Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання за ним, як за єдиним спадкоємцем за законом у порядку спадкування право власності на житловий будинок разом з господарськими будівлями [ADDRESS], що належали його батьку, а затим - матері, які померли. В обґрунтування позовних вимог вказано, що після смерті останньої, як спадкоємець за законом він звернувся до нотаріуса з відповідною заявою, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вище вказаний житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. Мама позивача за життя не оформила свідоцтва про право власності на будинок після смерті батька, хоча він за ним рахувався. З метою захисту спадкових прав відбулося звернення до суду з цим позовом. У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач у письмовій заяві до суду просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав, які просив задовольнити. Від сільського голови надійшла заява у якій останній просив розглядати справу у відсутності представника відповідача, не заперечував проти задоволення позову. Доповівши зміст позовних вимог, дослідивши письмові докази, що знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія (а.с.8). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася у тому числі із житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS]. Його дружина [PERSON], як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, однак спадкових справ не оформила. Остання померла [INFO], що слідує з свідоцтва про смерть, копія (а.с.9). Її єдиним спадкоємцем за законом є позивач по справі, який звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтва про право на спадщину не зміг, оскільки його батько та мати за життя не оформили належним чином за собою право власності на вказаний будинок, що слідує з інформації КП «Новоград-Волинське МБТІ» Житомирської обласної ради за № 259 від 02.04.2013 року (а.с.13) та постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.07.2014 року (а.с.11). Відповідно до положень ст. ст. 100, 101 ЦК УРСР, 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 «Особиста власність» цього ж Кодексу не пов'язувала наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією. Із довідкок Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району за № 132 від 30.01.2013 року, за № 708 та № 709 від 15.07.2014 року слідує, що згідно погосподарської книги житловий будинок [ADDRESS] рахується за [PERSON], після смерті якого спадщину прийняла його дружина [PERSON], а після її смерті - позивач по справі (а.с.14,17,18). Згідно технічного паспорта вказаний будинок 1960 року побудови, копія (а.с.15-16). Враховуючи ту обставину, що будинок побудований до 05.08.1992 року, суд приходить до висновку, що позивач не може належним чином оформити право власності на житловий будинок в порядку спадкування відповідно до «Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків …», затвердженого постановою КМ України від 09.09.2009 року № 1035, а тому з метою захисту його спадкових прав задовольняє позов.

Outcome: approved