Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, останнім часом постійно виникали сварки, подружні стосунки не підтримують на протязі двох років. Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Урум А.Д. (ордер серії МК № 30533 від 18.12.2014 р.) просив розглянути вимоги про розірвання шлюбу у їх відсутності, підтримав позовні вимоги. Від представника відповідачки адвоката Златі Д.С. (ордер серії ОД № 189508 від 09.06.2015 р.) надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, не заперечують проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: повторне свідоцтво про шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після укладення шлюбу - « [PERSON] »; копія паспорту [PERSON] Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 17.07.1985 р.. [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 108. Після укладання шлюбу прізвище відповідачки було змінено на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] та сина [PERSON] , які, на момент звернення до суду із позовною заяву про розірвання шлюбу, є повнолітніми. Позивач у позовній заяві зазначив, що одруження із відповідачкою виявилось невдалим, сумісне життя з нею не склалося, оскільки виявилась несумісність характерів, у зв`язку з чим виникали постійні сварки, спроби примирення і продовження сумісного подружнього життя позитивних результатів не дали. Шлюбні відносини не підтримуються на протязі двох років, спільне господарство не ведеться. Позивач не бажає зберегти шлюб, примирення не можливе, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає. Згідно ст.. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ст.. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Outcome: approved