Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради заборгованість зі сплати орендної плати у сумі 4 189, 59 грн. та заборгованість зі сплати неустойки у сумі 8 891, 85 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між Управлінням комунального майна Львівської міської ради (на даний час Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради) та [PERSON] 19.04.1999 року укладено договір оренди нежитлових приміщень № 3477, згідно якого позивач здав, а відповідач прийняв в оренду нухоме майно - нежитлові приміщення за адресою: [ADDRESS] (на даний час перейменовано на [ADDRESS] ). Відповідачем при укладенні договору взято на себе низку зобов`язань, в тому числі своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату за користування об`єктом оренди з урахуванням її індексації. Однак, всупереч умовам укладеного договору відповідач взяті на себе зобов`язання виконував не в повному обсязі. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 11.05.2018 року договір оренди нежитлових приміщень № 3477 від 19.04.1999 року, укладений між Управлінням комунального майна та [PERSON] розірвано та зобов`язано [PERSON] повернути шляхом виселення орендодавцю орендоване майно - приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 33,6 м2 та стягнуто заборгованість зі сплати орендної плати у сумі 25 879, 61 грн. за період з 01.01.2012 року по 31.07.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу або у стані, який було обумовлено в договорі. Проте, рішення суду про зобов`язання повернути шляхом виселення [PERSON] із нежитлових приміщень, що знаходять за адресою по [ADDRESS] було примусово виконано відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження ВП 57613338 лише 07.05.2019 року. Таким чином, відповідно до довідки про заборгованість станом на 31.03.2020 року за період з 01.08.2017 року до 21.06.2018 року відповідач допустив заборгованість зі сплати орендної плати у сумі 4 189, 59 грн., а за період з 22.06.2018 року по 07.05.2019 року, тобто з моменту звільнення приміщення внаслідок виконавчих дій, відповідач незаконно користувався приміщенням, що було об`єктом оренди за договором, відтак допустив заборгованість зі сплати неустойки у сумі 8 891, 85 коп. Просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11.06.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 28). Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснення наддала аналогічні викладеним в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідачі, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, через оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України», в судове засідання повторно не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали. У визначений судом відповідачам п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, такого не подали, про поважність причин не подання відзиву суд не повідомили, заяв про поновлення строку для подання відзиву до суду також не подано. За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень сторони позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи наведене, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до частини першої статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до частини 3 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Судом встановлено, що 19.04.1999 року між Управлінням комунального майна, в особі начальника Управління Гузели Я.П. та художником [PERSON] укладено договір оренди нежитлових приміщень № 3477, згідно якого орендодавець здав, а орендар прийняв в оренду у користування під художню майстерню нежитлові приміщення загальною площею 33,6 м2 за адресою: [ADDRESS] (згідно розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 478 від 26.06.1998 р. нова адреса будинку - [ADDRESS] ). (а.с. 5-6). Умовами Договору (п. 5) передбачено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Пунктами 6, 8 Договору встановлено, що за орендоване приміщення орендар повинен щомісяця до 10 числа сплатити орендну плату за попередній місяць. Несплата орендної плати протягом 3-х місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання догоору оренди на вимогу орендодавця. При цьому з орендаря стягується заборгована сума орендної плати з урахуванням пені за кожен день прострочення. Заочним рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 11 травня 2018 року у справі № 462/5196/17 договір від 19.04.1999 № 3477 оренди нежитлових приміщень, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] /колишня назва [ADDRESS] ) загальною площею 33,6 м2 розірвано, зобов`язано [PERSON] повернути орендодавцю об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлового приміщення та стягнуто з відповідача на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради 25 879, 61 (двадцять пять тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) грн. (а.с. 12-13). Згідно відомостей відображених на офіційному веб-порталі «Судова влада України» вказане рішення набрало законної сили 21.06.2018 року. Як вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження від 07.05.2019 року ВП № 57613338 з примусового виконання виконавчого документа № 462/5196/17 виданого Залізничний районним судом м. Львова 27.07.2018 року рішення суду в частині повернення орендодавцю об`єкта оренди шляхом виселення з нежитлового приміщення виконано 07.05.2019 року. (а.с. 14). Статтею 785 ЦК України визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Згідно наданої позивачем довідки № 4-2302010868 від 08.04.2020 року заборгованість [PERSON] перед Управлінням комунальної власності станом на 31.03.2020 року складає 13 081, 44 грн., з яких заборгованість зі сплати орендної плати за період 01.08.2017 року по 21.06.2018 року (день набрання законної сили рішенням суду про розірвання договору оренди) становить 4 189, 59 грн., та заборгованість зі сплати неустойки за період з 22.06.2018 року по 07.05.2019 року (день примусового виконання рішення суду щодо повернення об`єкта оренди шляхом виселення) становить 8 891, 85 грн. Вказаний розрахунок відповідачем не оспорено та не спростовано, власного розрахунку не надано. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Управління комунальної власності про стягнення заборгованості з орендної плати та неустойки з відповідача у сумі 13 081, 44 грн. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2 102, 00 грн. судового збору.

Outcome: approved