Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором , мотивуючи це тим, що 18.09.2006р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №DNH4KP75380594, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 2\~208,69 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості кредитом. Відповідно, відповідач, в свою чергу, зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом у порядку та строки, передбачених цим договором. Позивач зазначив, що свої зобовязання за договором виконав належно. Однак, відповідачем неналежно виконувались умови вищевказаного договору, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором, відповідно яку позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь. Станом на 22.04.2015р. заборгованість за кредитним договором №DNH4KP75380594 від 18.09.2006р. становить 47 220,83 грн., яка складається з: 2 091,14 грн. заборгованість за кредитом, 12 931,28 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 29\~473, 61 грн пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 2 224,80 грн. штраф(процентна складова). Як вбачається із статуту ПАТ КБ «Приватбанк», відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009р.найменування позивача з ЗАТ КБ «Приватбанк» було перейменоване на ПАТ КБ «Приватбанк», яке є правонаступником всіх його прав та обовязків. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав клопотання в якому просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання з'явився. Подав заву про застосування строків позовної давності, в якій просить суд застосувати наслідки спливу позовної давності та в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити повністю. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 ст. 527 ЦК України вказує, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч.1 до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частина 1 ст. 261 ЦК України вказує, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до п.5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Згідно з ч.3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 5 ч. 267 встановлено якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Враховуючи те, що позовна зава про стягнення заборгованості за кредитним договором подана до суду 06.07.2015р., а зобовязання по сплаті заборгованості по кредиту виникло18.09.2006р. та продовжувалось наступних пять років, протягом яких позивач не звертався до суду про стягнення заборгованості по кредиту з відповідача, а відповідачем подана заява про застосування позовної давності, суд вважає за необхідне застосовути позовну давність, наслідком якої є відмова в задоволенні позовних вимог. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог ЦПК в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справи. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити повністю у зв'язку зі спливом строку позовної давності. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем. З наведених міркувань та

Outcome: dismissed