Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтував тим, що 10 серпня 2012 року позивач був прийнятий на роботу мисливствознавця мисливського відділу Громадської Організації «Товариство мисливців та рибалок «Кедр». Приблизно 15 травня 2015 року позивача було повідомлено про майбутнє звільнення у зв'язку із скороченням штату працівників з метою підвищення ефективної діяльності, однак, як звільнення працівників, які тривалий час бездоганно працювали на підприємстві, сприятиме покращенню роботи товариства позивачу не було роз'яснено. Натомість 20 липня 2015 року наказом № КД000000026 від 20 липня 2015 року [PERSON] було звільнено у зв'язку із скороченням штатів за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Дане рішення позивач вважає незаконним з наступних підстав. Одночасно з попередженням про звільнення із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Позивачу роботодавцем не було запропоновано переведення на іншу роботу, не надано список наявних вакантних місць на підприємстві, не дало змоги самостійно прийняти чи відмовитись від запропонованої посади. Крім того, наказ про звільнення [PERSON] був підписаний не керівником товариства - [PERSON], а [PERSON], який не мав повноважень на вчинення вказаних дій (прийняття/звільнення). Також відповідачем грубо порушуються норми законодавства про порядок та строки виплати заробітної плати. Згідно довідки про середню заробітну плату позивача № 11/07 від 21 липня 2015 року, посадовий оклад позивача тільки за період 01 січня 2015 року по 30 червня 2015 року становив 6000,00 грн. Згідно даних банківської установи ПАТ «ВТБ Банк», у якому була оформлена картка позивача для отримання заробітної плати, встановлено, заробітна плата за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2015 року виплачувалась йому тільки один раз в розмірі 2500,00 грн. Таким чином, тільки за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2015 року підлягає до виплати заробітна плата у сумі 33 500,00 грн. Також відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, підлягає до виплати середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу позивача за період із 21 липня 2015 року по 20 серпня 2015 року у розмірі 6000,00 грн. Крім того, вказаними незаконними діями відповідача позивачу було заподіяно моральної шкоди, яка полягає у протиправному позбавленні позивача роботи і заробітку у скрутний час для його родини і всієї країни. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 10000,00 грн. На підставі викладеного позивач просить зобов'язати відповідача скасувати наказ № КД000000026 від 20 липня 2015 року, зобов'язати відповідача поновити позивача на роботі, яку він займав до звільнення; стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2015 року в розмірі 33 500,00 грн.; стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку на дату подання позову становить 6 000,00 грн. за період 21 липня 2015 року по 20 серпня 2015 року; стягнути середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу позивача за період з 21 липня 2015 року по 20 серпня 2015 року у розмірі 6 000,00 грн. та стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 05 квітня 2016 року у задоволенні позову [PERSON] до ГО «Товариство мисливців та рибалок «Кедр» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні, виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та моральної шкоди - відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 30 травня 2016 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 05 квітня 2016 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 21 грудня 2016 року, рішення Вишгородського районного суду Київської області від 05 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 30 травня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Під час судового розгляду даної справи позивач неодноразового уточнював позовні вимоги, в останній редакції від 21 лютого 2017 року позивач просить суд скасувати наказ № КД000000026 від 20 липня 2015 року, зобов'язати відповідача поновити позивача на роботі, яку він займав до звільнення; стягнути з відповідача на користь позивача невиплачену заробітну плату у розмірі 30 958,20 грн. (невиплачена заробітна плата за період квітень 2014 року-грудень 2014 року)+43 478,27 грн. (невиплачена заробітна плата за період січень 2015 року-липень 2015 року), а всього 74 436,47 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (із розрахунку максимальної заробітної плати), який становить 171 241,00 грн. (9 785,20 грн. х 17,5 місяців із липня 2015 року-лютий 2017 року); стягнути з відповідача на користь позивача середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу позивача у розмірі 171 241, грн. (9 785,20 грн. х 6,5 місяців із липня 2015 року-лютий 2017 року) та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив про їх задоволення. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що у зв'язку з невиконанням зобов'язань членами товариства щодо фінансування (сплати щорічних членських внесків за 2014 рік) ГО «Товариство мисливців та рибалок «Кедр», відсутністю перспектив розвитку товариства 01 квітня 2014 року відповідачем було вирішено внести зміни в наказ № 2 від 02 грудня 2008 року, яким зменшено розмір місячного фонду заробітної плати. Таким чином, враховуючи дату видання наказу про зменшення заробітної плати та положення ст. 103 КЗпП України, зміни щодо умов оплати праці повинні були бути застосовані з 01 червня 2014 року. Відповідно до штатного розпису Товариства затвердженого на 2015 рік заробітна плата позивача становила 6 110,00 грн. В період з січня по лютий місяці 2015 року заробітна плата виплачувалась позивачу регулярно (аванс і зарплата) за видатковими касовими ордерами, на яких міститься підпис позивача про отримання грошових коштів, та на картковий рахунок через ПАТ «ВТБ Банк». 19 лютого 2015 року ПАТ КБ «Стандарт», де знаходились кошти товариства, було віднесено до категорії неплатоспроможних, що унеможливило поповнення поточного рахунку Товариства в ПАТ «ВТБ Банк» для проведення розрахунків по заробітній платі. Тому з метою стабілізації ситуації, яка склалась, відповідачем 02 березня 2015 року було проведено загальні збори працівників та в подальшому прийнято рішення внести зміни в наказі № 2 від 02 грудня 2008 року про затвердження штатного розпису та затвердити 02 березня 2015 року штатний розпис кількістю 37 штатних одиниць з загальним місячним фондом заробітної плати 62 286,00 грн. 27 квітня 2015 року у зв'язку з повернення коштів відповідачем було видано наказ № 12 про затвердження штатного розпису, яким було повернуто розмір заробітної плати, яка існувала до форс-мажорних обставин та наказом № 14 від 08 травня 2015 року позивачу була виплачена заробітна плата за період тимчасового зниження посадових окладів (лютий-квітень 2015 року) у розмірі 10 280,00 грн. 30 квітня 2015 року відповідачем був виданий наказ № 13 про внесення змін до штатного розпису, відповідно до якого з 15 липня 2015 року скорочувався штат працівників на 19 штатних одиниць, серед яких скорочувалась посада позивача. 15 травня 2015 року відповідачем було вручену позивачу під розписку персональне повідомлення про майбутнє звільнення із займаної посади мисливствознавця 15 липня 2015 року. Разом із врученням персонального повідомлення, відповідачем було запропоновано в усному порядку перевести позивача на посаду «Єгеря» на підприємстві відповідача. Дана пропозиція була категорично відхилена позивачем. У травні 2015 року, фактично за місяць до реального звільнення позивача на підприємстві відповідача була введена посада «головного мисливствознавця» на яку було призначено [PERSON], який раніше обіймав посаду «Єгеря» на цьому ж підприємстві. Наказ № КД000000024 про звільнення позивача та повний розрахунок згідно ст. 116 КЗпП України був виданий та проведений в перший робочий день після виходу позивача з лікарняного - 20 липня 2015 року. В день звільнення позивач отримав розрахункові кошти при звільненні, проте відмовився від отримання трудової книжки та ознайомлення з наказом про своє звільнення, що зафіксовано в акті від 20 липня 2015 року. Трудову книжку та копію наказу позивач фактично отримав 21 липня 2015 року. На підставі викладеного, представник позивача просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він на час звільнення позивача з посади мисливствознавця перебував на посаді директора ГО «Товариство мисливців та рибалок «Кедр». У період неплатоспроможності товариства та звільнення позивача, [PERSON] було запропоновано в усній формі переведення на посаду «єгеря», від якої він відмовився і пішов на лікарняний. Після того, як позивач вийшов з лікарняного, товариство провело з ним повний розрахунок по заробітній платі. Пізніше стало відомо, що лікарняний лист [PERSON] був недійсним. Свідок [PERSON] у судовому засідання пояснила, що вона являється колишнім працівником ГО «Товариство мисливців та рибалок «Кедр». Заробітна плата проводила двічі на місяць - аванс і зарплата, був єдиний випадок у березні 2015 року, коли аванс і заробітна плата виплачувалась в один день, оскільки у товаристві не було коштів на рахунку. Заборгованості перед позивачем у товариства немає, йому було виплачено заробітну плату. Свідок [PERSON] у судовому засідання пояснила, що вона знайома з позивачем, на період його роботи в товаристві, вона працювала на посаді інспектора з кадрів ГО «Товариство мисливців та рибалок «Кедр». У день звільнення [PERSON] була вакантна посада «єгеря», яку йому запропонував директор в усній формі, однак [PERSON] не погодився на переведення на дану посаду. В день звільнення позивач відмовився підписувати будь-які документи, не забрав трудову книжку і пішов на лікарняний. Після проведення перевірки виявлено, що лікарняні листи [PERSON] були недійсними. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до наказу (розпорядження) № КД000000024 від 09 серпня 2012 року, [PERSON] прийнятий на роботу з 10 серпня 2012 року у мисливський відділ ГО «Товариство мисливців та рибалок «Кедр» на посаду мисливствознавця. Як вбачається з трудової книжки [PERSON],серії [NUMBER] прийнятий на посаду мисливствознавця ГО «Товариство мисливців та рибалок «Кедр». Відповідно до рішення № 38 від 19 лютого 2015 року Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Стандарт» на підставі постанови Правління Національного банку України від 19 лютого 2015 року № 116 «Про віднесення ПАТ «КБ «Стандарт» до категорії неплатоспроможних»,

Outcome: dismissed