Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого покликався на те, що згідно кредитного договору № 5407/С18 від 12.07.2007р., укладеного між АТ «Укрексімбанк» та відповідачем [PERSON], останній отримав кредит в розмірі 292000 швейцарських франків з кінцевим терміном повернення заборгованості 11.07.2014р. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов'язувався повертати частки кредиту згідно погодженого графіку надання та погашення кредиту, щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом та плату за управління кредитом. Відповідачем не виконувалися дані умови кредитного договору, у зв'язку з чим АТ «Укрексімбанк» звернувся до Івано-Франківського міського суду з метою захисту своїх порушених прав і рішенням Івано-Франківського міського суду від 30.04.2010р. вирішено стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 279565,75 швейцарських франків. Дане рішення [PERSON] не виконано та порушуються умови кредитного договору в частині нарахованих процентів, комісії та штрафних санкцій. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 01.08.2012р. задоволено позов АТ «Укрексімбанк» про стягнення заборгованості по нарахованим і несплаченим відсоткам та комісіях в розмірі 37426,86 швейцарських франків та 319792,85грн. 11.04.2011р. між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON] укладено додатковий договір № 5407С18-1 до кредитного договору № 5407С18 від 12.07.2007р., згідно якого починаючи з 01.04.2011р. плата за управління кредитом не нараховується та встановлено з 11.04.2011р. процентну ставку за користування кредитом у розмірі 0,1 % річних. Однак відповідач взяті на себе зобов'язання перед позивачем не виконав і станом на 31.07.2011р. має непогашену заборгованість по нарахованих і несплачених відсотках за період з 01.07.2011р. по 30.06.2014р. в розмірі 748,03 швейцарських франків, у зв'язку з чим просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. В судове засідання представник позивача - Созоник В.В. не з'явився, однак подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутності, не заперечивши проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Тому суд, враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти вирішення справи за відсутності відповідача, розглянув справу за відсутності останнього та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, дослідивши які суд вважає наступне. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 12.07.2007р. між АТ «Укрексімбанк» та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір № 5407/С18, (а.с.5-8,9,10-11), згідно якого останній отримав кредит в розмірі 292000 швейцарських франків з кінцевим терміном повернення заборгованості 11.07.2014р. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.п. 2.2.1, 2.2.2, 2.4.1, 2.5.1 умов кредитного договору, відповідач зобов'язувався повертати частки кредиту згідно погодженого графіку надання та погашення кредиту, щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом та плату за управління кредитом. Відповідач [PERSON]. кредит вчасно не сплачував, у зв'язку з чим виникла заборгованість по кредиту. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 30.04.2010р. (а.с.13-14) вирішено стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 279565,75 швейцарських франків, а рішенням Івано-Франківського міського суду від 01.08.2012р.(а.с.15-16) задоволено позов АТ «Укрексімбанк» про стягнення заборгованості по нарахованим і несплаченим відсоткам та комісіях в розмірі 37426,86 швейцарських франків та 319792,85грн. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. 11.04.2011р. між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON] укладено додатковий договір № 5407С18-1 до кредитного договору № 5407С18 від 12.07.2007р. (а.с.12), згідно якого починаючи з 01.04.2011р. плата за управління кредитом не нараховується та встановлено з 11.04.2011р. процентну ставку за користування кредитом у розмірі 0,1 % річних. Позивач нарахував проценти за користування кредитом за новий період (з 01.07.2011р. по 30.06.2014р.) в розмірі 748,03 швейцарських франків (а.с.4). Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним договором відповідачем суду не подано. Відтак, у суду є всі підстави стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, а оскільки, відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, то з відповідача слід стягнути в користь позивача розмір заборгованості у гривневому еквіваленті, що на день подання заяви становить 9968,52грн. Наведене узгоджується із правовими позиціями, які висловлені у правовому висновку Верховного Суду України за результатами розгляду цивільної справи (Постанова № 6-79 цс 14 від 02 липня 2014 року), де вказано зокрема, що «Аналіз норм ст. 99 Конституції України, ст. ст.192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов'язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і його виконання є національна валюта України - гривня. Відповідно, у національній валюті України підлягають обчисленню і стягненню і інші складові грошового зобов'язання (пеня, штраф, неустойка, проценти) та виплати, передбачені ст. 625 ЦК України. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved