Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на користь Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету в особі його відокремленого структурного підрозділу - Новомосковського коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету заборгованість за тимчасове проживання в гуртожитку коледжу та комунальні послуги в сумі 6 682 грн. 13 коп., сплачений судовий збір у розмірі 1378 грн. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач тимчасово мешкала за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська. 236 (Радянська), гуртожиток № 2, кімната № 79 та користувалася комунальними послугами та відповідно до ст.1 Закону України «Пре житлово-комунальні послуги» була споживачем послуг, оскільки їх отримувала. Так, 01 серпня 2006 року відповідач (на той час Коляда) [PERSON] звернулась з письмовою заявою на ім'я директора коледжу з проханням переоформити займану нею кімнату в гуртожитку коледжу в зв'язку з реєстрацією шлюбу та зміни прізвища «Коляда» на прізвище «Павлова». В наступному проживала в гуртожитку коледжу без належних правових підстав проживання (без ордеру на поселення або договору оренди). Між позивачем і відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу тимчасового проживання в гуртожитку коледжу та надання комунальних послуг. Постачальником комунальних послуг для відповідача, яка тимчасово проживала в гуртожитку коледжу є Новомосковський коледж Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету. Відповідач частково сплатила грошові кошти в сумі 600 грн., за тимчасове проживання в гуртожитку коледжу та комунальні послуги за лютий місяць 2013 року. З 01 січня 2015 року відповідач в гуртожитку коледжу не проживала, але зберігала за собою кімнату в гуртожитку коледжу, тому позивач нараховував відповідачу тільки квартплату та опалення. З 01 січня 2016 року відповідач добровільно звільнила кімнату в гуртожитку, а тому позивач не нараховував відповідачу грошові кошти за тимчасове проживання в гуртожитку коледжу та комунальні послуги за 2016 рік. Відповідач на протязі тимчасового проживання в гуртожитку коледжу та на момент звернення Новомосковського коледжу ДДАЕУ з позовною заявою в суд ухилялася від оплати за користування кімнатою за тимчасове проживання в гуртожитку коледжу та комунальні послуги (утримання гуртожитку, прибудинкових територій, електропостачання, водопостачання, газопостачання та вивезення твердих побутових відходів), у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість за тимчасове проживання в гуртожитку коледжу та комунальні послуги в сумі 6 682 грн. 13 коп., що підтверджується розрахунком суми заборгованості. Адміністрація Новомосковського коледжу ДДАЕУ та завідуюча гуртожитку коледжу неодноразово звертались до відповідача з проханням укласти договір на тимчасове проживання в гуртожитку коледжу та своєчасно сплачувати комунальні послуги, але відповідач відмовлялась, заборгованість за тимчасове проживання в гуртожитку коледжу та комунальні послуги добровільно не сплатила, що змусило позивача звернутися з позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав. Пояснив, що на підставі свідоцтва про право власності за № 215 від 22 березня 2000 року (на той час), виданого Виконавчим комітетом Новомосковської міської Ради депутатів та зареєстрованого в комунальному підприємстві «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Державі в особі Верховної Ради України «Новомосковський державний аграрний технікум» належить на праві загальнодержавної власності в цілому приміщення 2-х учбових корпусів та 3-х гуртожитків, розташованих за адресою: м. Новомосковськ, вул. Радянська. До 31 грудня 2013 року Новомосковський коледж ДДАУ підпорядковувався Міністерству аграрної політики України, а з 01 січня 2014 року Новомосковський коледж Дніпропетровського державного аграрного-економічного університету підпорядковується Міністерству освіти та науки України та фінансується виключно з державного бюджету Міністерством освіти та науки України. Згідно з наказом Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету № 206 від 04 лютого 2014 року «Про реорганізацію» на підставі п.1.1. Статуту ДДАЕУ з «03» лютого 2014 року вважати Дніпропетровський державний аграрний університет реорганізованим в Дніпропетровський державний аграрно-економічний університет. Згідно з наказом Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету № 361 від 21 лютого 2014 року «Про перейменування структурних підрозділів», на підставі наказу ДДАЕУ № 206 від 04 лютого 2014 року та п.1.18 Статуту ДДАЕУ змінено найменування структурних підрозділів: Новомосковський коледж Дніпропетровського державного аграрного університету на Новомосковський коледж Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету. Вказав, що відповідач по справі з письмовою заявою про добровільне виселення з кімнати № 79 гуртожитку № 2 коледжу та здачі ключів від кімнати гуртожитку в січні 2013 року і до моменту звільнення кімнати з гуртожитку коледжу 17-18 вересня 2016 року до адміністрації Новомосковського коледжу ДДАЕУ не зверталась. В архіві Новомосковського коледжу ДДАЕУ станом на 01 січня 2017 року письмова заява відповідача за 2012 рік на тимчасове мешкання в кімнаті № 79 гуртожитку № 2 коледжу та попередні роки відсутня. Відповідач по справі на неодноразові прохання завідуючої гуртожитком № 2 коледжу [PERSON] укласти договори на проживання з гуртожитком відмовлялась, мешкала та зберігала свої речі в 2013-2015 роках в кімнаті № 79 гуртожитку № 2 коледжу. Згідно з розпорядженням директора по Новомосковському коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету від 18 грудня 2014 року, мешканцям по сімейному блоку гуртожитків, у яких виникла заборгованість за використаний природний газ, електроенергію, воду та комунальні послуги відключено подачу електроенергії. В списку боржників згідно даного розпорядження під № 16 є і відповідач по справі - [PERSON], заборгованість якої станом на 18 грудня 2014 року складала 4977,23 грн. Заборгованість Відповідача по справі також підтверджується попередженням відповідача від 01 вересня 2015 року на суму 7 775,50 грн. та підписом відповідача в присутності завідуючої гуртожитком № 2 коледжу [PERSON] Відповідач продовжувала зберігати свої речі в кімнаті № 79 гуртожитку № 2 коледжу та мала ключі від кімнати гуртожитку. 12 вересня 2016 року згідно з розпорядженням в.о. директора коледжу [PERSON] комісія в складі заступника директора по господарству [PERSON], бухгалтера коледжу [PERSON] та завідуючої гуртожитком № 2 коледжу [PERSON] замінила новий замок в кімнаті № 79 гуртожитку № 2 коледжу, склала акт та опис речей відповідача. Кімнату № 79 опечатала. Ключі від нового замка кімнати № 79 гуртожитку № 2 коледжу знаходились в завідуючої гуртожитком № 2 коледжу [PERSON] В звязку з тим, що відповідач свої речі продовжувала зберігати в кімнаті № 79 гуртожитку № 2 коледжу, адміністрація коледжу не мала змоги вселити іншого мешканця в гуртожиток, а тому коледжу неправомірними діями відповідача нанесений матеріальний збиток. Тільки після неодноразових прохань завідуючої гуртожитком № 2 коледжу [PERSON] відповідач забрала свої речі з кімнати № 79 гуртожитку № 2 коледжу приблизно 17-18 вересня 2016 року. Ключі від кімнати на момент розгляду справи в суді відповідач завідуючій гуртожитком № 2 коледжу [PERSON] так і не віддала. Протягом 2013-2016 років відповідач з письмовою заявою на імя директора Новомосковського коледжу ДДАЕУ щодо припинення тимчасового проживання не зверталась. Відповідач та її представник проти задоволення позову заперечили. Вказали, що відповідач не спростовує й не заперечує, що справді проживала в гуртожитку №2 Новомосковського коледжу, за адресою м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 236 (колишня назва вулиці - Радянська), в період з осені 2003 року по весну 2013 року. Підставою для вселення в 2003 році став підписаний договір з позивачем. Договір укладався на один рік й продовжувався шляхом подачі заяви на імя керівника Новомосковського коледжу. В 2012 році вона не подавала на імя адміністрації нової заяви про продовження проживання в гуртожитку й навесні 2013 року, у звязку з особистими обставинами, звільнила займану кімнату, про що повідомила коменданта гуртожитку. За весь час проживання відповідач своєчасно й у повному обсязі сплачувала всі необхідні платежі, про що свідчить те, що на січень 2013 року відсутня будь-яка заборгованість відповідача перед позивачем. Водночас, відповідач припинила своє проживання у гуртожитку навесні 2013 року. З того часу відповідач орендувала житло за різними адресами у місті Новомосковськ. Зокрема, у 2013 проживала [INFO] - по вул. Сучкова, 23. З 2016 року й по теперішній час - по вул. Комсомольська в м. Новомосковську. В період з 2013 року по теперішній час між сторонами відсутні будь-які договірні відносини щодо кімнати в гуртожитку (в тому числі й з метою проживання). [PERSON] ніякого договору про користування майном позивача не укладала, ніяких заяв щодо продовження користування кімнатою в гуртожитку не подавала. А тому й зобовязань по оплаті не могло виникати з 2013 року й по теперішній час. Позивач не надав суду відповідного договору, який би встановлював договірні відносини між відповідачем та позивачем в період 2013-2016 років. Таким чином, в звязку з відсутністю підстав для виникнення зобовязань щодо користування майном, не можуть виникати зобовязання щодо оплати. А тому посилання на стягнення заборгованості є безпідставними. В судовому засіданні вказали на те, що дійсно, ключі від житлової кімнати, в якій проживала відповідач вона не повернула, вказуючи про відсутність залишених речей в кімнаті гуртожитку під час виїзду з нього в 2013 році. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що з 2014 року працює комендантом гуртожитку № 2. З часу призначення комендантом відповідача в приміщенні гуртожитку не бачила. Відповідач не писала письмової заяви на імя директора коледжу ДДАЕУ про добровільне звільнення нею кімнати № 79 в гуртожитку коледжу, ключі від кімнати їй не віддавала. 01 вересня 2015 року вона знайшла відповідача на її робочому місці та вручила попередження про заборгованість за комунальні послуги на суму 7775,50 грн. За розпорядженням директора навчального закладу, якому підпорядковується гуртожиток вона у складі комісії здійснила відкриття дверей до житлового приміщення, в якому мешкала відповідач та описали речі, наявні в кімнаті. Відповідач звільнила кімнату № 79 в гуртожитку коледжу тільки 17 вересня 2016 року. Санітарний стан кімнати не перевірявся та ключі від кімнати завідуючій гуртожитком коледжу відповідач не віддавала. Свідок [PERSON], показав, що проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 2013 року, зазначив, що відповідач не проживала в гуртожитку з 2013 року. Восени 2014 року відповідач проживала з сином по вул. Сучкова, 23. Свідок [PERSON] показав суду, що відповідач з весни 2014 року проживає [INFO]. Зокрема свідок [PERSON] пояснила суду, що знає відповідача давно, так як вони працюють разом. Неодноразово, до 2013 року вона поверталася додому разом із відповідачем повз гуртожиток. А з 2013 року перестала повертатися разом після роботи з відповідачем, оскільки остання змінила своє місце проживання, переїхала у інший район міста. Крім цього зазначала, що до 2013 року, на роботу приходив її син, а з 2013 перестав заходити, так як почав ходити в нову школу за новим місцем проживання. Свідок, [PERSON] пояснив суду, що до 2013 року [PERSON] проживала у гуртожитку. Знає, що з вересня 2013 року відповідач проживала [INFO] - по вул. Сучкова, 23, а з 2016 р. й по теперішній час - по вул. Комсомольська в м. Новомосковську. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності за № 215 від 22 березня 2000 року (на той час), виданого Виконавчим комітетом Новомосковської міської Ради депутатів та зареєстрованого в комунальному підприємстві «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Державі в особі Верховної Ради України «Новомосковський державний аграрний технікум» належить на праві загальнодержавної власності в цілому приміщення 2-х учбових корпусів та 3-х гуртожитків, розташованих за адресою: м. Новомосковськ, вул. Радянська /а.