Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

\~Позивач звернувся з заявою про зняття арешту з майна, посилаючись на наступне. На підставі договору купівлі продажу від 31.01.2005 року, посвідченого нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], ним було набуто право власності на двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.02.2017 року №80346285 право власності на квартиру зареєстроване 01.03.2005 року за [PERSON], частка власності ?, та [PERSON], частка власності ?. 03.03.2014 року [PERSON] померла, [PERSON] прийняв спадщину, оскільки є сином померлої та на момент смерті проживав зі спадкодавцем. З метою одержання свідоцтва про право на спадщину, зокрема ? частки квартири, що належала [PERSON], звернувся до Пятої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки Відділом Державної виконавчої служби накладено арешт на квартиру. З метою зняття арешту з квартири заявник 10.01.2017 року звернувся до Інгулецького відділу Державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції, на що було отримано відповідь №13.12-47/72 від 24.01.2017 року в якій зазначено, що зняти арешт з майна боржника [PERSON] неможливо, оскільки виконавче провадження закінчено в 2009 році і на теперішній час є знищеним за перебігом терміну зберігання. Зазначає, що у звязку з тим, що після закінчення виконавчого провадження, боржником в якому виступала [PERSON], не було знято арешт з квартири, ? частки якої він є власником, він не може реалізувати право на спадщину, порушується його право на безперешкодне користування його майном. Позивач у судовому засіданні свою заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви позивача. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини. [PERSON] та [PERSON] були на праві спільної часткової власності власниками квартири [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу від 31.01.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим у реєстрі за №179. Постановою державного виконавця Інгулецького відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 17.07.2009 року було накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. Згідно листа начальника Інгулецького відділу Державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області\~\~№ 13.12-47/72 від 24.01.2017 року, встановлено, що виконавче провадження закінчено у 2009 році і на теперішній час є знищеним за перебігом терміну зберігання згідно наказу МЮУ від 25.12.2008 року №2274/5 «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної служби» Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які випливають з порушення права позивача на розпорядження належним йому нерухомим майном, внаслідок не зняття з нього арешту. Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» (станом на 2009р.) у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до ч.2ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» (станом на 2009р.) якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. Як зазначено в ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи те, що при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження арешт з майна [PERSON], [PERSON] державним виконавцем знятий або скасований не був, що суттєво обмежує права позивача, як власника на розпорядження належним йому майном, суд дійшов до висновку про необхідність здійснити захист прав позивача як власника майна шляхом зняття з нього арешту.

Outcome: approved