Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати та моральної шкоди. В обґрунтування зазначив, що він працював на ТОВ «Техтекс» учнем формувальника склопластикових виробів з 16.12.2014 року, 25.02.2015 року був звільнений за власним бажанням. При розрахунку йому не виплатили заробітну плату у сумі 1955,09 грн. Крім того, за затримку виплати остаточного розрахунку за період з 26.02.2015 року по 16.07.2015 року розмір середнього заробітку становить 13816,80 грн. Також просить стягнути компенсацію втрати доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати у розмірі 647,33 грн. та моральну шкоду 2000 грн., оскільки внаслідок невиплати належних позивачу при звільненні платежів він залишився без засобів існування;\~\~невиплата в повному обсязі заробітної плати поставила позивача у скрутне становище, призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків, оскільки він змушений був позичати грошей у знайомих для проведення лікування та для мінімальних потреб життя. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому при звільненні, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені йому не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно копії трудової книжки позивача, з 16 грудня 2014 року по 25 лютого 2015 року [PERSON] був прийнятий на ТОВ «Техтекс» учнем формувальника склопластикових виробів. Відповідно до наказу № 16 від 25.02.2015 року, позивач був звільнений із займаної посади на підставі ст. 38 КЗпП України. На день звільнення відповідач не провів з позивачем розрахунок, в результаті чого на момент звільнення склалася заборгованість. Згідно наданої копії розрахункового листа, заборгованість відповідача перед позивачем складає 1955,09 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно\~ст. 117 КЗпП України,\~\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у\~ст. 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Користуючись своїми правами на свій власний розсуд позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 26.02.2015 року по 16.07.2015 року у сумі 13816,80 грн. Відповідно до ч. 1 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати відповідно до розрахунку, зробленого позивачем становить 647,33 грн. Відповідно до\~ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено, що позивач на протязі тривалого часу залишився без засобів існування;\~\~невиплата в повному обсязі заробітної плати поставила позивача у скрутне становище,що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків, оскільки він змушений був позичати грошей у знайомих для того, щоб задовольнити мінімальні життєві потреби. Таким чином, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог в частині необхідності стягнення із відповідача маральної шкоди розмір якої із урахуванням вищевикладених обставин суд оцінює в сумі 1000,00 гривень. Крім того, в порядку ст.88 ЦПК України, з відповідача стягується на користь держави судовий збір.

Outcome: partial