с.37/. Згідно з наказом Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету № 206 від 04 лютого 2014 року «Про реорганізацію» на підставі п.1.1. Статуту ДДАЕУ з «03» лютого 2014 року вважати Дніпропетровський державний аграрний університет реорганізованим в Дніпропетровський державний аграрно-економічний університет /а.с.38/. Згідно з наказом Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету № 361 від 21 лютого 2014 року «Про перейменування структурних підрозділів», на підставі наказу ДДАЕУ № 206 від 04 лютого 2014 року та п.1.18 Статуту ДДАЕУ змінено найменування структурних підрозділів: Новомосковський коледж Дніпропетровського державного аграрного університету на Новомосковський коледж Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету /а.с.39/. 01 серпня 2006 року відповідач (на той час Коляда) [PERSON] звернулась з письмовою заявою на ім'я директора коледжу ДДАУ з проханням переоформити займану нею кімнату в гуртожитку коледжу в зв'язку з реєстрацією шлюбу та зміни прізвища «Коляда» на прізвище «Павлова» /а.с.8/. Сторонами визнано, що [PERSON] тимчасово мешкала за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська. 236 (Радянська), гуртожиток № 2, кімната № 79 та користувалася комунальними послугами та відповідно до ст.1 Закону України «Пре житлово-комунальні послуги». Договору оренди між сторонами не укладалось, ордеру на з зайняття відповідачем житлового приміщення не видавалось. Означене вказує, що між позивачем і відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу тимчасового проживання в гуртожитку коледжу та надання комунальних послуг. Розпорядженням від 18 грудня 2014 року на підставі розпорядження завідувача господарством Новомосковського коледжу ДДАЕУ, затвердженого директором Новомосковського коледжу ДДАЕУ 18 грудня 2014 року встановлено факт наявності у [PERSON] заборгованості за використаний природний газ, електроенергію, воду та комунальні послуги за користування кімнатою № 79 гуртожитку № 2 в розмірі 4977,23 грн. та визначено провести 22 грудня 2014 року у випадку несплати заборгованості терміном до 20 грудня 2014 року електроенергії /а.с.44/. Як свідчить довідка завідуючої гуртожитком № 2 Новомосковського коледжу ДДАЕУ б/н б/д, [PERSON], проживаюча в гуртожитку № 2 кімната № 79 з 01 січня 2015 року в гуртожитку не проживає /а.с.10/. 01 вересня 2015 року посадовими особами позивача складено попередження, адресоване відповідачу з проханням сплатити виниклу заборгованість за проживання в гуртожитку в розмірі 7775,50 грн. /а.с.11/. 12 вересня 2016 року комісією в складі заступника директора Новомосковського коледжу ДДАЕУ по АГЧ, бухгалтера, завідуючої гуртожитком складено акт про те, що 12 вересня 2016 року в присутності членів комісії була відкрита кімната № 79 в гуртожитку № 2, в якій проживала [PERSON] та яка не проживає в кімнаті з 01 січня 2015 року. Заборгованість складає 6682,13 грн. Договір на проживання не укладено. В кімнаті знаходилися речі, згідно списку, з яких: шафа книжкова, стіл, стіл кухонний, гітара, санчата, стілець, посуд в асортименті, дублянка, куртка чорна, куртка красна, жакет джинсовий, цеберко оцинковане, цеберко пластмасове, миска емальована, подушка /а.с.45-46/. Як свідчить надане позивачем положення про студентський гуртожиток Новомосковського коледжу ДДАЕУ, студент, який проживає у гуртожитку зобов`язаний своєчасно сплачувати за проживання і додаткові платні послуги, якими він користується. Студентські гуртожитки навчального закладу призначені для проживання на період навчання іногородніх студентів, слухачів, а також Студентів з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за умови відсутності в них іншого місця проживання. Вартість місця проживання в гуртожитку складається з вартості його утримання та вартості обов`язкових побутових послуг, що надаються студентам, які проживають у гуртожитку. Конкретний розмір оплати за проживання в гуртожитках встановлюється керівництвом вищого навчального закладу і розраховується відповідно до законодавства, тарифів, порядку розрахунків за комунальні послуги залежно від рівня комфортності житла. Конкретний розрахунок розміру оплати та вартості послуг за проживання в гуртожитках погоджується з органами студентського самоврядування та первинною профспілковою організацією. Оплата за житло та надані послуги здійснюється по семестрах або не менше ніж за місяць уперед. П.13 Положення визначено, що проживання в студентських гуртожитках сторонніх осіб, розміщення підрозділів вищого навчального закладу, а також інших організацій забороняється У відповідності до ст. 127 ЖК України, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. Згідно зі ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обовязків є договори. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору (ст. 638 ЦК України). П.2 ч.1 ст.208 ЦК України встановлює обовязкову письмову форму правочину між фізичною та юридичною особою. Крім цього, законодавець передбачає, що певна форма договору є обовязковою, якщо це передбачено законом (ст.639 ЦК України). Статтею 811 ЦК України чітко визначено, що договір найму житла укладається у письмовій формі. Також, статті 127, 128 ЖК України визначають, що для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують поліпшення житлових умов або жила площа яких тимчасово заселена чи яким повернути колишнє жиле приміщення немає можливості, а також осіб, які потребують медичної допомоги у зв'язку із захворюванням на туберкульоз, використовуються спеціальні гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. За ст.129 ЖК України, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. На підставі ст. 130 ЖК України, порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР і Української РСР. За ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Позивачем не надано суду відповідного договору, який би встановлював договірні відносини між відповідачкою та позивачем в період 2013-2016 роки з найму житла в гуртожитку, інших підстав, які б свідчили, що відповідач правомірно, на підставі ордеру, розпорядження відповідної посадової особи, якій належить гуртожиток користується житловим приміщенням в гуртожитку, інших доказів, які б свідчили що відповідач використовувала житлове приміщення впродовж березня 2013 року вересня 2016 року та відповідно, повинна сплачувати плату як за правомірне, так і неправомірне використання житлової площі в гуртожитку, фактичне користування комунальними послугами. Посилання на те, що відповідач після лютого 2013 року не віддала ключі від приміщення, внаслідок чого користується житловою площею суд не приймає до уваги, як безпідставне з огляду на відсутність доказів використання приміщення, отримання відповідачем комунальних послуг, неможливості доступу позивача до приміщення, яке займала відповідач. Крім того не можуть бути прийняті до уваги і посилання позивача на те, що відповідач зберігала речі в житловому приміщенні, оскільки перелік речей, наявний в кімнаті на час її перевірки посадовими особами позивача не свідчить про належність речей конкретній особі. Також не можуть бути прийняті до уваги посилання позивача на те, що відповідач відмовилася укладати договір на проживання в гуртожитку в зв`язку з відсутністю доказів як на підтвердження самої відмови в укладенні договору, так і на відсутність доказів надіслання пропозиції укласти такий договір. Позивач не надав суду жодного доказу який би містив інформацію про існування відносин щодо користування майном в період 2013-2016 рр. Таким чином, в звязку з відсутністю підстав для виникнення зобовязань щодо користування майном, не можуть виникати зобовязання щодо оплати послуг за користування. А тому посилання на стягнення заборгованості є безпідставними і фактичні обставини справи, відсутність договору, покази свідків, інші письмові докази свідчать про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed