Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із названим позовом, збільшивши суму позовних вимог просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2002 року по 01.07.2015 року у розмірі 8679,77 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. \~ \~ На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив такі обставини: В січні 2014 році МКП «Херсонтеплоенерго» звернулося до Комсомольського районного суду м. Херсона з заявою про видачу судового наказу на стягнення з боржника [PERSON] заборгованості за послуги з теплозабезпечення в сумі 7498,77 грн. та\~ судового збору в розмірі 121,80 грн. Ухвалою по справі № 667/500/15-ц від 9 лютого 2015 року судовий наказ було скасовано. [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], є абонентом МКП «Херсонтеплоенерго» та користується послугами з централізованого опалення, але вартість наданих послуг не\~ сплачує, у звязку з чим і утворилася заборгованість. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив суд його задовільнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, неодноразово направляв до суду клопотання про відкладення розгляду справи, зазначаючи, що він перебуває на лікуванні та має намір укласти угоду з адвокатом для надання йому правової допомоги. Суд відкладав розгляд справи - 15.07.2015 року, 28.07.2015 року, 13.08.2015 року, проте відповідач угоди про надання правової допомоги з фахівцем не уклав, Підстави для подальшого відкладення розгляду справи відсутні. а тому суд розглянув справу без участі відповідача. Відповідач направив до суду письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні позову, застосувати строк позовної давності, але при цьому зазначив, що і в межах строку позовної давності вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки відсутній договір про надання послуг між сторонами, послуги йому надаються не якісно, більше 15 років відсутній обігрів ванної кімнати (не функціонує рушникосушильник), у звязку з чим температура повітря взимку там не підіймається вище 12 градусів, хоч п.5.23 Державних будівельних норм України ДБН В.2.2-15-2005 передбачена температура повітря ванної кімнати не нижче 25 градусів, при цьому позивач кожного місяця нараховує суму до сплати за опалення загальної площі квартири без виключення з неї площі ванної кімнати. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши заперечення відповідача, матеріали справи, суд встановив, що позивач на підставі рішення Херсонської міської ради №628 від 20.10.2009 року надає послуги з централізованого опалення до будинку №101 по вул. Червонофлотьська, в якому знаходиться квартира №138, де проживає відповідач, тобто відповідач є споживачем послуг позивача з централізованого опалення. Проживання та реєстрацію у вищезазначеній квартирі відповідач не оспорює.. Згідно розрахунку, наданого позивачем, відповідач не сплачує вартість спожитих послуг, у звязку з чим, за період з 01.01.2002 року по 01.07.2015 року включно у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 8679,77 грн. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості по сплаті вартості житлово-комунальних послуг є обґрунтованими. Суд не враховує доводи відповідача, що плату він не повинен здійснювати, оскільки відсутній договір між сторонами і послуги йому надаються не в повному обсязі, з наступних підстав. На обґрунтування надання неякісних послуг позивач надав листа позивача на його звернення від 24.12.2003 року, з якого вбачається, що з вини житлово-експлуатаційної контори послуга надавалася не в повному обсязі, але при цьому і плата нараховувалася відповідно до наданих послуг. Крім того, у листі зазначалося, що житлово-комунальній організації направлено припис про необхідність проведення ремонтних робіт для здійснення належного опалення будинку( а.с.32). Після вказаного листа відповідач з приводу неякісних послуг позивача не звертався, що дає суду підстави вважати, що його права на отримання якісних послуг були поновлені. Відповідач надав АКТ від 22.01.2015 року згідно якого у квартирі відповідача 22.01.2015 року проведено обстеження і встановлено відсутність приладів опалення(обрізані). При цьому коли були обрізані прилади опалення не зазначено( а.с.33). Згідно наданих суду доказів судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення було видано 18 листопада 2014 року, а 26 листопада 2014 року відповідач звернувся із заявою про скасування судового наказу, тобто відповідач звернувся до житлово-експлуатаційної контори за складанням акту про відсутність у його квартирі опалення тільки після того, як дізнався про видачу судового наказу про стягнення з нього заборгованості з оплати послуг з централізованого опалення. Самовільне відключення квартири від централізованого опалення не звільняє відповідача від обовязку сплачувати вартість централізованого опалення, оскільки відключення від мережі централізованого опалення має проводитися в установленому порядку, при\~ цьому відповідно до п.п.28 Правил повинні погоджуватися платежі з опалення місць загального користування та інші питання. Відповідачем не надано доказів того, що він в установленому порядку, як передбачено Правиламинадання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, відключив квартиру від централізованого опалення. Відповідач просить застосувати строк позовної давності і суд вважає, що його клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Відповідно до ст.261 ЦК України початок перебігу позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується і сплачується щомісячно. Згідно розрахунку, наданого позивачем, [PERSON] не здійснював жодного платежу за надані послуги, тоді як згідно цього розрахунку нарахування плати позивачем здійснювалося щомісячно ( в опалювальний сезон), починаючи з січня 2001 року.. Оскільки [PERSON] не вносив жодного платежу, то позивач достеменно знав про порушення свого права на отримання плати за надані послуги з лютого 2001 року. Із заявою про видачу судового наказу позивач звернувся тільки 27 жовтня 2014року. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача до [PERSON] про стягнення послуг з централізованого опалення є обґрунтованими, проте підлягають задоволенню тільки в межах строку позовної давності, а саме: за період з 27.10.2011 року по 30.06.2015 року, що складає 4163 (чотири тисячі сто шістдесят три) гривні 49 копійок. Решта позовних вимог задоволенню не підлягає через пропуск строку позовної давності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, які складаються із розміру сплаченого судового збору 243,60 грн.

Outcome: dismissed