Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 19.06.1998 Пацканівською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області. Свої вимоги мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося в силу різних причин, зокрема через протилежність характерів та поглядів на життя та шлюб. Тривалий час разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою. На переконання позивача подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Поважність причин неявки суду не повідомив. У встановлений судом строк відзив не подав. На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, 19.06.1998 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Пацканівською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 5. Прізвища після одруження: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Зазначене підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом Свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 19.06.1998. У шлюбі у подружжя народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Як встановлено судом з матеріалів справи, подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалося в силу різних причин, разом не проживають, не ведуть спільного господарства. За переконанням позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить її інтересам, тому просить розірвати їхній шлюб. На примирення категорично не згідна. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи наведене та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалась і її збереження неможливе, подальше спільне життя суперечить інтересам позивача, а відтак суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду. На підставі ст. ст. 24, 56, 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved