Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь кошти у сумі 100000 (сто тисяч) грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначив, що 30 квітня 2014 між ним та ПАТ «Міський комерційний банк» було укладено договір строкового банківського вкладу №2630/107/177921 «Ваш стабільний», за яким перерахував відповідачеві на депозитний рахунок грошову суму у розмірі 100000 (сто тисяч) грн. 00 коп. Позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою від 30 липня 2014 року про повернення вкладу у розмірі 100000 (сто тисяч) грн. та в той же день звернувся з заявою про відміну автоматичної пролонгації. Однак відповідач порушив свої зобов'язання не повернувши позивачу вклад у строк передбачений договором. 01 серпня 2014 року позивач знову звернувся до відповідача із письмовою заявою, в якій просив перерахувати належні йому кошти в сумі 100000 (сто тисяч) грн. безготівковим банківським переказом на рахунок позивача у ПАТ КБ «Приватбанк», а у випадку неможливості повернення суми вкладу - дати обґрунтовану відповідь відмови виконання умов договору депозитного вкладу. Відповідь на свою заяву, а також суму вкладу позивач не отримав. В судове засідання позивач не з'явився, надавши до суду через представника заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивач. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Таким чином, суд, врахувавши письмову заяву позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в силу яких одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст.ст.525, 526, 527, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що і надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст.ст.1060, 1061 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу після закінчення терміну, встановленого договором, з виплатою вкладникові процентів на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Судом встановлено, що 30.04.2014 між [PERSON] та ПАТ «Міський комерційний банк» було укладено договір строкового банківського вкладу №2630/107/117921. Відповідно до умов договору відповідач прийняв від позивача грошові кошти у розмірі 100000 грн. на строк з 30.04.2014 по 31.07.2014 зі сплатою процентів за користування грошовими коштами -25,35% річних та з умовою автоматичної пролонгації. Відповідно до норм ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. Встановлено, що позивач (вкладник) виконав свої зобов'язання за договором в повному обсязі та передав відповідачу грошові кошти, що підтверджується квитанцією про здійснення касової операції від 30.04.2014. В свою чергу відповідач ПАТ «Міський комерційний банк», після закінчення терміну дії договору, 31.07.2014 за зверненням позивача про повернення йому суми банківського вкладу, свої зобов'язання за договором належним чином не виконав. За таких обставин, оскільки у передбачені строки відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому у відповідача за договором строкового банківського вкладу №2630/107/189222 від 30.04.2014 рахується заборгованість у сумі 100000 грн. Згідно зі ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову та вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором строкового банківського вкладу №2630/107/117921 від 30.04.2014 в розмірі 100 000 гривень. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved