Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовними вимогами про стягнення коштів за договором споживчого кредитування № DNH4KS76740067 від 12.09.2006 р. в сумі 22793,40 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов та пояснив, що в 2006 році між сторонами по справі був укладений кредитний договір, відповідачка отримала кошти, але умови договору щодо повернення кредиту не виконує. Під час оформлення кредитного договору відповідачка звернулася із власними документами, ніяких відомостей про втрату відповідачкою цих документів немає. Останній платіж за кредитним договором відбувся 29.03.2014 р., а тому строки позовної давності не можуть бути застосовані в зв'язку із їх перериванням. Висновок експерта не є єдиним доказом отримання відповідачкою кредиту, підтверджується наданими позивачем іншими доказами, що є в матеріалах справи. Погашення кредиту відбувалося через касу установи банку, згідно меморіальних ордерів, відповідачкою особисто. Первинні касові документи можливо і є в архіві банку, але вони стороною надаватися суду не будуть. Ідентифікувати особу, яка сплачувала борг за договором неможливо. Представнику позивача не відомо, де складалася відповідачкою заява про надання кредиту, чи передавався товар відповідачці він не знає, умови кредитування позивачем не підписувалися, заставне майно, його наявність чи відсутність у боржника, установою банка не перевірялося Де на даний час працівник, який оформлював кредит, представнику банку не відомо, адреси його місця проживання він не знає та вважає його допит, з метою встановлення обставин оформлення кредиту недоцільним. Адреса працівника, який оформлював кредит, відома відділу кадрів. Не бажає повторно проводити судову експертизу, визнає факт звернення відповідачки до правоохоронного органу з повідомленням про злочин, вчинений невідомими особами, які заволоділи грошовими коштами установи банку, із використанням копій її документів. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що кредит вона не отримувала, товар не покупала, як дізналася про зазначені обставини, відразу звернулася до правоохоронного органу. Нікому документи для оформлення кредитів не передавала, кредит не погашала, умови кредитування не підписувала. Представник відповідачки, [PERSON] проти позову заперечила, просить суд застосувати строки позовної давності, так як спливло вже близько 10 років, проте банк із вимогами не звертався, але згодом, пояснивши, що між сторонами взагалі не виникали кредитні правовідносини, вважає що підстав для застосування таких строків немає. В заяві позичальника підпис стоїть не відповідачки, товар відповідачка не отримувала, та їй взагалі стало про це відомо з часу пред'явлення до неї позову, що обумовило звернення до правоохоронних органів. Доказів про отримання відповідачкою товару немає. З Умовами кредитування позивачка не ознайомлювалася та їх не підписувала, а тому вказані Умови не є договором. Документів відповідачка установі банку не передавала. Заяву про застосування строків позовної давності не підтримує. Представник відповідачки [PERSON] у судовому засіданні висловив свою думку щодо застосування строків позовної давності, вважає, що так як кредитні правовідносини між сторонами не виникли, прав позивача відповідачкою не було порушено, а тому строки позовної давності не можуть бути застосовані, а в задоволенні позову повинно бути відмовлено. В судовому засіданні були досліджені письмові докази: - розрахунки суми заборгованості за кредитним договором; - копія заяви позичальника № DNH4KS76740067 від 12.09.2006 р.; - Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт); - копії паспорту та довідки про присвоєння ід. номеру відповідачки; - копія повідомлення слідчого про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12013120270000655 від 28.02.2013 р., з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1, ст. 190 КК України; - копія листа-підтвердження від 12.09.2006 р., про надання установою банка згоди на оплату товару [PERSON], отриманого ФОП [PERSON]; - рахунок на оплату товару № 33 від 12.09.2006 р.; - товарний чек № 33 від 12.09.2006 р.; - виписки по кредитному рахунку; - копія меморіального ордеру № 609128031Е від 12.08.2006 р., про перерахування позивачем ІІІ-й особі грошових коштів на оплату вартості товару відповідно до договору № DNH4KS76740067 від 12.09.2006 р.; - копії