Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій вказав, що відповідно до укладеного договору № SAMDN03000016904269 від 25.10.2007 р. [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, через що станом на 28.01.2015 р. має заборгованість в розмірі 15663,50 доларів США, яка складається з: 5000,00 доларів США заборгованість за кредитом; 10663,50 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 8147,32 доларів США, яка була задоволена за рішенням суду від 21.04.2011 р., різниця становить 7516,18 доларів США. Просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 7516,18 доларів США, що за курсом 15,86 відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.01.2015 р. складає 119206,61 грн. за кредитним договором № SAMDN03000016904269 від 25.10.2007 р. та судові витрати у розмірі 1192,07 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився. Про день слухання справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи є заява, в якій просить розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився. Про день слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст.ст.224-225 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), установив наступне. Згідно кредитного договору № SAMDN03000016904269 від 25.10.2007 р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 28.01.2015 р. має заборгованість в розмірі 15663,50 доларів США, яка складається з: 5000,00 доларів США заборгованість за кредитом; 10663,50 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 8147,32 доларів США, яка була задоволена за рішенням суду від 21.04.2011 р., різниця становить 7516,18 доларів США. Згідно до ст. 525, 526, , 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконував свої обовязки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредит, але належним чином не виконував свої обовязки за договором. Згідно ст..2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р. Мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов»язаннями. На час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов»язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов»язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов»язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме: стягнення заборгованості за кредитом, що складає 119206,61 грн. У відповідності зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно зі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 1192,07 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved