Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, свої вимоги обґрунтовує тим, що 04 червня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «ОТП Банк», процесуальним правонаступником якого в свою чергу є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», був укладений Кредитний договір № МL-019/036/2008. Кредитний договір складається із двох частин, які нероздільно пов`язані між собою, згідно з п. 1. частини № 1 Кредитного договору. За умовами Кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 402 900,00 (чотириста дві тисячі дев`ятсот,) доларів США зі сплатою плаваючою процентної ставки. В свою чергу Позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку зазначені кредитні кошти у строки, передбачені Кредитним договором (зокрема, в п. 1.1 частини № 2 Кредитного договору), а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов`язання, визначені Кредитним договором. Вказані зобов`язання Позичальник не виконав, грошові кошти не повернув. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04.06.2013 року яке було змінено Апеляційним судом м. Києва 03.10.2013 року стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Кредитними договорами № МL-019/036/2008 від 04 червня 2008 року в розмірі 4 678 240 (чотири мільйони шістсот сімдесят вісім тисяч двісті сорок гривень) 34 копійки. Таким чином, станом на 06 травня 2019 року у Позичальника за Кредитним договором № МL-019/036/2008 від 04 червня 2008 року існує заборгованість в сумі 4 376 492,46 (чотири мільйони триста сімдесят шість тисяч чотириста дев`яносто дві) грн та 46 копійок. З метою забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором 04 червня 2008 року між Банком та Відповідачем, було укладено договір іпотеки № РМL-019/036/2008. За умовами Договору іпотеки, а саме п.п. 1.1., 3.1. для забезпечення повного і своєчасного виконання Боржником Боргових Зобов`язань, Іпотекодавець надає Іпотекодержателю в Іпотеку нерухоме майно, а саме: квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та належить Іпотекодавцю на праві власності. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 03.05.2019 року, за [PERSON] зареєстровано квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , квартира за адресою [ADDRESS] , квартира за адресою [ADDRESS] . [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, позивач просить звернути стягнення на підставі Договору іпотеки першої черги № РМL-019/036/2008 від 04 червня 2008року на заставлене майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а кошти отримані від реалізації заставленого майна направити на погашення заборгованості в сумі 4 376 492,46 (чотири мільйони триста сімдесят шість тисяч чотириста дев`яносто дві) гривні 46 копійок перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за Кредитним договором № МL-019/036/2008 від 04 червня 2008 року. Крім того просить виселити з квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , відповідачів, а саме: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . 10.06.2019 року відповідачем [PERSON] подано відзив, в якому проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі, посилаючись на те, що в межах виконавчого провадження вже було реалізовано належне відповідачу майно, а саме гараж та автомобіль, про що позивач не повідомляє суд. Довідка про розмір заборгованості є недостовірною. Діти були зареєстровані у спірній квартирі після їх народження, що не порушує умови договору іпотеки. Іншого житла, де відповідач може проживати сім`єю з шести осіб не має. Спірна квартира була придбана до отримання кредиту, а тому відповідачі не можуть бути виселені без надання іншого житла. Крім того посилається на сплив строку позовної давності. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 13.08.2020 відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про відкладення розгляду справи, посилаючись на погіршення стану свого здоров`я та стану здоров`я членів його сім`ї. Просив відкласти справу до зняття в Україні карантинних обмежень. Аналогічне клопотання ним було направлено суду 22.06.2020, 17.02.2020, 26.11.2019 у зв`язку з чим відкладено судове засідання 23.06.2020, 18.02.2020, 27.11.2019. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] також просили суд відкласти розгляду справи, посилаючись на те, що в даний час перебувають у Нідерландах і не можуть прибути до України у зв`язку з загрозою інфікування коронавірусом. Аналогічне клопотання ними було направлено суду 21.06.2020, 05.04.2020, у зв`язку з чим відкладено судове засідання 23.06.2020, 07.04.2020. Причини неявки інших відповідачів суду не відомі. Суд визнає причини неявки відповідачів в судове засідання такими, що не викликані поважними причинами, вважає, що їх дії вказують на зловживання ними своїми процесуальними правами та ухиленням від виконання покладених обов`язків, що негативно впливає на принципи цивільного процесу, зокрема рівності сторін, призводить до невиправданого затягування розгляду справи за відсутності для цього суттєвих передумов. З цих підстав, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а неявка відповідачів в судове засідання не обумовлена поважними причинами. Від служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника, позов не підтримують. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 04 червня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «ОТП Банк», процесуальним правонаступником якого в свою чергу є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», був укладений Кредитний договір № МL-019/036/2008. Кредитний договір складається із двох частин, які нероздільно пов`язані між собою, згідно з п. 1. частини № 1 Кредитного договору. За умовами Кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 402 900,00 (чотириста дві тисячі дев`ятсот,) доларів США зі сплатою плаваючою процентної ставки. В свою чергу Позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку зазначені кредитні кошти у строки, передбачені Кредитним договором (зокрема, в п. 1.1 частини № 2 Кредитного договору), а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов`язання, визначені Кредитним договором. Вказані зобов`язання Позичальник не виконав, грошові кошти не повернув. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04.06.2013 року яке було змінено Апеляційним судом м. Києва 03.10.2013 року стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Кредитними договорами № МL-019/036/2008 від 04 червня 2008 року в розмірі 4 678 240 (чотири мільйони шістсот сімдесят вісім тисяч двісті сорок гривень) 34 копійки. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Станом на момент розгляду справи у Позичальника за Кредитним договором № МL-019/036/2008 від 04 червня 2008 року існує заборгованість в сумі 4 376 492,46 (чотири мільйони триста сімдесят шість тисяч чотириста дев`яносто дві) гривні 46 копійок. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання ? звернути стягнення на предмет іпотеки. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. З цих підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, вважає правильним звернути стягнення на підставі Договору іпотеки першої черги № РМL-019/036/2008 від 04 червня 2008року на заставлене майно - квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № МL-019/036/2008 від 04 червня 2008 року, яка станом на 06.05.2019 становить: 4 376 492,46 (чотири мільйони триста сімдесят шість тисяч чотириста дев`яносто дві) гривень 46 копійок, шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Відповідно до довідки в спірній квартирі зареєстровані [PERSON] дата народження [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. Відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Задоволення позову про виселення мешканців з переданого в іпотеку житлового приміщення не залежить від дотримання іпотекодержателем частини другої статті 40 Закону «Про іпотеку». Відповідно до частини другої статті 39 цього Закону таке рішення може бути прийняте судом (за заявою іпотекодержателя) одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки. Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення. За змістом частини третьої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту банку, повернення якого забезпечено іпотекою відповідного житлового приміщення. Таким чином, за змістом статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку» та статті 109 ЖК УРСР особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло у тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення при зверненні стягнення на предмет іпотеки, якщо іпотечне майно було придбано за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення (частина друга статті 109 ЖК УРСР). У такому випадку виселення здійснюється відповідно до частини четвертої статті 109 та статті 132-2 ЖК УРСР. Враховуючи те, що [PERSON] належним чином не виконує умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість та те, що в іпотеку передано спірну квартиру підстав для звернення стягнення та предмет іпотеки та виселення відповідачів. Пунктом 5.1. (підпункт «І») Договору іпотеки встановлено, що іпотекодавець стверджує, що за адресою місцезнаходження предмета іпотеки не проживають та не зареєстровані малолітні та/чи неповнолітні діти. Реєстрацію неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] [INFO] було здійснено після укладення договору іпотеки, а тому їх батьки - відповідачі [PERSON] та [PERSON] , здійснюючи їх реєстрацію за адресою квартири, переданої в іпотеку, не могли не розуміти можливих наслідків (звернення стягнення на предмет іпотеки) у разі неналежного виконання вимог кредитного договору, враховуючи при цьому також положення статей 6, 627 ЦК України щодо свободи договору. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved