Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] прохаючи суд стягнути з останнього переплату пенсії в умі 558,47 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. В управлінні Пенсійного фонду України в Полтавському районі ( правонаступником якого є Полтавське об»єднань управління Пенсійного фонду України Полтавської області) перебував на обліку пенсіонер [PERSON], якому з 29.05.2014 року протоколом № 1162 від 16.07.2014 року було призначено пенсію по інвалідності. Під час звернення за призначенням пенсії в своїй заяві [PERSON] повідомив, що він не працює. Пенсія йому була призначена як не працюючому. Під час перевірки працюючих в грудні 2014 року управлінням Пенсійного фонду України в Полтавському районі було встановлено, що [PERSON] був прийнятий на роботу до ПРАТ «Комбінат виробничих підприємств» з 07.10.2014 року. Про своє працевлаштування управління він не повідомив. Пенсія по інвалідності виплачувалася по 30.06.2015 року - по день закінчення встановлення інвалідності ( 01.07.2015 року). Відповідно з неї проводилися утримання переплати. У зв»язку з цим переплата пенсії була частково погашена. Після закінчення виплати пенсії [PERSON] непогашеною залишилася переплата в сумі 558, 47 грн. У судове засідання представник позивача надав заяву де позовні вимоги підтримав. Проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно статті 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ( правонаступником якого є Полтавське об»єднання управління Пенсійного фонду України Полтавської області). Про призначення йому пенсії по інвалідності. 29.05.2014 року протоколом № 1162 від 16.07.2014 року [PERSON] було призначено пенсію ( а. с. 9 ). Під час звернення за призначенням пенсії відповідач в своїй заяві повідомив, що він не працює ( а. с. 7 ). Пенсія йому була призначена як непрацюючому Під час звернення за пенсією його було попереджено про обов»язок повідомляти органи Пенсійного фонду України про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення її виплати, про що [PERSON] розписався в пам»ятці пенсіонеру 07.07.2014 року ( а. с 8 ). Під час перевірки працюючих в грудні 2014 року управлінням Пенсійного фонду України в Полтавському районі було встановлено , що [PERSON] був прийнятий на роботу до ПРАТ «Комбінат виробничих підприємств». Було виявлено, що [PERSON] був прийнятий на роботу охоронником до даного підприємства з 07.10.2014 року ( наказ № 132-К від 06.10.2014 року). (а.с.12) Про своє працевлаштування управління відповідач не повідомляв. В зв»язку зі своїм працевлаштуванням [PERSON] не мав права отримувати надбавку на дітей за ст. 33 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки її виплата передбачається лише для непрацюючих пенсіонерів. При обрахунку індексації пенсії також повинен був використовуватися інший розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що також спричинило збільшення розміру переплати пенсії. Згідно з повідомленням управління з координації та контролю за виплатою пенсій ГУ ПФУ в Полтавській області № 79/04-01-60/19 від 14.01.2015 року сума переплати за період з 01.10.2014 року по 31.01.2015 рік склала 1560,62 грн. За наслідком встановлення факту працевлаштування розпорядженням 158597 від 30.12.2014 року було змінено розмір пенсії [PERSON]. Також протоколом № 12 від 19.01.2015 року розпочато утримання з пенсії по інвалідності [PERSON] Переплата пенсії була частково погашена. Після закінчення виплати пенсії [PERSON] непогашеною залишилася переплата в сумі 558,47 грн. На пропозицію управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі погасити заборгованість добровільно відповідач не відреагував. Заборгованість залишалася непогашеною. Згідно зі ст. 60 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернені пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги Полтавського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо стягнення з [PERSON] переплаченої пенсії в сумі 558,47 грн. є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved