Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся з наявною позовною заявою до суду, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням 42/100 частин житлового будинку [ADDRESS], посилаючись на те, що він є власником зазначеного житлового приміщення. Відповідач зареєстрований у належному йому житловому приміщенні за формальними обставинами, але грудня 2007 року по наявний час відповідач не проживає у житлі позивача та взагалі не проживає на території м. Арциз Одеської області. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України, при цьому відповідно до письмової заяви позивач позовну заяву підтримав, просив задовольнити її у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача у судове засідання. Відповідач неодноразово повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток про виклик до суду, однак до суду не з'явився, про причину своєї неявки суд не повідомив. Суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України судові повістки про виклик до суду надсилалися за зареєстрованим його місцем проживання, відомості про яке отримані судом в порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України, однак згідно поверненим повідомленням відповідач за цією адресою не проживає, а відповідно до абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача, що викладена в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно позивач [PERSON] є співвласником 42/100 частин житлового будинку [ADDRESS]. Як вбачається з копії домової книги, а також з довідки Арцизького РС ГУ ДМС України в Одеській області відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований в квартирі [ADDRESS] В судовому засіданні встановлено, що за вказаною адресою відповідач не проживає більше одного року, про що зазначив в позові позивач, та що не спростував відповідач. Ці обставини також підтверджуються актом опитування свідків від 12 травня 2014 року, складеного комісією Арцизької міської ради Одеської області, відповідно до якого свідки пояснили, що [PERSON] дійсно з 2007 року по теперішній не проживає в будинку позивача. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає, що, враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] не проживає за вказаною адресою більше одного року (навіть більше ніж шість років), то його можна визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що розташоване за адресою: [ADDRESS], що відповідає 42/100 частинам зазначеного житлового будинку, у зв'язку з сим позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved