSON] оголосити догани. Позивач вважає цей наказ незаконним, тому що до застосування дисциплінарного стягнення ним не надавалися письмові пояснення; їх службовий автомобіль Рено-Логан р.н. АА 6121КХ дійсно був в несправному стані, а саме необхідно було замінити хрестовину рульового валу та відрегулювати роботу двигуна на газі і бензині, що можна було зробити тільки в м. Дніпропетровську на спеціалізованій СТО. Також 05.01.2015 року були снігові перемети на автошляху в напрямку м. Києва, автобусні сполучення в цей день скасували. Залізничним транспортом [PERSON] не мав змоги приїхати в звязку з відсутністю коштів на потяг, а компанія не сплатила вартість квитка. Крім того, 05.01.2015 року на електронну адресу помічника начальника відділу з кадрового обліку СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» надійшов ще один наказ Генерального директора підприємства [PERSON] № 4-ф «Про проведення службової перевірки СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» в якому було зазначено, що в звязку з проведенням службової перевірки відсторонити від виконання службових обовязків та зборонити знаходження старшого інспектора ВВБ [PERSON] та інспектора ВВБ [PERSON] на будь-якому обєкті СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» до надання дозволу керівництва. Позивач вважає цей наказ також незаконним, так як він суперечить вимогам ст.. 46 КЗпПУ. Представник відповідача, [PERSON] позов не визнала і вказала, що позивач не виконав наказ керівника компанії про прибуття 05.01.2014 року в м. Київ без поважних причин, їх службовий автомобіль знаходився в робочому стані, що підтверджується поясненням свідка [PERSON], начальника транспортної служби та актом огляду автомобіля на незалежній СТО від 05.01.2015 року, де вказано, що автомобіль перебуває в технічно справному стані ( а.с. 67). Також погодні умови згідно довідки Гідрометцентру України були сприятливими для поїдки. Крім того, [PERSON] можливо було приїхати до м. Києва залізничним потягом, а якщо не було грошей на квитки, то необхідно було в когось позичити, а потім в центральному офісі в м . Києві отримати компенсацію за квитки і розрахуватися з боргом. Пояснення у [PERSON] до застосування дисциплінарного стягнення не було відібрано, так як відповіді [PERSON] в електронних листах про неможливість прибуття в м. Київ і є його поясненням. Крім того, згідно акту від 04.01.2015 року [PERSON] відмовився надавати пояснення. Про відсутність коштів у [PERSON] на квиток, він повідомив тільки в 16 годин 22 хвилин 04.01.2014 року і компанія не мала змоги ці кошти йому перерахувати, а потім [PERSON] не відповідав на дзвінки і на листи по електронній пошті, працівники компанії навіть залишилися після закінчення робочого часу для підготовки наказу про оголошення [PERSON] догани. Також представник компанії вказала, що відсторонення від виконанням обовязків позивача було здійснено відповідно до вимог ст.. 46 КЗпПУ, так як цією статтею передбачено і інші випадки відсторонення. Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Стаття 139 КЗпП України визначає обовязки працівників, а саме працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону працю, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Також статтею 141 КЗпП України визначено обовязки власника або уповноваженого ним органу, які повинні правильно організувати працю працівників, створити умови для зростання продуктивності праці, забезпечити трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержуватися законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. Із ст.. 148 КЗпП України витікає, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Відповідачем вищевказані вимоги трудового законодавства України виконані не були. Так, не було відібрано у [PERSON] перед застосуванням до нього дисциплінарного стягнення письмового пояснення. Суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача, що необхідно було терміново готувати наказ про оголошення йому догани і тому працівники компанії навіть залишилися після закінчення робочого часу, а [PERSON] не відповідав в цей час на дзвінки, так як після виявлення проступку можливо було застосувати дисциплінарне стягнення на протязі одного місяця. Наданий відповідачем акт від 04.01.2015 року, що [PERSON] в присутності членів комісії відмовився давати пояснення до наказу № 2ф від 04.01.2015 року «Про отримання дисциплінарного стягнення », суд не може визнати належним доказом, тому що про цей акт представник відповідача під час слухання справи не повідомляла, навпаки, вона вказувала, що [PERSON] не пропонувалося надавати пояснення з приводу притягнення його до дисциплінарної відповідальності і також відповідачем не було забезпечено явку в судове засідання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] які підписали цей акт і працюють в СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» . Крім того, на акті відсутня дата його реєстрації у відділі кадрів відповідача. Також представник відповідача надала до суду копії актів приймання-передачі автомобіля Рено-Логан р.н. АА 6121КХ за 2014 рік, де у кожному акті були вказані водіями пошкодження та недоліки цього транспортного засобу, які були виявлені ними під час експлуатації. Всі ці акти було затверджені керівництвом СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» . Однак відповідачем не було надано ніяких інших актів огляду автомобіля на спеціалізованому СТО в підтвердження, що в 2014 року, автомобіль дійсно був нормальному робочому стані. Тільки за 05.01.2015 року був суду наданий акт, про огляд автомобіля ТОВ «Мегастар» і був зроблений висновок, що автомобіль знаходиться в технічно справному стані. Разом з тим, представник відповідача не надала доказів, що працівники вищевказаної СТО мають відповідну кваліфікацію на проведення огляду автомобілів французького виробництва. Свідок [PERSON], начальник транспортної служби компанії, який був допитаний за клопотанням представника відповідача, також не зумів пояснити о прийнятих мірах по ремонту автомобіля Рено-Логан р.н. АА 6121КХ в 2014 році, не дивлячись на те, що позивач [PERSON] стверджував у суді під час його допиту, що [PERSON] обіцяв прийняти міри по ремонту хрестовини рульового валу. Факт несприятливих погодних умов на автошляху Кривій Ріг Київ 05.01.2015 року підтверджується крім пояснень позивача, також поясненнями свідка [PERSON], допитаного за клопотанням представника відповідача, який вказав у суді, що його службовий автомобіль був у технічно-справному стані, але із-за поганих погодних умов він поїхав з міста Кривий Ріг в центральний офіс компанії у м. Київ для підведення підсумків за рік на залізничному транспорті, зайвих грошей, щоб зайняти [PERSON] на квиток на потяг у нього не було. Також із довідки Українського гідрометеорологічного центру від 04.02.2015 року, яка надана відповідачем, витікає, що у період з 04 по 06 січня 2015 року по території Дніпропетровської, Кіровоградської, Київської областей спостерігалася ожеледиця, яка вважається небезпечним явищем ( а.с. 151). Крім того, за змістом ст.. 148 КЗпПУ вбачається, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку. Однак відповідач ще до неприбуття на нараду позивача [PERSON] 05.01.2015 року в м. Київ та до проведення службової перевірки наклав на нього 04.01.2015 року дисциплінарне стягнення, що на думку суду є порушення вимог вищевказаної норми трудового законодавства. Статтею 46 КЗпП України передбачено відсторонення працівника від роботи у випадку появи його на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного спяніння; відмови або ухилення від обовязкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Із наказу від 05.01.2015 року Генерального директора компанії [PERSON] за № 4-ф «Про проведення службової перевірки СП ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» витікає, що [PERSON] було відсторонуто від роботи у звязку з службовою перевіркою. Однак ст.. 46 КЗпП України такої підстави для відсторонення не має. Також цей наказ не містить посилань на законодавство, яке передбачає відсторонення працівника від роботи в інших випадках. Таким чином, відповідачем не надано достовірних доказів, що позивач [PERSON] навмисно надав керівництву компанії неправдиві відомості про несправність службового автомобіля та що 05.01.2015 року були несприятливі погодні умови на автошляху Кривий Ріг Київ. Разом з тим, позов підлягає частковому задоволенню, тому що із його резолютивної частини витікає, що вищезазначені накази позивач просить скасувати повністю, але ці накази стосуються не тільки [PERSON], а ще і [PERSON] і тому їх необхідно скасувати тільки відносно [PERSON], а також другий наказ № 4-ф від 05.01.2015 року необхідно скасувати тільки відносно [PERSON] в частині його відсторонення від роботи, так як відповідач мав право призначати службову перевірку. Згідно ст.. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача всі понесені ним судові витрати, а на користь держави судовий збір.

Outcome: partial