Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про звільнення з під арешту, накладеного постановами відділу ДВС Стрийського МРУЮ про відкриття провадження № 42881656 від 08.04.2014 року та № 46343150 від 04.02.2015 року, рухоме майно. В обґрунтування позову покликається на те, що 02 та 13 квітня 2016 року відбулися електронні торги з продажу рухомого майна, що належало на праві власності відповідачу [PERSON] «Меблевий комбінат «Стрий», а саме: причіп ПСЕФ 12,5, 1985 р.в., ДНЗ ЛБ 0837; причіп 2 ПТС-4М, 1979 р.в., ДНЗ ЛБ 0835; причіп ГКБ 887 Б, 1990 р.в., ДНЗ ЛД 0834; причіп 2 ПТС-4, 1990 р.в., ДНЗ ЛБ 0838; причіп ГБК 887-Б, 1990 р.в., ДНЗ ЛБ 0832; причіп ПСЕФ-12,5, 1990 р.в., ДНЗ ЛБ 0836; причіп 2 ПТС - 4, 1990 р.в., ДНЗ ЛБ 0833; трактор Т-40 АМ, 1990 р.в., ДНЗ 03987 ВС. Переможцем даних торгів, відповідно до протоколів проведення електронних торгів № 154300 від 02.04.2016 року, № 154299 від 02.04.2016 року, № 156918 від 13.04.2016 року, № 156917 від 13.04.2016 року, № 156915 від 13.04.2016 року, № 156916 від 13.04.2016 року, № 156914 від 13.04.2016 року, № 157171 від 13.04.2016 року є Товариство з обмеженою відповідальністю Меблевий комбінат «Стрий». Так, на підставі протоколів про проведення електронних торгів державним виконавцем Дмитрик Р.О. складені акти про проведені електронні торги з реалізації арештованого рухомого майна від 18.04.2016 року та від 28.04.2016 року, затверджені начальником відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції [PERSON] Згідно п. 8 Розділу 10 Наказу акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У разі придбання рухомого майна акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігання. Зазначений акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно. Проте, згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на рухоме майно [PERSON] «Меблевий комбінат «Стрий», право власності на яке перейшло до позивача на підставі актів про проведені електронні торги з реалізації арештованого рухомого майна, відділом Державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції були накладені арешти на виконання рішень суду про вжиття заходів для забезпечення позову, а саме: на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 42881656 від 08.04.2014 року на користь [PERSON] та на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 46343150 від 04.02.2015 року на користь [PERSON] [PERSON] ін Ліквідейшн. Враховуючи, що арешт на рухоме майно, придбане позивачем з прилюдних торгів був накладений на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову на користь [PERSON] та [PERSON] [PERSON] ін Ліквідейшн, то звільнення майна з-під решту можливе виключно в судовому порядку. Окрім цього, рухоме майно, придбане позивачем на прилюдних торгах є його власністю, але перебуває під арештом, у позивача відсутня можливість належним чином оформити право власності на нього, а також володіти, користуватися та розпоряджатися рухомим майном, закріпленим за ним у повній мірі, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду із даним позовом. Представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Відповідачі [PERSON] «Меблевий комбінат «Стрий» та [PERSON] [PERSON] ін Ліквідейшн, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явилися, причин своєї неявки суду не повідомили, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи. Представник третьої особи ВДВС Стрийського МРУЮ, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника третьої особи, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Меблевий комбінат «Стрий» до Товариства з додатковою відповідальністю «Меблевий комбінат «Стрий», [PERSON], фірми [PERSON] ін Ліквідейшн, третя особа відділ ДВС Стрийського МРУЮ про звільнення майна з-під арешту слід задоволити частково, з наступних підстав. Нормою ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 1 Протоколу № 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В силу ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частина 2 цієї статті визначає, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 08.04.2014 року постановою старшого державного виконавця Дмитрик Р.О. відкрито виконавче провадження № 42881656 та накладено арешт на майно (рухоме, нерухоме, кошти), що належить [PERSON] «Меблевий комбінат «Стрий» у межах суми звернення стягнення в розмірі 65509,00 грн. на користь [PERSON] 04.02.2015 року постановою старшого державного виконавця Дмитрик Р.О. відкрито виконавче провадження № 46343150 та накладено арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, які належать на праві власності [PERSON] «Меблевий комбінат «Стрий» в межах суми стягнення на користь [PERSON] ін Ліквідейшн. З долучених до матеріалів позовної заяви актів державного виконавця про проведені електронні торги з реалізації арештованого майна від 28.04.2016 року у виконавчому провадженні № 47556331 вбачається, що рухоме майно [PERSON] «Меблевий комбінат «Стрий», а саме: причіп ПСЕФ-12,5, 1985 р.в., ДНЗ ЛБ 0837; причіп 2 ПТС-4М, 1979 р.в., ДНЗ ЛБ 0835; причіп ГКБ 887 Б, 1990 р.в., ДНЗ ЛД 0834; причіп 2 ПТС-4, 1990 р.в., ДНЗ ЛБ 0838; причіп ГБК 887-Б, 1990 р.в., ДНЗ ЛБ 0832; причіп ПСЕФ-12,5, 1990 р.в., ДНЗ ЛБ 0836; причіп 2 ПТС - 4, 1990 р.в., ДНЗ ЛБ 0833; трактор Т-40 АМ, 1990 р.в., ДНЗ 03987 ВС, придбано переможцем електронних торгів ТзОВ «Меблевий комбінат «Стрий». Пунктом 8 розділу 10 Наказу Міністерства юстиції України від 22.12.2005 року № 2710/5 «Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів», який був чинним на момент реалізації спірного майна, передбачено, що акт про проведенні електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законом. Окрім цього, вказаним Наказом, а саме п. 9 розділу 10 передбачено, що у разі придбання рухомого майна акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігача. Зазначений акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно. Таким чином, дослідженими в судовому засіданні актами про проведені електронні торги з реалізації арештованого майна від 28.04.2016 року встановлено, що до позивача, у звязку з перемогою у даних електронних торгах, перейшло право власності на рухоме майно, яке належало відповідачу [PERSON] «Меблевий комбінат «Стрий». Пунктом 7 розділу 10 Наказу Міністерства юстиції України від 22.12.2005 року № 2710/5 «Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» встановлено, що не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/надсилання акта про проведені електронні торги переможцю державний виконавець виносить постанову про зняття арешту з реалізованого майна, накладеного органами державної виконавчої служби (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову). Судом встановлю, що арешт на спірне рухоме майно було накладено у звязку з виконанням рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову на користь відповідачів [PERSON] та фірми [PERSON] ін Ліквідейшн, у звязку з чим, для відновлення порушеного права позивача слід звільнити рухоме майно, а саме: причіп ПСЕФ 12,5, 1985 р.в., ДНЗ ЛБ 0837; причіп 2 ПТС-4М, 1979 р.в., ДНЗ ЛБ 0835; причіп ГКБ 887 Б, 1990 р.в., ДНЗ ЛД 0834; причіп 2 ПТС-4, 1990 р.в., ДНЗ ЛБ 0838; причіп ГБК 887-Б, 1990 р.в., ДНЗ ЛБ 0832; причіп ПСЕФ-12,5, 1990 р.в., ДНЗ ЛБ 0836; причіп 2 ПТС - 4, 1990 р.в., ДНЗ ЛБ 0833; трактор Т-40 АМ, 1990 р.в., ДНЗ 03987 ВС, з під арешту. Відповідно до ст. 391 ЦК України особа має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, які ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Тобто підставами на визнання права на звільнення майна з-під арешту можуть бути: право власності на описане майно або право володіння ним. У відповідності до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, враховуючи досліджені судом докази по справі, те, що придбане позивачем на прилюдних торгах рухоме майно є його власністю, але воно перебуває під арештом, який накладений у звязку з виконанням рішень суду, а тому у позивача відсутня можливість належним чином оформити право власності на нього, а також володіти, користуватися та розпоряджатися рухомим майном, закріпленим за ним у повній мірі, у зв'язку з чим позовні вимоги щодо звільнення спірного майна з-під арешту слід задоволити. Окрім цього, позивач просить стягнути з відповідачів сплачений ним судовий збір в розмірі 2\~756,00 грн., однак в задоволенні такої вимоги слід відмовити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, слід зазначити, що відповідачі у справі [PERSON] та фірма [PERSON] ін Ліквідейшн є стягувачами за виконавчими провадженнями № 42881656 від 08.04.2014 року та, відповідно, № 46343150 від 04.02.2015 року, останні право власності позивача на спірне рухоме майно не порушували, позов предявлено до суду в порядку виконання судових рішень, а кошти, які сплачені позивачем за придбане на електронних торгах майно спрямовані на погашення заборгованості перед відповідачами [PERSON] та фірма [PERSON] ін Ліквідейшн, у звязку з чим у стягненні з відповідачів судового збору на користь позивача слід відмовити.

Outcome: dismissed