Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом і просив про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та права власності на придбане житло. Обгрунтував свої вимоги наступним. Стверджує, що 20 грудня 2009 року він та [PERSON], від імені [PERSON], уклали усний договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS]. На виконання цього договору, [PERSON] передав йому будинок, а він, прийнявши його, передав продавцю 15000 гривнів. Свою домовленість вони підтвердили власноручною розпискою [PERSON]. Нотаріально угоду купівлі-продажу, як то передбачено ст. 657 ЦК України, вони не посвідчили, а [PERSON] 19.11.2014 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим ВДРАЦС Піщанського РУЮ Вінницької області. Відповідач позов визнав, однак в судове засідання не з»явився, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки добровільність вчинення угоди і свій намір на її здійснення сторони підтвердили письмовими розписками, наявними у справі, а представлені позивачем докази є підставними. об»єктивними, достатніми для визнання вимог обґрунтованими і їх задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Як свідчать представлені позивачем докази [PERSON] є належним власником будинку та господарських споруд, які стали предметом судового розгляду і мала право розпоряджатися і володіти ними на свій розсуд, в т.ч. продати. Так, виходячи з вимог ст. 218 ЦК України правочин, для якого законом встановлена його недійсність, у разі недодержання вимог щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, у разі спору може бути визнаний дійсним. Статтею 220 ЦК України передбачено, що коли сторони домовились про усі істотні умови договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, такий договір може бути визнаний дійсним. У цьому разі наступне його нотаріальне посвідчення не вимагається. Аналізуючи представлені позивачем докази суд вважає, що сторони уклали договір та вчинили дії за яких він підлягає визнанню дійсним, оскільки він довів, що вчинення його було наміром обох сторін. Продавець передав майно покупцю, останній його прийнявши, у розрахунок за здійснену угоду купівлі-продажу, передав продавцю кошти в сумі 15000 гривнів. Таким чином, 20 грудня 2014 року сторони, в справі, вчинили договір купівлі-продажу будинку, який є дійсним. Мета здійсненої угоди була наміром сторін, при цьому вона не зашкодила будь яких інтересів, не порушила права, в т.ч. і відповідача. Крім того, підлягають до задоволення вимоги позивача в частині визнання права власності на придбане житло за угодою купівлі-продажу, оскільки відповідно до вимог ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Не встановивши обставин які б свідчили про відсутність можливості у позивача набути право власності на придбане в законному порядку житло, суд визнає за ним таке право. На підставі наведеного,

Outcome: approved