Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до ДП «Артемвугілля», у якому вказує, що тривалий час працював у вугільній промисловості на ш-ті ім. Румянцева . Свої вимоги обґрунтовує тим, що працюючи у шкідливих умовах стан здоров'я значно погіршився на підставі чого засіданням лікарської- експертної комісії обласної лікарні профзахворювань медичним висновком № 168/158 від 31.01.2014 року встановлено професійний характер захворювання вперше, а само: хронічне обструктивне захворювання легенів пилової етіології, друга стадія , помірний перебіг . Легенева недостатність першого - другого ступеня ; хронічна поперекова - крижова радикулопатія з помірним больовим та легким м'язово- тонічним синдромом. У лютому 2014 року був складений акт ( форма П-4) розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання .Обласною профпатологічною медико- соціальною експертною комсією встановлено 60% втрати професійної працездатності . Третя група інвалідності . У результаті погіршення здоров'я було порушено звичний уклад життя позивача , він відчуває страждання і фізичний біль, змушений проходити курси лікування. Вважає, що йому була заподіяна моральна шкода, розмір якої оцінює в 100 000,00 гривень. Просить стягнути з ДП «Артемвугілля» на його користь вказану суму у рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненою втратою здоров'я на виробництві . Позивач про час та розгляд справи повідомлений належний чином . Представник ДП «Артемвугілля» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав , вважає , що вини підприємства на якому працював позивач не має . Судом при розгляді справи встановлені факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з копії трудової книги ( а. с.6 -15) позивач тривалий час працював на ш-ті ім. Румянцева понад 22 роки. Відповідно до акту від 20.02.2014 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання ( а. с. 21) причиною виникнення хронічного професійного захворювання став довготривалий вплив рудничного пилу високої концентрації , недосконалість засобів індивідуального захисту від пилу , несприятливі умови мікроклімату та фізичне навантаження під час виконання технологічного процесу, що також вбачається з санітарно- гігієнічної характеристики умов праці позивача ( а. с. 24-26). Згідно медичного висновку № 168/158 від 31.01.2014 року ( а. с. 23) позивачу засіданням лікарської- експертної комісії обласної лікарні профзахворювань встановлено професійний характер захворювання вперше, а само: хронічне обструктивне захворювання легенів пилової етіології, друга стадія , помірний перебіг . Легенева недостатність першого - другого ступеня ; хронічна поперекова - крижова радикулопатія з помірним больовим та легким м'язово- тонічним синдромом. Обласною профпатологічною медико -соціальною експертною комісією від 19.03.2014 року ( а. с. 30-31) позивачу встановлено 60% втрати професійної працездатності , третя група інвалідності . Проходження позивачем постійного лікування у медичних закладах підтверджується медичним висновком. Вказані обставини сторонами не оспорюються та свідчать про те, що ушкодження здоров'я, заподіяне позивачу внаслідок виконання ним трудових обов'язків, заподіяло останньому моральні і фізичні страждання, обмежило його можливість вести активний спосіб життя. Відповідно до ст. 153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно зі ст. 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Право позивача на відшкодування моральної шкоди і обов'язок відповідача відшкодувати цю шкоду випливає також із рішення Конституційного Суду України № 20 - рп2008 від 08 жовтня 2008 року, згідно якому у випадку ушкодження здоров'я в зв'язку з професійним захворюванням або виробничою травмою громадяни мають право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника чи уповноваженого ним органа у відповідності зі ст. 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує ступінь утрати профпрацездатності, неможливість продовження колишньої роботи, відновлення втраченого здоров'я, а також вимоги розумності і справедливості. З урахуванням наведеного , заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому з відповідача , слід стягнути на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненою втратою здоров'я на виробництві 18 000 гривень. На підставі ст. 153, 173, 237-1 Кодексу Законів України про Працю,

Outcome: partial