Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив стягнути з нього пеню за прострочення сплати аліментів на його користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 69 585,13 грн. за період з 10.05.2017 по вересень 2019, посилаючись на те, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини, в повному обсязі аліменти не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів станом на 30.10.2019 в розмірі 69 585,13 грн. Дитина сторін проживає разом з позивачем. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просили задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, подав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що хоч позивач і подав позов про стягнення з відповідача аліментів в травні 2017, проте в період з липня 2016 по травень 2018 вони проживали разом, відповідач виховував та утримував дитину. Крім того, зазначив, що 05.12.2019 відповідачем сплачено борг в повному обсязі. Також зауважив, що на теперішній час із заробітної плати відповідача здійснюється відрахування аліментів в розмірі 57%, а також відповідач добровільно виконує рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання позивача до досягнення дитини трьох років. Заслухавши пояснення сторони позивача та відповідача, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи убачається, що 01.07.2016 Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №830. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24.01.2019 шлюб між сторонами розірвано. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20.09.2018 в справі №756/6161/17 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 08.07.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Постановою Київського апеляційного суду від 30.11.2018 змінено рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20.09.2018 та визначено частку від заробітку [PERSON] , яка підлягає стягненню на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки, в розмірі ј частини. Постановою державного виконавця Подільського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Скрипки Ю.О. від 22.03.2019 відкрито виконавче провадження ВП №58021649 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі ј частини від всіх видів доходів. Як убачається з довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 30.10.2019, загальний розмір заборгованості станом на 31.07.2019 складає 69585,13 грн. за період з 10.05.2017 по 31.07.2019 (а.с.21). Сторона відповідача стверджувала, що в період з травня 2017 року по квітень 2019 року ним було перераховано на картковий рахунок позивача на утримання дитини 52 752, 79 грн. на підтвердження чого відповідачем було надано відповідні платіжні документи (а.с. 43-88). Разом із цим із наданих документів не убачається, що вони були направлені на утримання дитини. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27.11.2019 установлено, що відповідач несвоєчасно та неналежним чином виконує зобов`язання зі сплати аліментів на утримання малолітньої доньки, допускає заборгованість з їх сплати, що станом на 31.07.2019 складає 68 695,65 грн. вказаною ухвалою суду відповідачу було відмовлено у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Таким чином, обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. Крім того, відповідно до Закону України від 17.05.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини. У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Згідно даних розрахунку заборгованості зі сплати аліментів (а.с.21), загальна сума заборгованості зі сплати аліментів за період з травня 2017 по вересень 2019 становить 69585,13 грн. та розраховується наступним чином: заборгованість за травень 2017 - 5301,07 грн.; заборгованість за червень 2017 - -3085,73 грн.; заборгованість за липень 2017 - 2671,65 грн.; заборгованість за серпень 2017 - 5425,99 грн.; заборгованість за вересень 2017 - 3052,95 грн.; заборгованість за жовтень 2017 - 5144,75 грн.; заборгованість за листопад 2017 - 4189,08 грн.; заборгованість за грудень 2017 - 2617,29 грн.; заборгованість за січень 2018 - 3479,92 грн.; заборгованість за лютий 2018 - 6679,53 грн.; заборгованість за березень 2018 - 7606,15 грн.; заборгованість за квітень 2018 - 6036,76 грн.; заборгованість за травень 2018 - 2744,71 грн.; заборгованість за червень 2018 - 1283,96 грн.; заборгованість за липень 2018 - 3554,31 грн.; заборгованість за серпень 2018 - 5692,26 грн.; заборгованість за вересень 2018 - 5645,93 грн.; заборгованість за жовтень 2018 - 4557,62 грн.; заборгованість за листопад 2018 - 3988,66 грн.; заборгованість за грудень 2018 - -1078,62 грн.; заборгованість за січень 2019 - 65,57 грн.; заборгованість за лютий 2019 - -4332,55 грн.; заборгованість за березень 2019 - -715,21 грн.; заборгованість за квітень 2019 - -1132,37 грн.; заборгованість за травень 2019 - -287,77 грн.; заборгованість за червень 2019 - -480,65 грн.; заборгованість за липень 2019 - 70,40 грн.; заборгованість за серпень 2019 - 3030,57 грн.; заборгованість за вересень 2019 - -2141,09 грн.; отже сумарний розмір пені з урахуванням розміру заборгованості зі сплати аліментів обмежується 100% розміру боргу та становить 69585,13 грн. Відповідно до ч. 2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Як убачається з положень ч.3 ст. 12 ЦПК України та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час розгляду справи сторона відповідача посилалася на неправомірність стягнення з нього пені, зокрема, внаслідок того, що він проживав разом з позивачем та їх спільною дитиною та вів спільне господарство, тому заборгованість по аліментам не повинна була нараховуватись. Проте підстави для стягнення з нього аліментів були досліджені судом як при ухваленні рішення судом першої інстанції, так і під час ухвалення постанови Київським апеляційним судом. При цьому відповідачем з цих підстав рішення не оскаржувалось. Відповідач фактично не заперечує наявність заборгованості зі сплати аліментів, здійснений державним виконавцем розрахунок заборгованості ним також оскаржений не був. При цьому твердження відповідача щодо фактичної сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , не узгоджується з матеріалами справи, зокрема, з погашенням 05.12.2019 відповідачем заборгованості по аліментам, оскільки у випадку сплати аліментів безпосередньо на рахунки позивача відповідач мав право звернутися до державного виконавця та надати підтвердження здійснення такої оплати для перерахунку заборгованості, проте вказаних дій не вчинив. Крім того, як встановлено судом, відповідач офіційно працевлаштований з 2014 року та отримує заробітну плату в середньому розмірі близько 19000 грн., а заборгованість зі сплати аліментів виникла з травня 2017, що дає підстави вважати, що відповідач ухилявся від сплати аліментів, оскільки заборгованість виникла внаслідок щомісячної несплати чергових платежів по аліментам. Посилання відповідача на наявність інших відрахувань з його заробітної плати, зокрема, добровільна сплата аліментів на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , та на повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , суд не приймає до уваги, оскільки це також досліджувалось під час розгляду справи про стягнення аліментів та перегляду ухваленого за його наслідками рішення, і суд прийшов до певних висновків. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини за рішенням суду, проте свого обов`язку в повному обсязі не виконує без поважних на те причин, внаслідок чого з його вини виникла заборгованість зі сплати аліментів, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів та відповідно задоволення позовних вимог. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved