Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання незаконним і скасування рішення та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Жовківської міської ради № 36 від 16.12.2008 року їй була передана в оренду земельна ділянка по [ADDRESS]. На підставі цього рішення між нею та Жовківською районною радою 04.03.2009 року було укладено договір оренди № 04:09:455:00003 вказаної земельної ділянки строком на 10 років, який зареєстровано в Управлінні Держкомзему у Жовківському районі. Вказала, що рішення ради та договір було оскаржено [PERSON] Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.05.2016 р. провадження у справі закрито. Зазначила, що рішенням Жовківської районної ради вищевказана земельна ділянка була передана у власність для індивідуального садівництва відповідачці [PERSON] та на підставі цього рішення 04.04.2016 року було здійснено реєстрацію права власності зазначеної земельної ділянки за [PERSON] Вказала, що оскільки Рішення районної ради № 36 від 16.12.2008 року про передачу в оренду земельної ділянки є чинним, то Жовківська міська рада не мала законних повноважень щодо ухвалення будь-яких рішень щодо тієї ж самої земельної ділянки без попереднього скасування діючого рішення. Просив визнати незаконним та скасувати Рішення Жовківської міської ради від 22.02.2016 року про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER] по [ADDRESS] для індивідуального садівництва; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER] по [ADDRESS] для індивідуального садівництва від 04.04.2016 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Наголосив, що умови договору оренди не змінювалися. Представник відповідача Жовківської міської ради в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлений, однак ним надіслано заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання не прибула, хоча була належним чином повідомлена про час та місце їх проведення за зареєстрованим місцем її проживання, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 37, 46, 57, 60, 65). Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Пояснила, що договір оренди земельної ділянки по [ADDRESS] було зареєстровано з цільовим призначенням земельної ділянки для комерційного використання. До 2013 року під час реєстрації прав на земельну ділянку накладення земельних ділянок не вважалося помилкою і програмне забезпечення серверу не блокувало реєстрацію таких накладень. Підтвердила обставину, викладену у позовній заяві щодо реєстрації 04.04.2016 року права власності [PERSON] на земельну ділянку, надану для ведення садівництва. Їй не відомо яким чином могло бути зареєстроване таке право, оскільки попереднє право позивача на оренду земельної ділянки залишилось зареєстроване. Окрім цього вказала на невідповідність рішення Жовківської міської ради № 44 від 22.02.2016 року вимогам законодавства, зокрема, наголосила, що в рішенні міститься посилання на відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які з 01.01.2016 року є скасованими, пункт 3.2 рішення є незрозумілим, оскільки прийнято рішення виготовити і погодити проектну документацію для ведення садівництва, натомість пунктом 1 оскаржуваного рішення проект землеустрою вже затверджений. Вказала, що пунктом 3.3 оскаржуваного рішення вирішено отримати право на виконання робіт з будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд, що не передбачено при цільовому призначенні земельної ділянки «садівництво». У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази. Дослідивши у судовому засіданні та оцінивши докази, якими обґрунтовувались позовні вимоги, судом встановлено наступне. З рішення Жовківської міської ради № 36 від 16.12.2008 року вбачається, що вирішено надати [PERSON] в оренду терміном на 10 років земельну ділянку по [ADDRESS]. З договору оренди землі від 22.01.2009 року вбачається, що Жовківська міська рада надає, а [PERSON] приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться на території [ADDRESS]. З рішення Жовківської міської ради № 140 від 26.03.2009 року вбачається, що вирішено надати дозвіл ФОП [PERSON] на виготовлення проекту будівництва готельного комплексу по [ADDRESS] на орендованій земельній ділянці. З інформаційної довідки № 56980192 від 08.04.2016 року вбачається, що 04.04.2016 року зареєстровано право власності на земельну ділянку в [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. З рішення Жовківської міської ради № 44 від 22.02.2016 року вбачається, що вирішено: затвердити [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га кадастровий номер [NUMBER] по [ADDRESS]; передати у приватну власність [PERSON] у відповідності до проекту землеустрою щодо відведення земельну ділянку площею 0,1000 га для ведення садівництва по [ADDRESS]. Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею ч.1 ст.116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Судом встановлено, що Жовківська міська рада рішенням № 36 від 16.12.2008 року надала [PERSON] в оренду терміном на 10 років земельну ділянку по [ADDRESS]. 22.01.2009 року Жовківська міська рада та [PERSON] уклали договір оренди землі, а саме земельної ділянки, яка знаходиться на території [ADDRESS]. Відповідач Жовківська міська рада була стороною по справі № К/800/11841/14 у справі за позовом [PERSON], [PERSON] до Жовківської міської ради, третя особа [PERSON], про визнання протиправним та скасування рішення Жовківської міської ради № 36 від 16.12.2008 року, скасування державної реєстрації договору оренди спірної земельної ділянки, укладеного 22.01.2009 року між Жовківською міською радою та [PERSON], що стверджується копією ухвали Вищого Адміністративного суду України від 24.05.2016 року. Як вбачається із даної ухвали постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2014 року визнано протиправним та скасовано рішення Жовківської міської ради № 36 від 16.12.2008 року «Про надання в оренду [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS]». Однак Жовківська міська рада станом на дату прийняття оскаржуваного рішення № 44 від 22.02.2016 року не розірвала та не змінила умов договору оренди землі від 22.01.2009 року, укладеного із позивачкою. Відповідно до ч.1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до ч.5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Суду не надано та судом не здобуто достатніх належних та допустимих доказів того, що право користування позивачки земельною ділянкою по [ADDRESS] за кадастровим номером [NUMBER] припинено в порядку, визначеному законом. Таким чином судом встановлено, що при прийнятті рішення № 44 від 22.02.2016 року відповідач Жовківська міська рада порушила право користування земельною ділянкою позивачки, а відтак діяла не лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, і шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів. За таких обставин позовні вимоги слід задовольнити повністю. Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Outcome: approved