Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що 05.08.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №Т0000245, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в національній валюті України на загальну суму 4883 гривні 36 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом на термін до 05.08.2016 року. Відповідач не виконував покладені на нього договором зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом, внаслідок чого станом на 01.08.2018 року утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 14835 гривень 01 копійка, з них: заборгованість за кредитом - 4459 гривень 93 копійки, комісія - 3871 гривня 21 копійка, штраф - 2400 гривень 00 копійок, збитки від інфляції - 1988 гривень 23 копійки, три проценти річних - 345 гривень 64 копійки, в зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 05.08.2015 року між ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Т0000245, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 4883 гривні 36 копійок на купівлю Lenovo A5000 Black(а.с.23-26). Відповідно до Видаткової накладної №ЧGVD2-0011 від 05.08.2015 року відповідач отримав смартфон Lenovo А5000 Black(а.с.28). Згідно п.п.3.1.-3.10. договору сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості, а саме терміном на 12 місяців (дванадцять) та платності - 2,8% (дві цілих вісім десятих відсотка) щомісячної комісії за управління кредитом. Щомісячний платіж склав 543(п`ятсот сорок три) гривні 72 копійки. Умовами кредитного договору також передбачено, що відповідач зобов`язаний здійснювати оплати до 05 числа кожного місяця, а у випадку пропуску платежу, починаючи з другого, сплачувати штрафну санкцію з розрахунку 200 гривень 00 копійок за кожен пропущений платіж. Однак, відповідач, порушуючи визначений графік оплат здійснив лише два платежі з урахуванням комісії за управління кредитом та штрафів, а саме: 30.11.2015 року - 744 гривні 80 копійок; 29.01.2016 року - 1500 гривень 00 копійок. Позивачем на адресу відповідача було направлено лист щодо добровільної сплати боргу від 25.04.2018 року за №441 з пропозицією встановлення індивідуальних умов для закриття боргу, однак лист залишився без відповіді(а.с.21-22). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Положеннями ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно розрахунку суми боргу, що підлягає стягненню з відповідача, який додається до позовної заяви (а.с.11-14), сума боргу відповідача перед позивачем разом з штрафними санкціями станом на 01.08.2018 року становить 14835 гривень 01 копійка та складається: заборгованість за кредитом - 4459 гривень 93 копійки, комісія за управління кредитом - 3871 гривня 21 копійка, штраф - 2400 гривень 00 копійок, збитки від інфляції - 1988 гривень 23 копійки, три проценти річних - 345 гривень 64 копійки. Підстав для звільнення відповідача від відшкодування заборгованості судом не встановлено. Заяв щодо застосування строків позовної давності від відповідача не надходило. На основі викладеного, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору №Т0000245 від 05.08.2015 року в сумі 14835 гривень 01 копійка, а також у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати у справі, що складаються з судового збору у розмірі 1770 гривень 00 копійок. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.525, 526, 530, 536, 550, 611, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України.

Outcome: approved