Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, мотивуючи тим, що з 21.10.1977 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. На час звернення до суду із позовом шлюб не розірвано. Подружжя проживає разом. За час перебування у шлюбі сторонами було набуто у власність нерухоме майно, а саме: квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Разом з тим відповідач не визнає право власності позивача на ? частину майна, що набуто подружжям під час перебування у шлюбу та є спільною сумісною власністю, у зв'язку із чим виникла необхідність у поділі спільно нажитого майна. Просить суд, поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя; виділити позивачу та відповідачу по ? ідеальній частині квартири у власність та визнати право власності на ідеальну частину за позивачем та відповідачем. Судові витрати просила стягнути з відповідача на її користь. Позивач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, слухати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглядати без його участі. Суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності(ст. 157,158 ЦПК України). За таких обставин та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважав за можливе вирішити справу без участі сторін, на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, матеріали інвентарної справи, суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі з 21.10.1977 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим міськвідділом ЗАГС м. Херсона, актовий запис №1250. З матеріалів справи також вбачається, що в період шлюбу [PERSON] виконавчим комітетом Херсонської міської ради народних депутатів від 07.07.1989 року видано ордер на житлове приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу №28, як члену ЖБК №113 на квартиру [ADDRESS] на склад сім'ї із чотирьох осіб: [PERSON], [PERSON] - дружина, [PERSON]-донька, [PERSON]-донька. З довідки №176 від 25.12.2014 року виданої ОСББ «Вікторія-58» вбачається, що спірна квартира, до моменту реєстрації права власності була кооперативна ЖБК №113. З реєстраційного посвідчення виданого ХДБТІ 12.05.1994 року вбачається, що кооперативна квартира [ADDRESS] зареєстрована за громадянином [PERSON] на праві приватної власності на підставі довідки ЖСК №113, зроблено відповідний запис у реєстровій книзі №1 за реєстровим №141. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого виконавчим комітетом Херсонської міської ради 02.01.2008 року, [PERSON] на праві приватної власності належить чотирикімнатна квартира [ADDRESS] такі дані підтверджуються витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого ХДБТІ 22.01.2008 року серійний №ССГ 921901. Технічним паспортом складеним станом на 15.01.2015 року КП «ХДБТІ» ХОР, що наявний в матеріалах інвентарної справи №3716 на квартиру [ADDRESS] встановлюється відсутність будь-яких змін у технічних показниках квартири, а також відсутні відомості про здійснення її перебудови та станом на виготовлення технічної документації право власності зареєстровано за [PERSON] З довідки №173 від 22.12.2014 року виданої ОСББ «Вікторія-58» встановлюється, що у спірній квартирі зареєстровані та проживають: з 1989р. - власник [PERSON]; з 1989р. - його дружина [PERSON]; з 1989р. - донька [PERSON]; з 1989р. - донька [PERSON]; з 2010 р. - онук [PERSON]; з 2013р. - онука [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що під час перебування у шлюбі сторонами набуто у власність чотирикімнатну квартиру [ADDRESS]. Згідно ст. 60 СК України, майно набуте за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, спірне нерухоме майно відповідно до вимог ст. 60 СК України є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та за змістом ст.ст. 69, 70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від перебування у шлюбі або його розірвання. Отже, суд вважає встановленим, що квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу між подружжям. Згідно ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд вважає, що квартира, яка є об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] підлягає поділу у рівних частинах, оскільки сторони про досягнення будь-якої іншої домовленості щодо поділу сумісного майна у добровільному порядку або про існування укладеного шлюбного договору, предметом якого є спільне майно подружжя не зазначали та обставин про таке не викладали. Таким чином, суд вважає, що квартира [ADDRESS], підлягає поділу в рівних частинах ідеальних долей по 1/2 частині кожному із подружжя із визнанням права власності за кожним із подружжя права власності на частину, що виділена судом із спільної сумісної власності. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що оскільки згідно довідки КП ХДБТІ» ХОР №19 від 16.01.2015 року вартість квартири складає 136090 грн., то згідно до вимог ст.ст. 80,88 ЦПК України ціна позову яка відповідає вартості майна повинна бути визначена у розмірі 136090,00 грн., з чого судовий збір повинен бути оплачений у розмірі 1360,90 грн. Однак позивачем, оплачено судовий збір у меншому розмірі і сума недоплаченого судового збору у розмірі 680,45 грн. підлягає стягненню в дохід держави. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено судом і вирішено спір про право у рівних частинах між сторонами, суд вважає справедливим стягнути із кожного в рахунок оплати за судовий збір по 680, 45 грн. Беручи до уваги, що позивачем при подачі позову оплачено судовий збір у розмірі 680,45 грн., що становить половину від належної суми до сплати, суд стягує з відповідача в дохід держави таку ж суму у розмірі 680,45 в рахунок недоплаченого судового збору.

Outcome: approved