Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про накладання заборони на відчуження майна, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що на первинному обліку служби у справах дітей Черкаської міської ради, як дитина, позбавлена батьківського піклування, перебуває малолітня [PERSON], [INFO]. Дитина відібрана від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Малолітню влаштовано під опіку до [PERSON]. Місце проживання дитини на час влаштування визначене разом з опікуном за адресою: [ADDRESS]. Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 21.09.1999, мати малолітньої, [PERSON] є власницею житла за адресою: [ADDRESS]. Малолітня з народження проживала з батьками без реєстрації місця проживання в житлі за адресою: [ADDRESS]. Відомості про наявність нерухомого майна у малолітньої [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. Оскільки місце реєстрації малолітньої [PERSON] не зареєстроване в житлі за адресою:[ADDRESS], власницею якої є її мати [PERSON], яка самоухилилася від виконання обов'язків щодо виховання та утримання своєї дитини, місце проживання дитини не зареєструвала, то втрачається можливість здійснення органом опіки та піклування м. Черкаси контролю за розпорядженням нею своїм майном з урахуванням інтересів її малолітньої дитини, тому звернулись з до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила суд накласти заборону на відчуження житла за адресою: [ADDRESS], загальною площею 26, 3 кв.м., житловою площею 13,5 кв.м., яка належить на праві власності [PERSON], до досягнення повноліття [PERSON], [INFO]. А також проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена, причини неявки суду не відомі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задоволити. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, третю особу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, на первинному обліку служби у справах дітей Черкаської міської ради, як дитина, позбавлена батьківського піклування, перебуває малолітня [PERSON], [INFO] (рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 20.12.2016 № 1722). Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.10.2016, дитина відібрана від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Малолітню влаштовано під опіку до [PERSON] (рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 17.01.2017 № 27). Місце проживання дитини на час влаштування визначене разом з опікуном за адресою: [ADDRESS]. Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 21.09.1999, мати малолітньої, [PERSON] є власницею житла за адресою: [ADDRESS]. Малолітня з народження проживала з батьками без реєстрації місця проживання в житлі за адресою: [ADDRESS]. Відомості про наявність нерухомого майна у малолітньої [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною радою України 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини Держави - учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою живають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Стаття 25 Закону України «Про охорону дитинства» зазначає, що діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави. Відсутність одного або обох з батьків та батьківського піклування підтверджується відповідними документами, які є підставою для надання цим дітям матеріального забезпечення і пільг, передбачених законодавством України. У разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Стаття 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачає, що за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Стаття 247 Сімейного кодексу України теж передбачає право дитини, над якою встановлено опіку або піклування на збереження права користування житлом, І якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. При розпорядженні своїм майном батьки зобов'язані враховувати інтереси насамперед своїх дітей (ст. 59 Сімейного кодексу України). Стаття 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» зазначає, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Враховуючи те, що місце реєстрації малолітньої [PERSON] не зареєстроване в житлі за адресою:[ADDRESS], власницею якої є її мати [PERSON], яка самоухилилася від виконання обов'язків щодо виховання та утримання своєї дитини, місце проживання дитини не зареєструвала, втрачається можливість здійснення органом опіки та піклування м. Черкаси контролю за розпорядженням нею своїм майном з урахуванням інтересів її малолітньої дитини, суд вважає за необхідне накласти заборону на відчуження вищевказаного житла. За таких обставин суд, вважає, що позов повністю обґрунтований та такий, що підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved