Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, з підстав визначених ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», про стягнення з відповідача боргу за надані житлово-комунальні послуги, з утримання будинку та прибудинкової території, в сумі 1031,62 грн. боргу та 93,71 грн. - 3 % річних, за затримку виконання грошового зобов'язання, згідно ст. 625 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача Яворська Г.М. позовні вимоги підтримала, просить суд позов задовольнити та пояснила, що позивач є надавачем житлово-комунальних послуг, послуги з утримання будинку та прибудинкової території надаються, відповідач вчасно вартість наданих послуг не сплачує, має заборгованість. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить суд застосувати строки позовної давності, вона є інвалідом дитинства, сплачує за надані послуги нерегулярно. Представник позивача Яворська Н.Л. пояснила, що позивачем надані всі докази на обґрунтування позовних вимог. Тарифи затверджуються органом управління кооперативом - загальними зборами, послуги надаються на підставі Статуту підприємства. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечив, вважає, що позивач не має права пред'являти позов, так як договір між сторонами не укладався та позивач не є учасником правовідносин, пов'язаних з наданням житлово-комунальних послуг. Позивачем не був доведений перелік та вартість наданих послуг. В судовому засіданні були досліджені докази: - розрахунок суми боргу; - копія свідоцтва про реєстрацію позивача; - копії квитанції щодо сплати відповідачем частини боргу; - копія довідки про внесення до державного реєстру позивача; - лист міського голови про від 03.12.2013 р., про те, що відносно Житлово-будівельного кооперативу № 5, виконавчим комітетом Світловодської міської ради, рішення про визначення цієї особи виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території не приймалося. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач мешкає в м. Світловодську, по вул. Приморській, б. 50, кв. 73. У судовому засіданні не було встановлено переліку та вартості послуг, що надавалися позивачем, так як останнім не було надано щодо цього жодного доказу. Письмовий договір між сторонами, як то передбачено ст. ст. 19, 20 - 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у письмовій формі не укладався. Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»; ст. ст.: 66 - 68 ЖК УРСР, наймач повинен сплачувати квартирну плату у встановленому розмірі та строки. Частиною 1, ст. 16, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що житлово-комунальні послуги надаються відповідно до умов договору. Пунктом 1, ч. 3, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов'язок споживача послуг укласти такий договір, а п. 3, ч. 2, ст. 21 Закону встановлений обов'язок виконавця послуг підготувати та укласти такий договір із споживачем. Відповідно до ст. ст. 11, 14 ЦК України підставами виникнення цивільних обов'язків є договори або акти цивільного законодавства, в межах яких зазначені обов'язки мають виконуватися. Особа не може бути примушена до виконання дій, вчинення яких не є обов'язком для неї. У судовому засіданні також було встановлено, що позивач не є виконавцем (виробником) житлово-комунальних послуг, так як ця особа не визначалася органом місцевого самоврядування, відповідно до п. 4, ч. 1, ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», як виконавець (виробник) житлово-комунальних послуг, а тому у позивача відсутнє право вимоги, з підстав визначених ст. ст. 20 - 22 вказаного Закону. Хибним є посилання позивача в позовній заяві на відповідне рішення органу місцевого самоврядування про визначення цієї особи виконавцем житлово-комунальних послуг, так як таке рішення позивачем суду надано не було, а за повідомленням органу місцевого самоврядування - таке рішення цим органом взагалі не приймалося. З інших підстав про стягнення суми вартості за виконані позивачем роботи на утримання будинку та прибудинкової території позивач не звертався. Таким чином у задоволенні позову, з підстав визначених ст. ст. 20 - 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», повинно бути відмовлено, а судові витрати повинні бути покладені на позивача.

Outcome: dismissed