Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] та Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Дніпропетровського обласного управління, про відшкодування збитків. В обґрунтуванні позовних вимог посилався на те, що 17 червня 2017 року о 01 год. 40 хв. [PERSON] по пр. Мануйлівському в районі перехрестя з вул. Луговською у м. Дніпрі керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER] , та, порушивши вимоги п. 14.2(в) Правил дорожнього руху України, перед початком обгону не переконався в тому, що смуга зустрічного руху на яку він буде виїжджати вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Джиллі СК», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вину відповідача [PERSON] у вказаній дорожньо-транспортній пригоді підтверджено постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 25.09.2018 року. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» за полісом №АК4733684, тому позивач із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду звернувся до страхової компанії. Із метою встановлення розміру заподіяних збитків, за заявою позивача суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] проведено розрахунок вартості відновлювального ремонту автотранспортного засобу «Geely», д.н.з [NUMBER] . За результатами оцінки, відповідно до розрахунку №2694 від 31.07.2017 року, вартість відновлювального ремонту становить - 46766,00 грн. Згідно з замовленням-нарядом від 12.10.2017 року на відновлювальний ремонт автомобіля позивач витратив 50895,00 гривень. Проте, листом від 20.12.2018 року №1/299 Публічним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» позивачу повідомлено про відмову у виплаті страхового відшкодування заподіяної майнової шкоди внаслідок ДТП, що сталося 17.06.2017 року у м. Дніпрі за участю транспортного засобу «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , у зв`язку із пропуском строку подання заяви про страхове відшкодування, з підстав, передбачених п.37.1.4. ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.06.2004 року. Пропуск строку відбувся у зв`язку із тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №12017040030001803 від 26.06.2017 року тривало більше року та вина [PERSON] не була встановлена у річний строк з дня дорожньо-транспортної пригоди, що унеможливлювало звернення позивача до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування. Крім цього, у зв`язку із тим, що транспортний засіб після ДТП був вилучений працівниками поліції та протягом 3-х діб знаходився на штрафному майданчику, позивач змушений був сплатити 800,00 грн. за послуги евакуації транспортного засобу, а також поніс витрати за зберігання автотранспортного засобу у розмірі 480,00 гривень. Також позивач зазначив, що внаслідок ДТП він пережив сильне нервове потрясіння. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням автомобіля на значну суму грошей, порушенні звичайного укладу життя через відсутність можливості користуватись транспортним засобом, який був єдиним джерелом доходу позивача, оскільки на момент ДТП він працював водієм таксі. Враховуючи глибину фізичних та душевних страждань, завданих внаслідок ДТП, їх характер та тривалість, та зважаючи на те, що погіршення здоров`я - це немайнові втрати, які неможливо відновити, звертаючи увагу на бездіяльність відповідача стосовно добровільного відшкодування завданої шкоди, розмір моральної шкоди позивач оцінює у 47152,00 гривень, яку також просить стягнути з відповідача. Відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позов у якому зазначив, що позивачем на підтвердження матеріальної шкоди надано суду копію розрахунку ринкової вартості №2694 від 31.07.2017 року, яку виконав суб`єкт оціночної діяльності [PERSON] , який, на думку відповідача, не має права на проведення подібного дослідження. Копію акту огляду транспортного засобу від 21.06.2017 року, складено та підписано власником ТЗ - позивачем [PERSON] та представником страховика [PERSON] , однак відповідач [PERSON] на огляд пошкодженого ТЗ не викликався. Крім того, у самому акті не зазначено, що [PERSON] , який склав наданий акт, мав право на проведення огляду пошкодженого ТЗ, та чи є дійсно він представником страховика, якої саме страхової компанії, яким чином цей акт має відношення до розрахунку ринкової вартості №2694 від 31.07.2017 року. Окрім цього, відповідач зазначив, що розрахунок ринкової вартості №2694 від 31.07.2017 року не містить даних про спеціаліста, який його склав, повноваження цієї особи та право на проведення подібного дослідження. Розрахунок ринкової вартості №2694 від 31.07.2017 року не дає змогу дійти висновку про наявність спричиненої внаслідок ДТП матеріальної шкоди, оскільки, на думку відповідача, проведений з порушенням встановленого законом порядку, а саме не містить суми вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ. Оскільки, з матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб на даний час відремонтований, то відповідач позбавлений можливості клопотати про призначення та проведення автотоварознавчої експертизи, бо заперечує проти проведення експертизи за актом огляду транспортного засобу, який виконаний без його участі з порушенням п.5.2 Методики, та особою, яка на його думку, не має повноважень на виготовлення такого дослідження. На підтвердження моральної шкоди позивачем не надано жодних доказів та не зазначено, як саме був змінений звичайний уклад життя позивача, тому посилаючись на вказані обставини, відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Позивач [PERSON] у судове засіданні не з`явився, просив справу розглянути за його відсутності, про що надав до суду письмову заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. У судове засідання представник Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 червня 2017 року о 01 год. 40 хв. [PERSON] по пр. Мануйлівському в районі перехрестя з вул. Луговською у м. Дніпро керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER] , та порушивши вимоги п. 14.2(в) Правил дорожнього руху України, перед початком обгону не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Джиллі СК», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вину відповідача [PERSON] у вказаній дорожньо-транспортній пригоді підтверджено постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 25.09.2018 року (а.с.21). Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» за полісом №АК4733684, тому позивач із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду звернувся до страхової компанії (а.с.142). Із метою встановлення розміру заподіяних збитків за заявою позивача, суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] проведено розрахунок вартості відновлювального ремонту автотранспортного засобу «Geely», д.н.з [NUMBER] . За результатами оцінки, відповідно до розрахунку №2694 від 31.07.2017 року, вартість відновлювального ремонту становить - 46766,00 грн. (а.с. 8-14). Згідно із замовленням-нарядом від 12.10.2017 року на відновлювальний ремонт автомобіля позивач витратив 50895,00 гривень (а.с.90), однак належних та допустимих доказів на підтвердження сплати саме цієї суми до суду не надано. Листом від 20.12.2018 року №1/299 Публічним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» позивачу повідомлено про відмову у виплаті страхового відшкодування заподіяної майнової шкоди в наслідок ДТП, що сталося 17.06.2017 року у м. Дніпрі за участю транспортного засобу «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , у зв`язку із пропуском строку подання заяви про страхове відшкодування, з підстав, передбачених п.37.1.4. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.06.2004 року (а.с.20). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала (ст.1166 ЦК України). Згідно зі ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з вимогами ст. 22.1 даного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно зі ст.35 вищезазначеного Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Відповідно до ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди; Рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Позивач [PERSON] звернувся до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування 14.11.2018 року після того, як отримав постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 25.09.2018 року, якою визнано вину відповідача [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді. Окрім цього, за фактом ДТП внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №12017040030001863 від 26.06.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, однак постановою слідчого СВ Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області Авраменко О.Ю. від 31.05.2018 року кримінальне провадження закрито (а.с.22). Суд звертає увагу, що постанова Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська про адміністративне правопорушення, якою [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності була постановлена лише 25.09.2018 року. Таким чином, надати вказану постанову до страхової компанії позивач не міг з підстав, які не залежали від нього. Отже, суд не вбачає в діях позивача порушення строку звернення до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування. Однак, відповідно до ремонтної калькуляцій до розрахунку ринкової вартості №2694 від 31.07.2017 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Geely», д.н.з [NUMBER] , становить - 46766,00 грн. Згідно із замовленням-нарядом від 12.10.2017 року на відновлювальний ремонт автомобіля позивач витратив - 50895,00 гривень, однак належних та допустимих доказів на підтвердження сплати саме цієї суми до суду не надано. Також відповідно до ст. 12.1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Тому суду вважає стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» суму вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Geely», д.н.з [NUMBER] , відповідно до ремонтної калькуляції, долученої до розрахунку ринкової вартості №2694 від 31.07.2017 року, з відрахування суми франшизи у розмірі 500,00 грн., що становить - 46266,00 грн. Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Враховуючи вищевикладене, у частині позовних вимог про стягнення із [PERSON] витрат, понесених позивачем за зберігання транспортного засобу на штрафному майданчику у розмірі 480,00 гривень, що підтверджується квитанцією №744 від 10.06.2017 року виданою ПП «Автоклуб»(а.с.16), а також 800,00 гривень у рахунок відшкодування витрат на евакуацію транспортного засобу, що підтверджується квитанцією №17118 від 10.06.2017 року(а.с.18), суд вважає задовольнити. Що стосується вимоги про відшкодування завданої моральної шкоди, то вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно зі\~ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також в зв`язку з пошкодженням майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з вимогами ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до роз`яснень, викладених в\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року №4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд вважає слушними посилання [PERSON] на те, що внаслідок вчинення відповідачем ДТП він зазнав переживань та хвилювань з приводу пошкодження належного йому майна, через пошкодження засобу він був змушений змінити звичний спосіб життя, що негативно вплинуло на його моральний стан, оскільки пошкоджений транспортний засіб був джерелом доходу позивача, який працював водієм таксі. Перебування у стані тривоги, стресу та обурення суттєво вплинуло на його емоційний та психологічний стан, що спровокувало позивача звернутися до лікаря-кардіолога та підтверджується копією дослідження ехокардіографії (а.с. 69). Визначаючи розмір відшкодування завданої моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість моральних страждань позивача та суб`єктивне відношення до вчинку відповідача, вважає визначити його у сумі 3000,00 гривень. Даний розмір відшкодування завданої моральної шкоди, на думку суду, враховує усі обставини, досліджені в судовому засіданні, та відповідає вимогам співмірності, розумності і справедливості. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню 840,80 грн. судових витрат по сплаті судового збору на користь держави, а з відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Дніпропетровського обласного управління підлягає стягненню 768,40 грн. судових витрат по сплаті судового збору на користь позивача [PERSON] ..

Outcome: partial