Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів та просив визнати недійсним нікчемний правочин від 05.04.2016 року з дострокового розірвання депозитного договору №245D-604401 від 17.06.2015 року, вчинений між ПАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON] Визнати недійсним нікчемний правочин від 05.04.2016 року з дострокового розірвання депозитного договору №245D-604407 від 17.06.2015 року, вчинений між ПАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON] Визнати недійсним нікчемний правочин від 05.04.2016 року з дострокового розірвання депозитного договору №909/2011-245/3 від 02.12.2012 року, вчинений між ПАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON] Визнати недійсним нікчемний правочин від 05.04.2016 року з дострокового розірвання депозитного договору №1639/2011-245 від 08.09.2011 року, вчинений між ПАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON] Визнати недійсним нікчемний правочин від 05.04.2016 року з дострокового розірвання депозитного договору №245D-604403 від 17.06.2015 року, вчинений між ПАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON] Визнати недійсним нікчемний правочин від 05.04.2016 року з дострокового розірвання депозитного договору №245D-485359 від 12.02.2014 року, вчинений між ПАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON] Визнати недійсним нікчемний правочин від 05.04.2016 року з дострокового розірвання депозитного договору №245D-636662 від 05.11.2015 року, вчинений між ПАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON] Визнати недійсним нікчемний правочин від 05.04.2016 року з дострокового розірвання депозитного договору №245D-604060 від 16.06.2015 року, вчинений між ПАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ «КБ «Хрещатик» ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» 05.04.2016 року, в день запровадження процедури тимчасової адміністрації, на підставі відповідних рішень Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, були укладені договори купівлі-продажу цінних паперів. Згідно умов договору купівлі-продажу цінних паперів №130-ДД/16 від 05.04.2016 року Банк передав покупцю ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.», а покупець купив облігації підприємств, іменні, процентні серії «А» емітентом яких є ТОВ «ФК «Капітал Експрес» у кількості 84368 шт. за 93941236,96 грн. Оплата за цінні папери здійснена шляхом перерахування з поточного рахунку 2600 ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» на рахунок банку згідно п. 2.3 договору. Також, згідно договору купівлі-продажу цінних паперів №129-ДД/16 від 05.04.2016 року банк передав покупцю ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.», а покупець купив облігації дисконтні серії «А» емітентом яких є ТОВ «Експрес Капітал» у кількості 159951 шт. за 153757697,28 грн. Оплата за цінні папери здійснена шляхом перерахування з поточного рахунку 2600 ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» на рахунок банку згідно п. 2.3 договору. Відповідно до зареєстрованого НКЦПФР Проспектів емісії, дата погашення облігацій ТОВ «Експрес Капітал» 05.06.2022 року, а облігацій ТОВ «ФК «Капітал Експрес» 18.11.2022 року. Оплата за цінні папери відбувалась за рахунок коштів, що надійшли на поточний рахунок ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» з рахунків фізичних та юридичних осіб, а саме: [PERSON] перерахував кошти зі свого поточного та карткового рахунку на поточних рахунок ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» кошти в сумі 46225245,00 грн., як поворотна фінансова позика згідно договору №1/03/2016 від 31.03.2016 року, з них із свого поточного рахунку суму 30822900,00 грн. Кошти на поточний рахунок [PERSON] надійшли після дострокового закриття депозитних договорів №245D-604401 від 17.06.2015 року, №245D-604407 від 17.06.2015 року та №909/2011-245/3 від 02.12.2012 року. Решта коштів перерахована з карткового рахунку. [PERSON] перерахувала кошти зі свого поточного рахунку на поточний рахунок ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» в сумі 10882800,00 грн., як поворотна фінансова позика згідно договору №2/03/2016 від 31.03.2016 року. Кошти на поточний рахунок [PERSON] надійшли з депозитного рахунку, що були розміщені згідно депозитного договору №1639/2011-245 від 08.09.2011 року на вклад «Гаманець (кап)». [PERSON] перерахувала кошти зі свого поточного рахунку на поточний рахунок ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» в сумі 15583439,00 грн., як поворотна фінансова позика за договором №4/03/2016 від 31.03.2016 року. Кошти на поточний [PERSON] надійшли після дострокового закриття депозитного договору №245D-604403 від 17.06.2015 року. [PERSON] перерахувала кошти зі свого поточного рахунку на поточний рахунок ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» в сумі 18378650,43 грн., як поворотна фінансова позика згідно договору №3/03/2016 від 31.03.2016 року. Кошти на поточний рахунок [PERSON] надійшли після дострокового закриття депозитних договорів №245D-485359 від 12.02.2014 року, №245D-636662 від 05.11.2015 року та №245D-604060 від 16.06.2015 року. ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» достроково були розірвані власні депозитні договори на загальну суму 95000000,00 грн., а саме: надходження від зовнішніх контрагентів на загальну суму 6230138,78 грн., з рахунку ТОВ «Юрія-Фарм» кошти в сумі 39355000,00 грн., як передплата за товар згідно договору №01/1/14 від 02.01.2014 року. Станом на 05.04.2016 року на рахунку ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» вхідний залишок коштів складав 15481931,11 грн. Зазначив, що всі операції по надходженню коштів на рахунок ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» та оплата за цінні папери згідно договорів були здійсненні в день введення тимчасової адміністрації 05.04.2016 року у Києво-Святошинському відділенні ПАТ «КБ «Хрещатик». Стосовно цінних паперів станом на початок операційного дня 05.04.2016 року в портфелі банку на продаж, а саме на рахунку в цінних паперах у зберігача, обліковуються боргові цінні папери ТОВ «Експрес Капітал» та ТОВ «ФК « Капітал Експрес». Згідно наданих розпоряджень зберігачу банку, було здійснено переказ вищевказаних ЦП на рахунки покупців відповідно до наданих договорів купівлі-продажу ЦП. Про закінчення операції по переказу ЦП свідчить виписка про операції з цінними паперами за період з 05.04.2016 року по 05.04.2016 року з рахунку в ЦП банку. Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку прийнято рішення про зупинення обігу облігацій від 27.04.2016 року відповідно до документів наданих ТОВ «Експрес Капітал» та ТОВ «ФК «Капітал Експрес». Також, НКЦПФР постановила з 11.05.2016 року скасувати реєстрацію випусків облігацій ТОВ «Експрес Капітал» та ТОВ «ФК «Капітал Експрес». Також, НКЦПФР постановила з 11.05.2016 року скасувати реєстрацію випусків облігацій ТОВ «Експрес Капітал» та ТОВ «ФК «Капітал Експрес». На основі вищевказаних рішень НКЦПФГ з 11.05.2016 року «Українська баржа» і «Біржа ПФТС» виключила облігації підприємств із Біржового списку, в якому вони обліковувались. Таким чином, договір купівлі-продажу цінних паперів №129-ДД/16 від 05.04.2016 року є нікчемними в силу ч. 3 ст. 36 Закону України №4452-VІ як правочини вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Правочини з дострокового розірвання депозитних договорів фізичних осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також перерахування коштів з їх поточних рахунків на рахунок ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» на загальну суму 91070134,43 грн. є нікчемними на підставі п. 1, п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VІ, оскільки вчиненні органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог, банк тим самим уклав правочини, умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремими кредиторами переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Правочини з дострокового розірвання депозитних договорів ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» на загальну суму 95000000,00 грн., також є нікчемними на підставі п. 1 п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VІ. На адресу сторін нікчемних правочинів надіслано повідомлення про нікчемність правочинів із вимогою відшкодувати вартість облігацій у грошових одиницях за ринковими цінами, однак вони залишені без уваги, заборгованість перед банком не погашено. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 24.09.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 22.11.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про призначення справи до розгляду у судовому засіданні з повідомленням сторін та клопотання представника третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. У встановлений ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 24.09.2018 року строк від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому він просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстав його необґрунтованості. Зазначив, що згідно умов оскаржуваних депозитних договорів [PERSON] та інші вкладники, мають право розірвати договір і одержати вклад повідомивши банк про свої наміри шляхом подання заяви не пізніше ніж за 2 робочі дні до дати отримання коштів, зазначеної в заяві. Користуючись своїми правами на дострокове розірвання депозитних договорів [PERSON] звернулась до керуючого Києво-Святошинського відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» із заявами від 30.03.2016 року з вимогою повернути вклади 04.04.2016 року шляхом перерахування коштів на її поточних рахунок. Отже, оскаржувані договори були розірвані у повній відповідності до умов цих депозитних договорів та чинного законодавства. [PERSON] не отримала переваг перед іншими кредиторами ПАТ «КБ «Хрещатик». Крім того, обов'язковою передумовою визнання уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб нікчемними будь-яких правочинів є проведення перевірки. При цьому, повідомлення про нікчемність оскаржуваних правочинів отримано зі спливом більш як двох років з дати початку процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик», що свідчить про відсутність розпорядчого документу уповноваженої особи Фонду, відповідно до якого було прийнято рішення про нікчемність оскаржуваних депозитних договорів. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову. У встановлений ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 24.09.2018 року строк від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому вона просила відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що позивач та відповідачі укладаючи договори банківського вкладу вже вчинили дії спрямовані на набуття або припинення цивільних прав та обов'язків, в тому числі й в частині повернення банківського вкладу, умов та строків такого повернення. Подальше виконання умов договорів банківського вкладу не є окремим правочином, а є саме виконанням умов договорів банківського вкладу. Дострокове повернення банком вкладу за договором банківського вкладу не може бути окремим правочином, оскільки є не просто істотною умовою договору, а визначальною умовою відповідного договору банківського вкладу. Позивач не надав жодних доказів, що оспорювані ним правочини існували, оскільки в силу положень ЦК України існування таких правочинів є неможливим і під правочинами позивач має на увазі дії, вчиненні на виконання договорів банківського вкладу. На підставі викладеного просила відмовити у задоволенні позову. У встановлений ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 24.09.2018 року строк від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому він просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що зі змісту позовної заяви неможливо визначити про які саме правочини йде мова, коли вони були вчиненні, їх зміст та в чому саме полягають порушення зі сторони відповідача. Також зазначив, що дострокове повернення банком вкладу за договором банківського вкладу не може бути окремим правочином, оскільки є не просто істотною умовою договору, а визначальною умовою відповідного договору банківського вкладу. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову. У встановлений ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 24.09.2018 року строк від відповідача [PERSON] відзив до суду не надійшов. У встановлений ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 24.09.2018 року строк від представника третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли письмові пояснення в яких вона просила позов задовольнити з підстав викладених у ньому. Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява з процесуальних питань в якій вона просила не брати до уваги письмові пояснення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у зв'язку з тим, що останній не є стороною у справі. Однак, суд не погоджується з такими твердження представника відповідача оскільки відповідно до змісту позовної заяви та ухвали про відкриття провадження у даній справі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є третьою особою, яка має право подати до суду в установлений строк письмові пояснення. У встановлений ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 24.09.2018 року строк від представника ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» надійшла заява в якій він зазначив, що товариство в межах даної справи не має процесуального статусу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. Також зазначив про безпідставне звинувачення ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» у порушенні вимог закону. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, вивчивши письмові заперечення та пояснення щодо предмету позову, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05.04.2016 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» були укладені договори купівлі-продажу цінних паперів №129-ДД/16 та №130-ДД/16. Згідно умов договору купівлі-продажу цінних паперів №130-ДД/16 від 05.04.2016 року Банк передав покупцю ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.», а покупець купив облігації підприємств, іменні, процентні серії «А» емітентом яких є ТОВ «ФК «Капітал Експрес» у кількості 84368 шт. за 93941236,96 грн. Оплата за цінні папери здійснена шляхом перерахування з поточного рахунку 2600 ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» на рахунок банку згідно п. 2.3 договору. Також, згідно договору купівлі-продажу цінних паперів №129-ДД/16 від 05.04.2016 року банк передав покупцю ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.», а покупець купив облігації дисконтні серії «А» емітентом яких є ТОВ «Експрес Капітал» у кількості 159951 шт. за 153757697,28 грн. Оплата за цінні папери здійснена шляхом перерахування з поточного рахунку 2600 ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» на рахунок банку згідно п. 2.3 договору. Відповідно до зареєстрованого НКЦПФР Проспектів емісії, дата погашення облігацій ТОВ «Експрес Капітал» 05.06.2022 року, а облігацій ТОВ «ФК «Капітал Експрес» 18.11.2022 року. Оплата за цінні папери відбувалась за рахунок коштів, що надійшли на поточний рахунок ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» з рахунків фізичних та юридичних осіб, а саме: [PERSON] перерахував кошти зі свого поточного та карткового рахунку на поточний рахунок ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» кошти в сумі 46225245,00 грн., як поворотна фінансова позика згідно договору №1/03/2016 від 31.03.2016 року, з них із свого поточного рахунку суму 30822900,00 грн. Кошти на поточний рахунок [PERSON] надійшли з рахунків по депозитним договорам №245D-604401 від 17.06.2015 року, №245D-604407 від 17.06.2015 року та №909/2011-245/3 від 02.12.2012 року. Також, кошти перераховувались з карткового рахунку. [PERSON] перерахувала кошти зі свого поточного рахунку на поточний рахунок ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» в сумі 10882800,00 грн., як поворотна фінансова позика згідно договору №2/03/2016 від 31.03.2016 року. Кошти на поточний рахунок [PERSON] надійшли з депозитного рахунку, що були розміщені згідно депозитного договору №1639/2011-245 від 08.09.2011 року на вклад «Гаманець (кап)». [PERSON] перерахувала кошти зі свого поточного рахунку на поточний рахунок ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» в сумі 15583439,00 грн., як поворотна фінансова позика за договором №4/03/2016 від 31.03.2016 року. Кошти на поточний [PERSON] надійшли з рахунку по депозитному договору №245D-604403 від 17.06.2015 року. [PERSON] перерахувала кошти зі свого поточного рахунку на поточний рахунок ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» в сумі 18378650,43 грн., як поворотна фінансова позика згідно договору №3/03/2016 від 31.03.2016 року. Кошти на поточний рахунок [PERSON] надійшли з рахунків по депозитним договорам №245D-485359 від 12.02.2014 року, №245D-636662 від 05.11.2015 року та №245D-604060 від 16.06.2015 року. ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» достроково були розірвані власні депозитні договори на загальну суму 95000000,00 грн., а саме: надходження від зовнішніх контрагентів на загальну суму 6230138,78 грн., з рахунку ТОВ «Юрія-Фарм» кошти в сумі 39355000,00 грн., як передплата за товар згідно договору №01/1/14 від 02.01.2014 року. Станом на 05.04.2016 року на рахунку ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» вхідний залишок коштів складав 15481931,11 грн. Позивач звертаючись з позовом до суду зазначив, що всі операції по надходженню коштів на рахунок ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» та оплата за цінні папери згідно договорів були здійсненні в день введення тимчасової адміністрації 05.04.2016 року у Києво-Святошинському відділенні ПАТ «КБ «Хрещатик». Стосовно цінних паперів станом на початок операційного дня 05.04.2016 року в портфелі банку на продаж, а саме на рахунку в цінних паперах у зберігача, обліковуються боргові цінні папери ТОВ «Експрес Капітал» та ТОВ «ФК « Капітал Експрес». Згідно наданих розпоряджень зберігачу банку, було здійснено переказ вищевказаних ЦП на рахунки покупців відповідно до наданих договорів купівлі-продажу ЦП. Про закінчення операції по переказу ЦП свідчить виписка про операції з цінними паперами за період з 05.04.2016 року по 05.04.2016 року з рахунку в ЦП банку. Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку прийнято рішення про зупинення обігу облігацій від 27.04.2016 року відповідно до документів наданих ТОВ «Експрес Капітал» та ТОВ «ФК «Капітал Експрес». Також, НКЦПФР постановила з 11.05.2016 року скасувати реєстрацію випусків облігацій ТОВ «Експрес Капітал» та ТОВ «ФК «Капітал Експрес». Також, НКЦПФР постановила з 11.05.2016 року скасувати реєстрацію випусків облігацій ТОВ «Експрес Капітал» та ТОВ «ФК «Капітал Експрес». На основі вищевказаних рішень НКЦПФГ з 11.05.2016 року «Українська баржа» і «Біржа ПФТС» виключила облігації підприємств із Біржового списку, в якому вони обліковувались. Таким чином, позивач вважає, що договір купівлі-продажу цінних паперів №129-ДД/16 від 05.04.2016 року та №130-ДД/16 від 05.04.2016 року є нікчемними в силу ч. 3 ст. 36 Закону України №4452-VІ як правочини вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Правочини з дострокового розірвання депозитних договорів фізичних осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також перерахування коштів з їх поточних рахунків на рахунок ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» на загальну суму 91070134,43 грн. позивач також вважає нікчемними на підставі п. 1, п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VІ, оскільки вчиненні органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог, банк тим самим уклав правочини, умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремими кредиторами переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Правочини з дострокового розірвання депозитних договорів ТОВ «Медичний центр «М.Т.К.» на загальну суму 95000000,00 грн., також є нікчемними на підставі п. 1 п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VІ. Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача з огляду на наступне. Статтею 1058 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною 3 даної статті врегульовано, що до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Статтею 1075 ЦК України встановлено, що договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта у будь-який час. Пунктом 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постанова Правління НБУ від 03.12.2003 № 516 встановлено, що повернення вкладникові банківського строкового вкладу (депозиту) та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, коли це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу. Згідно умов оскаржуваних депозитних договорів №245D-604403 від 17.06.2015 року, №245D-636662 від 05.11.2015 року, №245D-604407 від 17.06.2015 року, які містяться в матеріалах справи, відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як вкладники, мають право розірвати договори і одержати вклад повідомивши банк про свої наміри шляхом подання заяви не пізніше ніж за 2 робочі дні до дати отримання коштів, зазначеної в заяві (п.п. 2.3.3 договорів) (а.с. 31-36). Інших депозитних договорів позивачем не надано. Користуючись своїми правами на дострокове розірвання депозитних договорів відповідачі звернулись до керуючого Києво-Святошинського відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» із заявами від 30.03.2016 року з вимогами повернути вклади 04.04.2016 шляхом перерахування коштів на їх поточний рахунок (а.с. 28-31) Отже, оскаржувані правочини від 05.04.2016 року з дострокового розірвання депозитних договорів були розірвані у повній відповідності до умов даних депозитних договорів та чинного законодавства України. Позивач у своїй позовній заяві як на підставу своїх вимог посилається на п. 1 п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», стверджуючи, що кожен з правочинів, відносно якого заявлено окрему вимогу: вчинено органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку (ч. 3 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»); банк безоплатно здійснив відчуження майна,прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог (п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»); банк тим самим уклав правочини, умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку (п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Таким чином, усі перелічені підстави позивачу слід довести окремо щодо кожного правочину, вимоги щодо визнання недійсним якого заявлено в позові. Тобто, в розрізі кожної з юридичних підстав позивачу необхідно довести ряд фактичних обставин, з якими закон пов'язує можливість нікчемності правочинів, по кожному правочину окремо, а саме: що правочин було вчинено і що його дійсно було вчинено 05.04.2016 року, а не в інший день; у разі, якщо дійсно правочин було вчинено і вчинено саме 05.04.2016 року, то необхідно довести, що такий правочин було вчинено після початку процедури виведення ПАТ «КБ «Хрещатик» з ринку, а не до початку такої процедури; що банк шляхом розірвання договорів банківського вкладу безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; що банк уклав правочини, умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Тобто, щоб дійти висновку про нікчемність кожного правочину, слід встановити відносно кожного такого правочину наявність зазначених фактичних обставин та їх відповідність юридичним підставам, з якими закон пов'язує можливість нікчемності правочину. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Вказані принципи щодо обов'язковості доведення тих чи інших обставин є обов'язковими при з'ясуванні обставин справи по суті. Слід зазначити, що у змісті позовної заяви відсутні будь-які посилання на фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Позивач приділяє велику увагу діям юридичних осіб, операціям з цінними паперами, перерахуванню грошових коштів - діям, які за його ж твердженням мали місце після вчинення оспорюваних ним правочинів і які не мають жодного відношення до таких правочинів. Також, зі змісту ж позовної заяви неможливо встановити про які саме правочини йде мова, чому позивач вирішив, що вони були вчинені і якщо були, то чому саме у той день, який позивач вказав у прохальній частині свого позову. Не зазначено ким саме з представників позивача такі правочини вчинялися і на яких умовах. Зі змісту позовної заяви та доданих до неї доказів неможливо визначити, яким саме є зміст оскаржуваних правочинів. Якщо припустити, що такі правочини дійсно мали місце, то відповідно до ст. 205 ЦК України вони мали би бути вчинені у якійсь формі, але позивач не наводить даних відносно того, у якій саме формі були вчинені такі правочини, які він просить визнати недійсними. Відсутні в позовній заяві й фактичні дані відносно істотних умов таких правочинів, а також будь-які фактичні дані, які входять до предмету доказування по даній справі і будь-які докази, якими б такі фактичні обставини доводилися. Якщо такі правочини, про які йде мова в прохальній частині позову, дійсно мали місце, то докази їх вчинення та докази їх нікчемності будуть окремими по кожному такому правочину, оскільки такі правочини були б похідними від договорів банківського вкладу, які укладалися різними особами в різний час, на різні суми та на різних умовах і не пов'язані між собою. Тобто, факт вчинення таких правочинів, наявність фактичних і юридичних підстав, на яких ґрунтуються вимоги позивача, мають бути доведені окремими доказами по кожному окремому оспорюваному правочину, але таких доказів позовна заява не містить. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У той же час, договори, які позивач іменує депозитними договорами за своєю правовою природою є договорами банківського вкладу, оскільки підпадають під визначення ч. 1 ст. 1058 ЦК України, відповідно до якої за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору банківського вкладу на вимогу про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. За договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу. У відповідності до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Виходячи зі змісту ст. 638 ЦК України та відповідно до ст. ст. 1058, 1060 ЦК України, положення договорів банківського вкладу в частині умов та строків повернення банком вкладу не є окремими правочинами, а є необхідними істотними умовами, які визначають зміст договорів банківського вкладу того, або іншого виду (строкові чи на вимогу). Тобто, позивач та відповідачі, укладаючи договори банківського вкладу вже вчинили дії, спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, у тому числі й в частині повернення банківського вкладу, умов та строків такого повернення. Подальше виконання умов договорів банківського вкладу не є окремими правочинами, а є саме виконанням умов договорів банківського вкладу. Дострокове повернення банком вкладу за договором банківського вкладу не може бути окремим правочином, оскільки є не просто істотною умовою, а визначальною умовою відповідного виду договорів банківського вкладу, яка в силу цитованих приписів цивільного законодавства, відмежовує такий вид договорів від інших подібних договорів. Позовна заява не містить жодних доказів того, що оспорювані позивачем правочини були вчинені і що вчинені вони були саме 05.04.2016 року. Позивач не надав жодних доказів, що оспорювані ним правочини існували, оскільки в силу вищевказаних положень закону існування таких правочинів є неможливим і під правочинами позивач має на увазі дії, вчинені на виконання договорів банківського вкладу. Дострокове повернення вкладу за договорами банківських вкладів №245D-604401 від 17.06.2015 року, №245D-604407 від 17.06.2015 року, №909/2011-245/3 від 02.12.2012 року, №1639/2011-245 від 08.09.2011 року, №245D-604403 від 17.06.2015 року, №245D-485359 від 12.02.2014 року, №245D-636662 від 05.11.2015 року, №245D-604060 від 16.06.2015 року не є і не може бути окремими правочинами, а є публічним зобов'язанням позивача, яке останній взяв на себе з метою залучення грошових коштів на умовах таких договорів банківського вкладу за програмою визначеною у кожному договорі банківського вкладу окремо. Тобто є однією з істотних умов таких договорів. Відповідно до пункту 8 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9, відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Таким чином, позивач звернувся до суду з вимогами про визнання недійсними правочинів, видаючи за правочини дії осіб, вчинені на виконання договорів банківського вкладу і не надаючи доказів, що такі дії були вчинені саме у той день, який зазначено позивачем в якості дня вчинення оспорюваних ним правочинів. Той факт, що дії банку та вкладників, в межах дії договорів банківського вкладу, які спрямовані на дострокове повернення вкладу не є окремими правочинами, а є виконанням істотних умов договорів банківського вкладу, що прямо випливає з положень ЦК України, та що у своїй сукупності робить вимоги позивача безпідставними та такими, які не відповідають положенням цивільного законодавства України. Слід звернути увагу і на той факт, що обов'язковою передумовою визнання уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб нікчемними будь-яких правочинів є проведення перевірки. Частиною 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Так, відповідно до пункту 1 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 цієї статті. Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 37 розділу VII «Тимчасова адміністрація» вказаного Закону Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів. Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема з тієї підстави, що банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог. З огляду на те, що частина 2 статті 38 розміщена в розділі VII «Тимчасова адміністрація» Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та, відповідно до її змісту, стосується дій, які Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язана вчинити протягом дії тимчасової адміністрації, перевірка правочинів на предмет їх нікчемності повинна і може бути проведена протягом дії саме тимчасової адміністрації у банку. Аналогічна норма закріплена у пункті 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затвердженої Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016 № 826, а саме, протягом дії тимчасової адміністрації Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними. У випадку встановлення ознак нікчемності правочинів Уповноважена особа Фонду повідомляє протягом одного робочого дня Фонд, сторони виявленого нікчемного правочину (договору) та у разі потреби - правоохоронні органи. Отже, обов'язковою передумовою повідомлення сторін правочину, який уповноважена особа фонду вважає нікчемним, є проведення перевірки. Таким чином, питання проведення перевірки правочинів на предмет їх нікчемності є обов'язком, а не правом, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка є посадовою особою. При цьому, матеріали справи не містять доказів проведення перевірки оскаржуваних правочинів на стадії тимчасової адміністрації ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик». З матеріалів справи вбачається, що повідомлення про нікчемність правочинів (договорів) були направлені ПАТ «КБ «Хрещатик» на адресу відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 12.06.2018 року. Повідомлення про нікчемність оскаржуваних правочинів отримано зі спливом більш як двох років з дати початку процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та зазначене свідчить про відсутність розпорядчого документу уповноваженої особи Фонду, на тимчасову адміністрацію ПАТ «КБ «Хрещатик», відповідно до якого було прийнято рішення про нікчемність оскаржуваних депозитних договорів. Окремо слід зазначити, що постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 19.01.2017 у справі №826/6665/16, яка набрала законної сили, визнано протиправною та скасовано постанову Національного банку України від 05.04.2016 року № 234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних». Згідно статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Отже, рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів про запровадження тимчасової адміністрації та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку є похідним від рішення Національного банку України, яким визнано банк неплатоспроможним. Враховуючи, що постанова Національного банку України від 05.04.2016 року № 234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних», як рішення органу влади, скасовано судом, воно не може породжувати жодних правових наслідків і бути підставою для прийняття іншими суб'єктами владних повноважень будь-яких рішень. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed