Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду і просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь відшкодування в порядку регресу в розмірі 18 956 грн.63 коп. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06 серпня 2016 року в м. Переяслав-Хмельницький, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Daewoo Lanos», д. н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Daewoo Lanos», д. н. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказана ДТП сталася в зв'язку з порушенням ПДР України водієм [PERSON] За фактом настання страхового випадку позивач сплатив [PERSON], який є власником транспортного засобу «Daewoo Lanos», д. н. [NUMBER], страхове відшкодування у розмірі 19 956 грн. 63 коп. та звернувся до відповідача з регресною вимогою. На виконання регресною вимоги з відповідачем був укладений договір про добровільне погашення боргу, але свого зобов'язання відповідач за цим договором не виконав. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнав, зазначивши про певні обставини та виклавши заперечення в письмовій формі. Зокрема вказав, що він відремонтував пошкоджений автомобіль потерпілому [PERSON], який зобов'язувався повернути йому кошти витрачені на ремонт у випадку виплати йому страхового відшкодування страховиком. Крім того, він є інвалідом ІІ групи, його дружина є інвалідом І групи, лікування якої потребує значних витрат, тому всю суму відшкодування одразу сплатити він не спроможний з не залежних від нього причин. Кінцевий строк погашення боргу в порядку регресу визначений договором - 29 квітня 2018 року, про розірвання договору позивач йому не повідомляв, а тому він вважає позов передчасним. В ході судового розгляду відповідач змінив свою правову позицію і на запитання суду ствердно відповів, що він визнає позов і наслідки визнання позову йому роз'яснені і зрозумілі. Судом встановлено, що 04 червня 2016 року між [PERSON] та ПрАТ «Страхова Група «ТАС» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АК/4500408), згідно якого застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу ««Daewoo Lanos», д. н. [NUMBER]». 06 серпня 2016 року близько 01 год.20 хв. водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos», д. н. [NUMBER]» в стані алкогольного сп'яніння, в порушення п.п.2.9а, 10.1, 12.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем марки ««Daewoo Lanos»,Є д. н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], що належить [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку. Транспортні засоби, внаслідок ДТП, зазнали механічних пошкоджень. 30 вересня 2016 року постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області, встановлено, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм [PERSON]. 16 серпня 2016 року до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся [PERSON], який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є власником автомобіля «Daewoo Lanos», д. н. [NUMBER]. Відповідно до ремонтної калькуляції Audatex №06094-40 від 10.08.2016 року вартість ремонту транспортного «Daewoo Lanos», д. н. [NUMBER] становить 33736 грн.44 коп. На виконання умов договору страхування (поліс №АК/4500408) та на підставі страхового акту №12825Р/40/2016 від 19 серпня 2016 року і заяви потерпілого, приватним акціонерним товариством «Страхова Група «ТАС» було сплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 19 956 грн. 63 коп., що підтверджується платіжним дорученням №10-1674 та відомістю виплат №978 від 02.09.2016 року. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та (або) майну потерпілого. Згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до пп. «а» пп.38.1.1. п.38.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настанні страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Це передбачено і ч.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із положенням ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 16 вересня 2016 року між ПрАТ «Страхова Група «ТАС» та [PERSON] був укладений договір №КРД/694/16 про добровільне погашення боргу в порядку регресу, згідно якого відповідач зобов'язувався сплачувати боргу у сумі 19 956 грн.63 коп. платежами по 1000 грн. щомісяця з вересня 2016 року по 29 квітня 2018 року. Відповідач сплатив платіж в розмірі 1000 грн., тобто залишок боргу становить 18 956, 63 грн. Відповідно до п.2.4 Договору про добровільне погашення боргу, страховик має право звернутись до суду для вирішення питання про примусове стягнення суми відшкодування в разі невиконання відповідальною особою зобов'язань, передбачених цим договором. Відповідно до п.4.3 Договору про добровільне погашення боргу, у випадку порушення відповідальною особою строків сплати суми заборгованості згідно з графіком погашення заборгованості, встановленого в п.2.2 цього договору. Відповідальна особа сплачує на користь страховика штраф в розмірі 20% від суми платежу, що є обов'язковим до сплати. Згідно п.3 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплати неустойки. Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача штрафу в розмірі 20% від суми борги, що становить 3 791 грн.33 коп. Оскільки відповідач керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та не виконав зобов'язань передбачених договором про добровільне погашення боргу в порядку регресу, у ПАТ «Страхова Група «ТАС» виникло право на пред'явлення регресного позову до відповідача. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved