Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого посилався на те, що 13.09.2007р. між ВАТ «Банк Універсальний» (ВАТ «Банк Універсальний» перейменовано у ВАТ «Універсал Банк» та є правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ «Банк Універсальний», ВАТ «Універсал Банк» перейменовано на ПАТ «Універсал Банк», яке є правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ «Універсал Банк») та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 02/812к, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 9576 доларів США з датою погашення 12.09.2012р., і з відсотковою ставкою 12% річних. Крім цього, з метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача, 13.09.2007р. з [PERSON] та [PERSON] укладено договори поруки, відповідно до умов яких вони несуть солідарну відповідальність перед позивачем та відповідають по всіх зобов'язаннях відповідача [PERSON] в повному обсязі. Відповідач [PERSON], належним чином не виконувала умови кредитного договору, тому позивач звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовом про стягнення заборгованості станом на 23.02.2010р. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 27.07.2011р. позов банку задоволено, та стягнуто з відповідача борг в сумі 63836,32грн. - заборгованості за кредитним договором, 638,40грн. судових витрат та 120грн. витрат на ІТЗ розгляду справи. На даний час рішення суду ввід 27.07.2011р. виконано в повному обсязі. Проте на даний час обов'язок відповідача з виконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору не є припиненим, тому за період з 23.02.2011р. по 19.10.2012р. нарахована заборгованість по кредитному договору в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами. У зв'язку з чим станом на 08.04.2014р. сума заборгованості за кредитним договором становить: 36261,45грн., з яких: 1158,92 доларів США (13502,62грн.) - заборгованість по відсотках; 1953,38 доларів США (22758,83грн.) - пеня. Просить стягнути в солідарному з відповідачів заборгованість за кредитним та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача - Бойчук Я.В. позов підтримав в повному обсязі, покликаючись на викладені в ньому обставини. Просив позов задоволити. Відповідач [PERSON], діючи у своїх та [PERSON] (як представник) інтересах в судовому засіданні позов заперечив, покликаючись на викладені в письмовому запереченні обставини (а.с.39-40) та пояснив, що банк сам спричинив прострочення по сплаті процентів кредиту з часу подання позовної заяви до суду від 05.05.2010р. протягом 15 місяців - процесуального розгляду справи в суді до часу прийняття рішення від 27.11.2011р. Просив у задоволенні позову щодо нього відмовити у зв'язку з припиненням договору поруки і з урахуванням економічної кризи в країні зменшити суму заборгованості [PERSON] Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що13.09.2007р. між ВАТ «Банк Універсальний» (ВАТ «Банк Універсальний» перейменовано у ВАТ «Універсал Банк» та є правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ «Банк Універсальний», ВАТ «Універсал Банк» перейменовано на ПАТ «Універсал Банк», яке є правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ «Універсал Банк») та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 02/812к, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 9576 доларів США з датою погашення 12.09.2012р., і з відсотковою ставкою 12% річних (а.с.8-11). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) зобов'язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, відповідач належним чином не виконувала умови кредитного договору, у зв'язку з чим позивач звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості, яка існувала станом на 23.02.2010р. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 27.07.2011р. позов задоволено та стягнуто з відповідача борг в сумі 63836,32грн. (а.с.42-44,16). Оскільки кредитний договір укладено з кінцевою датою погашення 12.09.212р., обов'язок відповідача з виконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору не був припиненим. Тому за період з 23.02.2011р. по 19.10.2012р. позивачем нарахована заборгованість по кредитному договору в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами (а.с.6-7). Так, станом на 08.04.2014р. сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором становить 36261,45грн., з яких: 1158,92 доларів США (13502,62грн.) - заборгованість по відсотках; 1953,38 доларів США (22758,83грн.) - пеня. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором, представником відповідача суду не подано. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, а згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що в забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань перед позивачем 13.09.2007р. з [PERSON] та [PERSON] укладено договори поруки (а.с.14,15), відповідно до умов яких останні несуть солідарну відповідальність перед позивачем та відповідають по всіх зобов'язаннях відповідача [PERSON] в повному обсязі. Однак, 04.02.2014р. відповідач [PERSON] помер (а.с.99), у зв'язку з чим провадження у справі в частині позовних вимог щодо нього ухвалою суду від 14.07.2014р. закрито. В той же час за змістом ч. 4 ст. 559 ЦПК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», - пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Як вбачається з кредитного договору № 02/812к від 13.09.2007р., сторонами погоджено строк виконання основного зобов'язання - 12.09.2012р. (закінчення дії договору, п. 1.1). З позовом як до боржника - позичальника, так і до поручителя, позивач звернувся лише 18.04.2014р. (а.с.2)., тобто по спливу шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (більш як через рік), за виконання позичальником якого [PERSON] поручився. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що порука [PERSON] за кредитним договором № 02/812 к від 13.09.2007р. припинилася. Таким чином, підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором лише з боржника (позичальника) - відповідача [PERSON] В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З урахування викладеного вище та виходячи з умов справедливості та розумності, суд вважає за можливе зменшити розмір пені з 22758,83грн. до 1000грн. Відтак позов слід задоволити частково, стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу у розмірі 14502,62грн., з яких: 13502,62грн. - заборгованість по відсотках, 1000грн. - пеня, відмовивши в решті позовних вимог. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved