Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~із позовною\~заявою,\~зазначивши,\~що [INFO] померла його мати. Після її смерті відкрилась спадщина на майно в [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги є він. Він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але при перевірці нотаріусом документів був виявлений арешт на будинок. Такий арешт унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину. Також він звернувся до виконавчої служби про зняття арешту, але письмово було повідомлено, що виконавче провадження завершено, та знищено. Тому просить\~суд зняти арешт з нерухомого майна, а саме: з 44/75 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані за № обтяження 12571271 01 червня 2012 року реєстратором: Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження з накладення арешту на майно боржника, 32585977 від 04.05.2012 року, Дніпровський відділ ДВС Дніпродзержинського МУЮ; об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; власник [PERSON] , код [NUMBER] , [ADDRESS] ; обтяжувач: Дніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, код: 34974239, Дніпропетровська область м. Дніпродзержинськ, вул. 40 років Перемоги, 63 за реєстраційним номером обтяження 13238434, 13 листопада 2012 року реєстратором: Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 32585842, 13 листопада 2012 року Дніпровський ВДВС Дніпродзержинського МУЮ, державний виконавець Волох О.В.; об`єкт обтяжень: невизначене майно, все нерухоме майно; Власник: [PERSON] , код [NUMBER] , [ADDRESS] ; Обтяжувач: Дніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції код: 34974239, Дніпропетровська область м. Дніпродзержинськ, вул. 40 років Перемоги, 63; Заявник: Дніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції код: 34974239, Дніпропетровська область м. Дніпродзержинськ, вул. 40 років Перемоги, 63. В судове засідання представник позивача Московчук А.М. не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Першої Кам`янської державної нотаріальної контори не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника. 14 липня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. 11 серпня 2021 року ухвалою справу призначено до розгляду по суті. Вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть мати (а.с.10) позивача [PERSON] [INFO] померла (а.с.11). Згідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 05 липня 2021 року, позивачу відмовлено у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, в зв`язку з тим, що на майно [PERSON] матері позивача накладений арешт на все її нерухоме майно (а.с.13). Як вбачається з матеріалів справи, у відповіді Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 11.05.2021 року №\~9535, було зазначено, що 13.11.2012 р. відділом було зареєстровано арешт всього нерухомого майна, належного [PERSON] в межах виконання виконавчого провадження № 32585842 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.12.2012. Запис про обтяження № 13238434. Зазначені арешти є чинними. Виконавчі провадження завершені у зв`язку з поверненням виконавчих документів стягувачу без виконання. Дані про сплату боргів у електронних матеріалах виконавчих проваджень відсутні. Виконавчі провадження періоду 2012 2017 років знищено відповідно до вимог чинного законодавства України (а.с.18). Відповідно до вимог ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно до ч. 1\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до вимог ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як роз?яснено п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3,\~45\~ЦПК). Право на звернення до суду за судовим захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із важливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 7 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ст.ст.1-3 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. (ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР) передбачено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішенням Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Так, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, наявність арешту майна, який накладено виконавчою службою, та виконавче провадження на даний час знищено, перешкоджає позивачу вільного розпоряджатись майном та прийняти спадщину після смерті його матері. Враховуючи викладене суд приходить до висновків, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved