Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що [INFO] року помер його батько [PERSON], який по день смерті проживав один [ADDRESS]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді квартири, яка розташована за вищевказаною адресою, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Заповітне розпорядження від імені батька відсутнє. Маючи намір оформити спадкові права за законом він 10 квітня 2018 року звернувся до приватного нотаріуса Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, однак оформити в законному порядку спадщину йому не вдалося, оскільки він пропустив шестимісячний строк для її прийняття, що підтверджується постановою приватного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало [PERSON] Пропуск строку стався з причини великої відстані його проживання від батька, крім того він тяжко переживав його втрату, був обмежений матеріально для реалізації свого права на прийняття спадщини, а також через необізнаність порядку прийняття спадщини. На момент смерті батька він не заявляв про відмову від спадщини. Позивач просить суд визначити йому додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] У судове засідання позивач, [PERSON], не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду лист, в якому просив розглянути справу за відсутності представника, також надали відзив на позовну заяву відповідно до якого позовні вимоги не визнають, оскільки вважають, що позивачем не доведено поважність причини пропуску строку на прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Межівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області від 24 березня 2017 року, актовий запис № 40. Згідно довідки №150 виданої 10 квітня 2018 року виконавчим комітетом Межівської селищної ради Дніпропетровської області, [PERSON] на день смерті [INFO] року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що заповіт від імені [PERSON], померлого [INFO] року не посвідчувався. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст. 1261 ЦК України). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] виданого 07 серпня 1973 року Межівським РАЦС Дніпропетровської області, актовий запис №80, [PERSON] є батьком позивача. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач відносить до першої черги спадкоємців за законом. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді двокімнатної квартири, загальною площею 45,1 кв.м., житлова площа 27,3 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER], витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно [NUMBER] від 01.12.2005 та технічним паспортом на квартиру, що знаходиться у власності громадянина №26-15. Згідно копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 51527137 від 10.04.2018 року, приватним нотаріусом Філіповою І.П. 10.04.2018 року було проведено реєстрацію спадкової справи після смерті [PERSON], померлого [INFO] р. Постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 10 квітня 2018 року, виданою приватним нотаріусом Філіповою І.П., визначено, що [PERSON], звернувся до нотаріуса 10 квітня 2018 року із заявою про прийняття спадщини за законом та про видачу постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті батька [PERSON], у зв'язку з тим, що [PERSON] пропустив встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини, нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що [PERSON] пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що позивач проживав на великій відстані від місця проживання батька. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] в свою чергу заяв про відмову від прийняття спадщини не подавав. Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У ч. 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З урахуванням вказаного суд вважає, що позивач строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, а отже є достатньо законних та обґрунтованих підстав для надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті його батька, [PERSON], який помер [INFO] року в [ADDRESS], та встановлення строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини в розмірі 3 (трьох) місяців, починаючи з моменту набрання законної сили рішенням суду, права та охоронювані законом інтереси інших осіб не порушуються, іншим передбаченим законом шляхом поновити порушене право позивача на спадщину немає можливості. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню повністю. При таких обставинах суд вважає можливим визнати причини пропуску терміну позивачем для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті тітки поважними, а тому йому потрібно надати додатковий строк для подачі вказаної заяви. Таким чином позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході судового засідання і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved