Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу, в котрій вказано, що [PERSON] займається вантажними перевезеннями. З метою придбання нового автомобіля він звернувся до [PERSON] , який займається купівлею та поставкою із країн Європи транспортних засобів з пробігом. У вересні 2018 року між відповідачем та [PERSON] була досягнута домовленість про поставку транспортного засобу для позивача. Як завдаток за надання послуг з поставки автомобіля відповідач отримав від позивача 1 000,00 доларів США, що підтверджується розпискою. В свою чергу, відповідач взяв на себе обов`язок виконати зобов`язання не пізніше 21.10.2018 року. В обумовлений домовленістю строк відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань щодо поставки автомобіля, а також не повернув кошти, які отримав в якості завдатку. На вимоги, заявлені позивачем під час телефонних розмов, а також спілкування за допомогою додатку для телефону - Viber, відповідач спочатку обіцяв повернути кошти, але далі став уникати зустрічей і телефонних розмов, з чого стало зрозуміло, що відповідач відмовляється добровільно повернути отриманий завдаток. Станом на 12.06.2019 року курс Національного Банку України за один долар США складає 26,29 гривень. Оскільки, 3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році), то розмір трьох відсотків річних становить (1000,00 доларів США х 264 днів прострочення х 3 : 100 : 365 = 21,70 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ становить 570,49 грн.. Враховуючи викладене, просив стягнути з відповідача подвійну суму завдатку в розмірі 2 000,00 доларів США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ станом на момент подання позову становить 52 580,00 грн., а також 3 % річних за користування коштами, що становить 21,70 доларів США, що еквівалентно 570,49 грн., витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 10 000 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн.. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи, належним чином повідомлений. Відзиву щодо позову та клопотань до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні з копії розписки (а.с.8, 62) встановлено, що 21 вересня 2018 року [PERSON] взяв завдаток за поставку транспортного засобу від [PERSON] в розмірі 1 000,00 доларів США та взяв на себе обов`язок виконати зобов`язання не пізніше 21.10.2018 року. Підставою для звернення до суду із даним позовом стали посилання позивача на те, що в обумовлений домовленістю строк відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань щодо поставки автомобіля, а також не повернув кошти, які отримав в якості завдатку. Крім цього, відповідач має на праві власності майно (а.с.9-10, 36). Розруківки переписувань з телефону та копія договору, що не підписана сторонами (а.с.30-35, 46-48) слід вважати такими, що відповідають вимогам ст.78 ЦПК України. Відповідачу направлялась вимога щодо погашення забьоргованості (а.с.49-50). Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей , визначених родовими ознаками. Згідно з п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Як зазначає позивач в позові, що до моменту позачі позову до суду кошти відповідачем повернуті не були. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Факт отримання грошових коштів відповідачем підтверджується борговим документом- розпискою від 21 вересня 2018 року, копія якої наявна в матеріалах справи і була подана з позовною заявою. Оригінал розписки представником позивача була надано в судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три відсотки річних з простроченої суми за період з 22.09.2018 року по 12.06.2019 року становить 21,70 США, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ становить 570 грн. 49 коп.., які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частин першої - четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано суду квитанцію від 16.07.2019 року щодо понесення позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. (а.с.11, 61). Враховуючи, що через порушення відповідачем прав позивача останній був вимушений звернутись до суду з позовом та позов задоволено суд вважає за необхідне стягнути суму судового збору. З огляду на те, що відповідач до судового засідання не з`явивсь, не скористався своїм правом надати відзив на позов, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним дійсно сума боргу була погашена, суд вважає за можливе позов задовольнити. Враховуючи вищевикладене, суд знаходить вимоги позову обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved