Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 81 598,79 грн., мотивуючи тим, що12.11.2015 року в місті Києві за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілів [NUMBER], [NUMBER], автомобіля «Богдан» д.н.з. [NUMBER] сталася ДТП, внаслідок якої транспортні засоби отримали пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 14.01.2016 р., що набрала законної сили 25.01.2016 р. відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На час керування відповідачем автомобілем [NUMBER] на момент ДТП цивільна-правова відповідальність не булла застрахована. МТСБУ на підставі п.9.2 ст.9 Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачу відшкодована завданайого майну шкода в розмірі 50 000 грн. Проведена суб*єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем [PERSON] № 684/11-15 від 29.02.2016 р. оцінка вартості матеріального збитку заподіяного позивачу внаслідок пошкодження його автомобілю у ДТП становить 131 598,79 грн. Позивач вважає, що втрати, яких він зазнав у зв*язку з пошкодженням його транспортного засобу та витрати, які він мусить зробити для відновлення свого порушеного права, що підлягають стягненню з відповідача, дорівнюють різниці між загальним розміром завданої матеріальної шкоди та лімітом реглментної виплати МТСБУ згідноі з зазначеним Законом та становить 81 598,79 грн. (131 598,79 грн. - 50 000 грн.). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала, пояснила, що відшкодовані МТСБУ - позивачу збитки в розмірі 50 000 грн. не в повній мірі покрили понесені ним збитки, проведена оцінка збитків встановлена суму в розмірі 131 598,79 грн. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення. Суд встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 12 листопада 2015 р. відповідач у справі [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул. Л.Гавро, 4, що у Оболонському районі м.Києва, порушивши вимоги п. 10.2 ПДР України, допустив зіткнення з автомобілями [NUMBER], [NUMBER], автомобілем Богдан д.н.з. [NUMBER]. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 14 січня 2016 року, яка набула законної сили 25.01.2016 року,у справі №758/15607/15-п за наслідками розгляду адміністративного матеріалу за вищевказаною дорожньо-транспортною пригодою відповідача визнано винним у скоєнні передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення, яке виразилося у порушенні вимог ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи вищевикладене, факт завдання матеріальної шкоди позивачу відповідачем є встановленим і доказуванню не підлягає. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку №684/11-15 від 29.02.2016 р., проведеного суб*ктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем [PERSON], загальний розмір заподіяної в результаті ДТП 12.11.2015 р. шкоди майну позивача склав 131 598,79 грн. На підставі ст.22 ЦК України позивач, як особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що відповідно до централізованої бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність відповідача на час вчинення ДТП, не була застрахована в жодній страховій компанії. Відповідно до п.п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у випадку, якщо власник транспортного засобу, що заподіяв шкоду не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Так згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров*ю, майну третьої особи. Як вбачається з наданих документів, на підставі п.9.2 ст.9 Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачу відшкодована завдана його майну шкода в розмірі 50 000 грн. Таким чином, розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу становить 81 598,79 грн. (131 598,79 грн. - 50 000 грн.). Зі змісту статей 1187, 1188 ЦК України вбачається, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Вказані обставини, враховуючи приписи зазначеної норми цивільного Закону, дають суду підстави зробити висновок, що з відповідача, як винуватця ДТП, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а саме в розмірі 81 598,79 грн. Таким чином, суд, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому в цій частині підлягають задоволенню. За правилами ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а правилами ч.1 ст. 22 цього Кодексу встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Таким чином, з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь [PERSON] підлягають витрати по оплаті сплаченого позивачем судового збору в розмірі 815,98 грн. На підставі вищевикладеного, ст.ст.15, 16, 22, 1166, 1187, 1188 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved