Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що між ФОП [PERSON] та відповідачкою виникли договірні відносини на підставі договору №КР1007 від 19.07.2018 року, за умовами якого позивач зобов`язується передати у власність відповідачу набір косметики(товар) в асортименті та кількості, встановлених договором, а відповідач зобов`язалася прийняти цей товар та сплатити за нього визначену договором грошову суму. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем згідно договору виконав в повному обсязі: відповідач товар отримала. Загальна вартість товару складає 20836 гривень. Сторони визначили, що відповідач сплачує перший платіж у розмірі 3000 гривень, а залишок у розмірі 17836 гривень покупець сплачує продавцю щомісячно рівними частинами у розмірі 1784 гривні протягом 10 місяців, тобто покупець повністю розраховується за товар не пізніше 19.05.2019 року. Однак, станом на 01.06.2019 року відповідач свої зобов`язання виконала лише частково, сума боргу за договором становить 5738 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також пеню за неналежне виконання умов договору в розмірі 1609 гривень 93 копійки, 3% річних в сумі 135 гривень, інфляційні витрати в сумі 593 гривні 16 копійок та понесені ним судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок. Позивач подав до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки\~суду не\~повідомила. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 19 липня 2018 року між позивачем та відповідачкою виникли договірні відносини на підставі договору №КР1007 від 19.07.2018 року(а.с.10), за умовами якого позивач зобов`язується передати у власність відповідачу набір косметики(товар) в асортименті та кількості, встановлених договором, а відповідач зобов`язалася прийняти цей товар та сплатити за нього визначену договором грошову суму. Відповідно до ч.1 ст.655 Цивільного кодексу\~України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Як вбачається із переліку №1(специфікації) товару від 19.07.2018 року(а.с.11), відповідачем обрано та замовлено товар, що підтверджується підписом відповідача. Також пунктами 2.1, 2.2 договору встановлено, що при передачі комплексу по догляду сторони складають та підписують акт приймання-передачі згідно переліку №1. При цьому, п.2.3 договору обумовлено, що зобов`язання продавця по передачі товару вважаються виконаними в момент передачі товару в розпорядження покупцеві згідно акту приймання-передачі та підписанні даного договору. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі, що вбачається з акту приймання-передачі від 19.07.2018 року(а.с.11). Відповідач товар отримала, претензій щодо отриманого товару та щодо виконання продавцем своїх обов`язків за договором відповідач не мала, про що свідчить підпис відповідача. За умовами договору(п.5.1) загальна вартість товару складає 20836 гривень, з яких: 8738 гривень це вартість набору косметики, 12098 гривень вартість косметичних послуг. Сторони визначили, що клієнт сплачує перший платіж у розмірі 3000 гривень(п.5.2), а залишок вартості у розмірі 17836 гривень покупець сплачує продавцю щомісячно рівними частинами у розмірі 1784 гривень протягом 10 місяців, а саме: покупець повністю розраховується за товар не пізніше 19.05.2019 року. Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.ст.525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідач свої зобов`язання перед позивачем виконала частково, заплативши 3000 гривень(а.с.12). Станом на 01.06.2019 року сума боргу відповідача становить 5738 гривень зі сплати вартості товару, так як косметологічними послугами на суму 12098 гривень відповідач не скористалася. Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності з ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, тобто причини невиконання\~ відповідачем зобов`язань правового значення для справи не мають. Пунктом 6.1 договору від 19.07.2018 року обумовлено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань по даному договору сторони несуть відповідальність згідно діючого законодавства України. Згідно ст.536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Крім цього, п.6.5 договору передбачено, що клієнт сплачує продавцю неустойку у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Це також передбачено у п.6.2 договору. Крім цього, відповідно до ст.ст.1048, 1049\~ Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, до того ж, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. У відповідності до ч.1 ст.624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник,\~який прострочив\~виконання грошового\~зобов`язання,\~на вимогу\~кредитора зобов`язаний\~сплатити суму\~боргу з\~урахуванням встановленого\~індексу інфляції\~за весь\~час прострочення,\~а також\~три проценти\~річних від\~простроченої суми,\~якщо інший\~розмір процентів\~не встановлений\~договором або\~законом. Враховуючи викладене, заборгованість відповідача по сплаті штрафних санкцій складає: пеня в сумі 1609 гривень 93 копійки, 3% річних становить 135 гривень, інфляційні витрати у розмірі 593 гривні 16 копійок(а.с.5-6). На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором купівлі-продажу №КР1007, укладеного між позивачем та відповідачем 19 липня 2018 року в сумі 8076 гривень, а також у відповідності до ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати у справі: судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок. \~ \~ \~ \~Вказані правовідносини регулюються ст.ст.525, 526, 530, 536, 610, 611, 629, 624, 625, 655, 1048, 1049 ЦК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved