Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду, мотивуючи це тим, що являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті [INFO] року його діда [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) розміром 7,87 га, яку він набув як член КСП «Перше травня» у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Перше травня», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0094353, виданого на підставі рішення Петрівської районної державної адміністрації від 29.11.1996 року № 607-р. Позивач після смерті діда, тримаючи в себе сертифікат на право на земельну частку (пай), вступив в управління спадковим майном, в той же час інші спадкоємці: брат позивача [PERSON], сестри позивача [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, а мати позивача [PERSON], яка є дочкою покійного діда, померла [INFO] року. Проте позивач документально не оформив право на вказану земельну ділянку, так як вважав, що має право володіти та розпоряджатися нею, а тому позивач просить суд визнати за позивачем право на земельну частку (пай) після смерті діда. Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій прохав справу розглядати без його участі, позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання також не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій прохав суд слухати справу без його участі, щодо задоволення заяви не заперечує. Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити зі слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер дід позивача - [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) розміром 7,87 га, яку він набув як член КСП «Перше травня» у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Перше травня», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0094353, виданого на підставі рішення Петрівської районної державної адміністрації від 29.11.1996 року № 607-р (а.с.5,6). Позивач після смерті діда, тримаючи в себе сертифікат на право на земельну частку (пай), вступив в управління спадковим майном, в той же час інші спадкоємці: брат позивача [PERSON], сестри позивача [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини та не заперечують щодо визнання за позивачем права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування (а.с.11,12,13), а мати позивача [PERSON], яка є дочкою покійного діда, померла [INFO] року (а.с.7-10). Позивач документально не оформив право на вказану земельну ділянку, так як вважав, що має право володіти та розпоряджатися нею. Відповідно до ч. 2 ст. 529 ЦК УРСР онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст.549 ЦК УРСР, чинного на період відкриття спадщини, тобто на час смерті [PERSON] - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав нотаріальному органові за місцем відкриття спадщина заяву про відкриття спадщини. В той же час, згідно ст.548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На це наголошується також у п.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», де зазначається що у випадку, якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини не залежно від оформлення права на спадщину. Таким чином, позивач, тримаючи в себе сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР № 0094353, правомірно прийняв спадщину, вступивши в управління спадковим майном та є спадкоємцем першої черги за законом, так як немає в живих його матері, яка могла бути спадкоємцем після смерті [INFO] року [PERSON]. На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) та

Outcome: approved