Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування в розмірі 3483,51 грн. та судовий збір у розмірі 2102,00 грн., посилаючись на те, що 15.05.2018 року між відповідачем та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс АМ 6989728), згідно якого забезпеченим транспортним засобом є «Фольцваген» д.н.з. [NUMBER] . 04.03.2019 року сталася ДТП за участю автомобілів «Фольцваген» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та «Мітсубіші» д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанов Печерського районного суду м. Києва від 26.02.2020 року та Київського Апеляційного суду від 03.07.2020 року відповідача визнано винним в порушенні ПДР України. Внаслідок ДТП власнику автомобіля «Мітсубіші» д.н.з. [NUMBER] було завдано шкоди у розмірі 3483,51 грн. ПАТ «HACK «ОРАНТА» було сплачено особі потерпілій в ДТП страхове відшкодування в розмірі 3483,51 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г. від 07.12.2020 відкрито провадження у вищевказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив заяву в якій позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві та просив позов задовольнити, розгляд справи провести в його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився. Відповідно до ст.128 ЦПК України про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст.ст.223 ч.4, 280 ч.1 ЦПК України, мав можливість ухвалити рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів . Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 04.03.2019 року о 12 год. 10 хв. водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] , в м. Києві, на вул. Басейна, 13, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Мітсубіші», д.н.з. [NUMBER] , в результаті обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП. Після даної ДТП водій [PERSON] залишив місце дорожньо - транспортної пригоди, чим порушив п. 2.10 (а) ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 26.02.2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 03.07.2020 року залишено без змін постанову Печерського районного суду м. Києва від 26.02.2020 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Так, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] було застраховано ПАТ «HACK «ОРАНТА» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ 6989728. 05.06.2019 року до ПАТ «HACK «ОРАНТА» звернувся власник пошкодженого автомобіля марки «Мітсубіші», д.н.з. [NUMBER] з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до страхового акту №ОЦВ-19-32-8449/1 від 05.08.2020 року сума страхового відшкодування склала 3483,51 грн. Згідно дослідження №АА 9159 НС від 05.10.2020 року, виконаного спеціалістами ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Мітсубіші», д.н.з. [NUMBER] складає 5483,51 грн. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування від 04.08.2020 року сума страхового відшкодування становить 3483,51 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] як водія автомобіля марки «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПАТ «HACK «ОРАНТА» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ 6989728, позивачем було сплачено особі потерпілій в ДТП страхове відшкодування в розмірі 8050,14 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Із змісту ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Приймаючи до уваги те, що відповідачем з його вини заподіяна шкода у результаті дорожньо-транспортної пригоди, який самовільно залишив місце пригоди та зважаючи на здійснення страховиком виплати страхового відшкодування, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає, що при задоволенні позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем у виді судового збору в сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved