Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом у якому вказував, що 04.04.2002 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, безпосередньо на житловий будинок, присадибну земельну ділянку, ділянку для ведення особистого селянського господарства по вул. Леніна, 83 с. Любимівка, Андрушівського району Житомирської області. За життя 08 грудня 1998 року спадкодавиця склала заповіт на користь позивача, а саме на належний їй жилий будинок і земельну ділянку розміром 0,57 га., що посвідчений секретарем Любимівської сільської ради, Андрушівського району, зареєстрований в реєстрі за № 49, який на час смерті [PERSON] не змінений та не скасований. Інших спадкоємців не має. Після смерті [PERSON] позивач відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, 1963 року фактично вступив в управління та володіння її спадковим майном, що підтверджується довідкою Любимівської сільської ради. Але він не може реалізувати своє право на отримання спадщини на спадковий житловий будинок, присадибну земельну ділянку, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства по вул. Ленінаа, 83 с. Любимівка, Андрушівського району Житомирської області. Причиною є те, що Свідоцтво про право власності на нерухоме майно на будинок по вул. Леніна, 83 с. Любимівка. Андрушівського району на підставі рішення виконкому Любимівської сільської ради було видано на ім'я [PERSON] після її смерті, а саме 18.11.2008 року. На спадкові земельні ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства площею 0,32 га., що розміщені в с. Любимівка, Андрушівкого району Житомирської області, які були передані [PERSON] у приватну власність відповідно до рішення другої сесії 22 скликання Любимівської сільської ради від 21.02.1995 року, не були виготовлені правовстановлюючі документи за її життя. Враховуючи викладене позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок, земельні ділянки: 0,25 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,32 га. для ведення особистого селянського господарства по вулиці Леніна 83, с. Любимівка, Андрушівського району, Житомирської області, як на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], що померла 04 квітня 2002 року. Позивач та його представник в судове засідання не з»явились, оскільки надіслали заяви про розгляд справа у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просять даний позов задовільнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився оскільки надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позову не заперечує. Суд, оцінивши зібрані по справі докази, \~дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, а саме із свідоцтва про смерть , що 04.04.2002 року померла [PERSON] (а.с.5). Заповітом від 08.12.1998 року [PERSON] заповіла жилий будинок , що знаходиться в с. Любимівка і земельну ділянку розміром 0,57 га - [PERSON] (а.с.7). Відповідно до рішення другої сесії 22 скликання Любимівської сільської ради від 21.02.1995 року [PERSON] були передані у приватну власність земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею для ведення особистого селянського господарства (а.с.16). Свідоцтво про право власності на нерухоме майно на будинок по вул. Леніна, 83 с. Любимівка. Андрушівського району на підставі рішення виконкому Любимівської сільської ради було видано на ім'я [PERSON] після її смерті, а саме 18.11.2008 року (а.с.10). Заміром спадкових земельних ділянок було підтверджено їх фактичні розміри: 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,32 га. для ведення особистого селянського господарства, підтверджується планом фактичного користування земельними ділянками виконаним спеціалістами земельного кадастру в Андрушівському районі (а.с.18). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що дана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в межах заявлених вимог. Статтею 549 ЦК УРСР, 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном та якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинились внаслідок його смерті. \~ Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власно не встановлена судом. З огляду на викладене, \~суд дійшов висновку, що даний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved