Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи позов тим, що відповідно до\~ виконавчого напису від 17.08.2017 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], запропоновано стягнути з позивача на користь відповідача\~ грошові кошти у розмірі 32 368,52 грн., які є її боргом за кредитним договором від 04.09.2009 року. Позивач вважає, що вчинення виконавчого напису здійснено з порушенням чинного законодавства, а тому такий виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню оскільки з тексту виконавчого напису нотаріусу вбачається, що він вчинений у звязку із невиконанням умов договору від 04.09.2009 р., укладеним між Позивачем та відповідачем на підставі п. 2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою КМ України від 29.06.1999 р.№ 1172. Даний пункт був постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2017 р. по справі № 826/20084/14 визнано нечинним та незаконним. Крім того у позивача відсутня будь-яка заборгованість перед Відповідачем, в тому числі і така, що зазначена\~ у виконавчому написі, крім того визначена у виконавчому написі сума витрат на вчинення виконавчого напису не має ніякого відношення до Кредитного договору, оскільки відсутнє будь-яке погодження між сторонами Кредитного договору щодо розміру та механізму компенсації витрат, повязаних із вчиненням виконавчого напису крім того заявлені вимоги щодо частини яких в будь-якому випадку сплив строк позовної давності , заявлені вимоги щодо погашення заборгованості, яка не має відношення до заборгованості за кредитом, а саме заборгованість по комісії. На підставі викладеного просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 17.08.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованим в реєстрі за № 11228 . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.09.2018 року провадження у справі вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Але відзиву на позовну заяву до даного часу суду не надано. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що відповідно до\~ виконавчого напису від 17.08.2017 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], запропоновано стягнути з позивача на користь відповідача\~ грошові кошти у розмірі 32 368,52 грн., які є її боргом за кредитним договором від 04.09.2009 року. Заборгованість складається: 1565,16грн. - заборгованість за тілом кредиту; 25 285,81 грн. заборгованість за відсотками; 3500 грн.- заборгованість з пені та комісії; 500 грн. - заборгованість за штрафами (фіксована сума); 1571,55 грн. - заборгованість за штрафами ( відсоток від суми заборгованості ); 1800 грн. - витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису. З матеріалів справи судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою КМ України від 29.06.1999 р.№ 1172. Проте відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2017 р. по справі № 826/20084/14 визнано нечинною та незаконною Постанову КМ України від 26.11.2014 р. № 662 «Про внесення Змін, що вносяться до Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п.2 вказаних змін. Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови ) набула законної сили з моменту проголошення, з 22.02.2017 р., а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, які випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 18.07.2017 р. були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того на думку суду навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою КМ України від 29.06.1999 р. № 1172 для вчинення виконавчого напису нотаріусу, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 17.08.2017 р. була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При цьому, як передбачено ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи, підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до зазначених норм нотаріус, перш ніж вчиняти виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який мова йдеться в Переліку\~ документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлених Кабінетом Міністрів України, чи оформлені ці документи належним чином, чи підтверджується подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобовязань, чи не виник спір між зацікавленими особам, чи не минув встановлений строк для вчинення виконавчого напису. Що стосується виконавчого напису, вчинене приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] 17.08.2017 р. всі ці умови дотримані не були, оскільки, відсутні докази безспірності вимог Відповідача з огляду на те, що Відповідачем не надано документів, що підтверджують отримання будь-яких кредитних коштів позивачем. Крім того визначена у виконавчому написі сума витрат на вчинення виконавчого напису не має ніякого відношення до Кредитного договору, оскільки відсутнє будь-яке погодження між сторонами Кредитного договору щодо розміру та механізму компенсації витрат, повязаних із вчиненням виконавчого напису та заявлені вимоги щодо частини яких в будь-якому випадку сплив строк позовної давності ( 3роки - щодо суми основного боргу, 1 рік - щодо штрафних санкцій ( пеня та два види штрафу); заявлені вимоги щодо погашення заборгованості, яка не має відношення до заборгованості за кредитом, а саме заборгованість по комісії, яка у відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України ( передбачає, що за договором кредиту сплачуються сума кредиту та відсотки і не передбачає необхідність сплати комісії ) не охоплюється поняттям кредиту. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] «ПРИВАТБАНК».

Outcome: approved