меморіальних ордерів про внесення коштів [PERSON] до каси установи банку грошових коштів на погашення заборгованості по кредитному договору № DNH4KS76740067 від 12.09.2006 р.; - висновок експерта № 402 від 01.04.2015 р., відповідно до якого підпис від імені [PERSON] в заяві позичальника № DNH4KS76740067 від 12.09.2006 р. виконано не самою [PERSON], а іншою особою з ретельним наслідуванням підпису [PERSON], шляхом попереднього тренування. За клопотанням відповідачки в судове засідання викликався, за відомим місцем роботи, свідок [PERSON], працівник банку, який здійснював оформлення кредиту та який у судове засідання не з'явився, місце проживання якого не відоме, до суду повернувся конверт із судовою повісткою без вручення, представник позивача у судовому засіданні адреси місця проживання вказаного працівника не надав та вважає його допит, з метою встановлення обставин оформлення кредиту, недоцільним. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.ст. 11 ЦК України зобов'язання виникають, зокрема, з договорів та інших правочинів. Відповідно до ст. ст. 203, 205, 207 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленої законом та волевиявлення його учасників має бути вільним. Правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо він був підписаний його сторонами. В судовому засіданні не було встановлено, що між сторонами по справі виникли кредитні зобов'язання, що передбачені ст. ст. 549, 610, 611, 1048, 1054 ЦК України. Вказане було встановлено з наступних фактичних обставин справи, виходячи із наданих сторонами пояснень та досліджених у судовому засіданні доказах. Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи № 402 від 01.04.2015 р., підпис від імені [PERSON] в заяві позичальника № DNH4KS76740067 від 12.09.2006 р. виконано не самою [PERSON], а іншою особою з ретельним наслідуванням підпису [PERSON], шляхом попереднього тренування. Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) сторонами не підписувалися, а тому ці Умови не відповідають ознакам правочину, вимогам встановлених ст. 207 ЦК України. Аналогічні висновки викладені в правових позиціях ВС України у справі № 6-16цс15, про те що Умови встановлені банком та не підписані сторонами, не можуть визнаватися судом як договір, що був укладений у формі передбаченою ст. 207 ЦК України. Вказані правові висновки відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для застосування їх судом. На неодноразову пропозицію суду позивачем не були надані докази щодо сплати боргу за кредитним договором через касу установи банку саме відповідачем, так як суду не були надані первинні касові документи із підписами особи, яка здійснювала платіж через касу банку. За наданими представником позивача копіям меморіальних ордерів, без підписів, неможливо ідентифікувати особу, яка здійснювала ці платежі. З наявних в матеріалах справи копій документів про придбання товару за кредитні кошти відсутні які-небудь відомості про отримання товару саме відповідачкою. За клопотанням відповідачки у судове засідання викликався свідок, працівник банку, який оформлював спірний правочин. Виклик здійснювався за останнім відомим місцем роботи свідка, проте представник позивача, за наявністю у позивача інформації про місце проживання цього свідка, свого працівника, такої інформації суду не надав, що позбавило суд можливості встановити обставини укладення договору кредитування та отримання товару, шляхом допиту вказаного свідка, в зв'язку з чим у судовому засіданні не було встановлено, що відповідачка надавала документи для оформлення кредиту працівнику банку. Після того, як відповідачка дізналася про пред'явлення до неї позову, вона повідомила правоохоронні органи про вчинений злочин. Як було з достовірністю встановлено у судовому засіданні та підтверджено належними і допустимим доказами, відповідачка кредитного договору не підписувала, грошових коштів або товару не отримувала та не здійснювала погашення заборгованості за договором, а тому позовні вимоги є безпідставними та у задоволенні позову повинно бути відмовлено. Судові витрати по справі, у вигляді судового збору, сплаченого під час звернення позивача до суду, повинні бути покладені на позивача. Судові витрати понесені відповідачкою та що складаються із вартості проведеної судової експертизи, повинні бути стягнуті на її користь з позивача.

Outcome: approved