Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 травня 2012 року між позивачем та [PERSON] укладено Договір № 009-28045-230512 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки (надалі - Договір). Згідно умов Договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, а також випустив та надав платіжну картку на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку № 1 до Договору. Відповідно до п. 5.2 Договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Відповідач скористався платіжною карткою і отримав від позивача кредит, проте, свої зобов'язання по Договору не виконує і станом на 02 червня 2014 року має заборгованість в сумі - 23 142 грн. 68 коп., яку позивач просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в розумінні положень ч. 5 ст. 74 та ч. 8 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 23 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено Договір № 009-28045-230512 на відкриття карткового рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки (а.с. 3-4). Згідно умов Договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випустив та надав відповідачу платіжну картку, а також ПІН-код до картки і зобов'язався здійснювати обслуговування картки відповідача на умовах, викладених в тарифному пакеті «Кредитна картка № 1 ЕВОЛЮЦІЯ», що містяться в Додатку № 1 до цього Договору (а.с. 4 - зворотна сторінка, ) та згідно з умовами цього Договору, Умовами надання Картки і Правил. Також, відповідно до п.п. 1.3, 2.1 Договору позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. 00 коп. та на день укладання Договору встановив ліміт кредитної лінії на картковому рахунку в розмірі 3 000 грн. 00 коп. Ліміт кредитної лінії розраховується позивачем самостійно та не може перевищувати загальної суми кредитної лінії. Моментом надання позивачем відповідачу кредиту є день здійснення операції за допомогою платіжної картки або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів відповідача, а також моментом виникнення недозволеного відповідачу овердрафту є день виникнення негативного залишку по рахунку, який перевищує розмір ліміту кредитної лінії. Крім того, згідно з п.п 1.6 Договору кредитні кошти та власні кошти відповідача використовуються останнім для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються відповідачем у суб'єктів господарювання, та зняття готівки, виконання відповідачем своїх зобов'язань перед банком за цим договором та вчинення інших операцій, які не заборонені діючим законодавством України. При цьому, у відповідності до п.п. 3.6 Договору відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у Додатку № 1. Так, зокрема, згідно п.п. 1.6.2 Додатку № 1 до Договору (Тарифи на обслуговування платіжних карток) встановлено, що за користування відновлювальною кредитною лінією після закінчення пільгового періоду та для здійснення операцій з видачі готівки з карткового рахунку у банкоматах та/або касах банків встановлено плату у розмірі 42 % річних. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином. Однак, відповідач, скориставшись кредитними коштами, не виконав зобов'язань, визначених Договором, порушив умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 3.7 Договору та п.п. 3.1 Додатку № 1 до нього у разі порушення відповідачем строків сплати заборгованості за кредитом та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,01 % на суму непогашеної частки обов'язкового мінімального платежу з дати прострочення, але не менше та/або не більше 75 грн. 00 коп. за кожен факт прострочення. В зв'язку з порушенням відповідачем умов Договору в частині своєчасного повернення кредиту, станом на 02 червня 2014 року сума заборгованості з боку відповідача становила 23 367 грн. 68 коп. та складається з: строкової заборгованості за кредитом - 10 639 грн. 89 коп.; простроченої заборгованості за кредитом - 4 360 грн. 11 коп.; заборгованості по відсотках в сумі - 8 142 грн. 68 коп., що підтверджується наданими позивачем розрахунками (а.с. 8), перевіреними у судовому засіданні. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, а тому суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість на загальну суму 23 142 грн. 68 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 625, 1054 ЦК України та

Outcome: approved