Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання незаконної відмови в погодженні меж земельної ділянки, зобовязання вчинити певні дії, посилаючись на те, що в 2011 році, ним розпочато процедуру приватизації земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Іжевський, 5. Він звернувся із заявою про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд до органів місцевого самоврядування. Відповідно до отриманого рішення від 06.10.2010 року №131/6, та рішення про внесення змін до рішення міської ради від 06.10.2010 №131/61 «Про надання гр. [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» від 21.12.2011 №30/18, ним замовлено та розроблено проект із землеустрою, який погоджено з необхідними державними інстанціями та отримано кадастровий номер 1210100000:01:646:0133. Однак для подальшого затвердження вищевказаної проектної документації та отримання права власності йому необхідно погодити її в управлінні Держземагенства на сьогодні після реорганізації [PERSON] Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області. Неодноразово він направляв свої документи на погодження до державної організації, однак позитивного результату не отримував. Також звертався і до Держгеокадастру, про що отримав відповідь, в якій зазначено, що йому необхідно погодити проектну документацію із сусідкою [PERSON], яка має правові документи на своє домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рилєєва, 106. Позивач зазначає, що [PERSON] використовується земельна ділянка площею 0,06 га, кадастровий номер якої 1210100000:01:646:0126, яка не межує із його. Між земельною ділянкою по вул. Рилєєва, 106 та пров. Іжевським, 5, розташовані землі Дніпропетровської міської ради. Позивач неодноразово звертався до [PERSON] щодо погодження меж із проханням звільнити частину його земельної ділянки, яку вона самовільно зайняла, про що було складено акт виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровською районною радою від 08.10.2011 року № 26/11. Однак відповідач на її звернення не реагує. Також посилається на те, що під час погодження проекту відведення земельної ділянки управлінням Держземагенства у м. Дніпропетровську надано графічні та семантичні дані земельної ділянки від 19.03.2015 року зареєстровані станом на 17.03.2015 року, де жодної інформації щодо ділянки [PERSON] У звязку з вищевикладеним позивач просив суд визнати незаконною відмову у погодженні меж земельної ділянки [PERSON], зобовязати [PERSON] Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Іжевський, 5, без погодження з [PERSON], а також зобовязати Дніпропетровську міську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та видати рішення для приватизації земельної ділянки, судові витрати покласти на [PERSON] Представник позивача у судовому засіданні надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягала. Предстаник відповідача [PERSON] у судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити, оскільки позивач до відповідача не звертався, крім того, земельна ділянка, що знаходиться у її користуванні не межує з земельною ділянкою позивача. Представник відповідача [PERSON] Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області у судовому засіданні позов визнала частково, оскільки відповідачем [PERSON] була виготовлена технічна документація, відповідно до якої земельні ділянки накладаються. Представник Дніпропетровської міської ради до судового засідання не зявився, надав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити позивачу у задоволенні позову у звязку з відсутністю спору. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 193 Земельного кодексу України та Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Відповідно до ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Відповідно до ст. 198 ЗК України, кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б)погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г)встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки згідно вимог ст. 50 Закону України «Про землеустрій» повинен включати в собі кадастровий план земельної ділянки виготовлений за результатами кадастрової зйомки., акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, матеріали перенесення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Закон України «Про Державний земельний кадастр» (ст. 34) визначені вимоги до кадастрового плану земельної ділянки. На кадастровому плані земельної ділянки відображаються: площа земельної ділянки; зовнішні межі земельної ділянки (із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності); координати поворотних, точок земельної ділянки; лінійні проміри між поворотними точками меж земельної ділянки; кадастровий номер земельної ділянки; кадастрові номери суміжних земельних ділянок (за наявності); межі земельних угідь; межі частин земельних ділянок, на які поширюється дія обмежень у використанні земельних ділянок, права суборенди, сервітуту, контури об'єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці. Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 №376 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 р. за N 391/17686 «Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками» у пункті 2.8. зазначено: «Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: пояснювальну записку, яка містить опис місця розташування земельної ділянки, відомості про власника (користувача) земельної ділянки, відомості про власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, стислий опис виконаних робіт; технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку; матеріали польових топографо-геодезичних робіт; план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками по межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів). На бажання замовника замість плану меж земельної ділянки може складатися кадастровий план земельної ділянки;перелік обмежень у використанні земельної ділянки і наявні земельні сервітути;у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками . Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» у додатку 9 до вимог переліку документів для формування електронного документу під кодом 036 зазначено «Акт погодження меж земельної ділянки суміжними землевласниками та /або землекористувачами», під кодом 037- «Документ, що підтверджує встановлення ґрунтових реперів і межових знаків», під кодом 038- «Акт приймання-передачі межових знаків на зберігання». Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлено ст. 118 Земельного Кодексу України. Відповідно до ч.7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Згідно із ч.8 ст. 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної янки погоджується в порядку, встановленому ст. 186-1 ЗК України. Відповідно до ч.9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган сцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної іасності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Частиною 10 ст. 118 ЗК України встановлено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. Дніпропетровська міська рада прийняла рішення від 06.10.10 №131/61 про надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по просп. Миру у районі буд. №101 (Індустріальний район). Дніпропетровська міська рада прийняла рішення від 21.12.11 №30/18 про внесення змін до рішення міської ради від 06.10.10 №131/61 про надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по просп. Миру у районі буд. №101 (Індустріальний район). Міська рада вирішила внести зміни до рішення міської ради від 06.10.10 №131/61 про надання гр. [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по просп. Миру у районі буд. №101 (Індустріальний район) та до графічних матеріалів, що є невідємною частиною цього рішення: замість «по просп. Миру у районі буд. №101 (Індустріальний район)» вважати «за будівельною адресою: пров. Іжевський, 5 (Амур-Нижньодніпровський район)». У Державному земельному кадастрі містяться відомості стосовно земельної ділянки розташованої за адресою: пров. Іжевський, 5, за кадастровим номером 1210100000:01:646:0133, запроектованої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд позивачу. Інформація про земельну ділянку була внесена до державного реєстру земель відповідно до Тимчасового порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.08.2010 №749. Відповідно до вимог пункту 10-1 Порядку кадастровий номер земельної ділянки визначається за результатами складання документації із землеустрою до її погодження та прийняття рішення про надання земельної ділянки у власність (користування) у встановленому порядку. Згідно ч.1 ст. 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Відповідно до повноважень [PERSON] Держгеокадастру у м Дніпропетровську Дніпропетровської області згідно положення, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру 03.03.2015 №22 погоджує проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки у місті Дніпропетровську. Згідно ч.8 статті 186-1 Земельного кодексу України у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений). Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 15.06.2011 року № 155/12 «Про передачу у власність та оренду земельних ділянок громадянам у м. Дніпропетровську» була передана земельна ділянка за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рилєєва, 106, загальною площею 0,0600 га за кадастровим номером 1210100000:01:646:0126. Однак, відповідно до матеріалів справи, [PERSON] зробила технічний звіт по встановленню меж даної земельної ділянки в натурі, в якому зазначила, що площа її земельної ділянки складає 1000 кв.м., що не відповідає дійсності, оскільки її звернення до міського голови про заміну прощі її меленої ділянки з 0,0600 га на 0,10 га на теперішній час не розглянуті, рішення щодо них міською радою не прийняті. Відповідно до акту № 26/11 перевірки дотримання вимог земельного законодавства групи по самоврядному контролю за використанням та охорони земель від 08.10.2011 року та плану-схеми земельної ділянки, [PERSON]М . дійсно належить земельна ділянка за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рилєєва, 106, загальною площею 0,0600 га, даний факт був визнаний самою відповідачкою, а тому доказуванню відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягає. Згідно зі ст. 96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, що земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] не межують, вони не є суміжними користувачами. Даний факт також підтверджується актом про встановлення існуючих зовнішніх меж земельної ділянки в натурі від 24.05.2012 року, що суміжними землекористувачами [PERSON] є [PERSON], якій належить земельна ділянка № 108 по вул. Рилєєва та [PERSON], якій належить земельна ділянка № 104 по вул. Рилєєва. А отже, посилання [PERSON] Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області на те, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по пров. Іжевському, 5 не відповідає вимогам чинного законодавства, замовником якого є позивач,з тих підстав, що межі земельної ділянки не погоджені фактичним суміжним землекористувачем за адресою вул. Рилєєва, 106, не відповідають дійсності. А тому суд вважає за необхідне зобовязати даного відповідача розглянути питання про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за будівельною адресою: провулок Іжевський, 5, у місті Дніпропетровську Костюку [PERSON] без погодження меж із землекористувачем земельної ділянки по вулиці Рилєєва, 106 в м. Дніпропетровську Щогольовою [PERSON]. Одночасно, на думку суду, необхідно зобовязати Дніпропетровську міську раду розглянути питання про передачу в власність позивачу спірної земельної ділянки без погодження меж із землекористувачем земельної ділянки по вулиці Рилєєва, 106 в м. Дніпропетровську Щогольовою [PERSON], що буде достатнім способом захисту прав позивача. В частині позовних вимог позивача що [PERSON] відмовити з вищевказаних підстав. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області та з Дніпропетровської міської ради на користь позивача судовий збір з кожного відповідача по 487,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial