Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що 22.08.2014 року між ТДВ СК «Альфа Гарант» та [PERSON] укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/0615620, забезпечений транспортний засіб Ауді-80, реєстраційний номер [NUMBER]. 30.08.2014 р. о 21 год. 30 хв. відповідач, керуючи зазначеним автомобілем у стані алкогольного спяніння, здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER]. Згідно постанови Зарічного районного суду міста Суми від 02.10.2014 року, особою винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є водій [PERSON] Окрім того, постановою Зарічного районного суду м.Суми від 23.09.2014 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 130 ч.1 КУпАП. Відповідно до звіту оцінювача №9013 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Daewoo Lanos складає 17622 грн. 14 коп. з урахуванням ПДВ. ТДВ СК «Альфа-Гарант» сплатило на користь потерпілої особи [PERSON] страхове відшкодування в сумі 11800 грн. (сума страхового відшкодування була зменшена на підставі угоди від 02.12.2014 року). Відповідно до підпункту «ґ» пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідачем не було повідомлено ТДВ СК «Альфа-Гарант» про настання дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, відповідно до підпункту «а» пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Представник позивача в письмовій заяві позов підтримала повністю, просить суд слухати справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON]до суду не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, доказів поважності неявки суду не надав. За таких обставин суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не проводити повне фіксування процесу за допомогою технічних засобів. Згідно з ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності належним чином повідомленого відповідача. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом при розгляді справи встановлено, що 22.08.2014 року між ТДВ СК «Альфа Гарант» та [PERSON] укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/0615620, забезпечений транспортний засіб Ауді-80, реєстраційний номер [NUMBER] /а.с.25/. 30.08.2014 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участі забезпеченого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля Деу, реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень /а.с.28/. Згідно постанови Зарічного районного суду м. Суми від 02 жовтня 2014 року, особою винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є водій [PERSON] /а.с.30/. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом також встановлено, що 19.12.2014 року ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» складено страховий акт №ЦВ/14/1166 та проведено розрахунок суми страхового відшкодування /а.с. 56-57/. Відповідно до підпункту «ґ» пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Проте, відповідачем, всупереч вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не було повідомлено ТДВ СК «Альфа-Гарант» про настання дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, відповідно до підпункту «а» пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно постанови Зарічного районного суду м. Суми від 23 вересня 2014 року [PERSON] притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння /а.с. 29/. Суму страхового відшкодування позивач сплатив на підставі заяви потерпілого, угоди про розмір страхового відшкодування та відповідно до умов договору страхування, що підтверджується копією платіжного доручення №8227 від 19.12.2014 року /а.с. 58/. Відповідно до ч. 1 ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, враховуючи, що відповідач-водій [PERSON] винний у заподіянні матеріальної шкоди, суд вважає необхідним стягнути з нього на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» суму відшкодування у розмірі 11800 грн. в порядку регресу. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати, а саме 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved