Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності, посилаючись на те, що 06 травня 1994 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси їх шлюб розірвано. За час проживання у шлюбі ними було набуто майно: шафа антикварна, загальною вартістю 3000 (три тисячі) гривень; люстра кришталева, загальною вартістю 7890 (сім тисяч вісімсот девяносто) гривень; картина Luzon, загальною вартістю в 131500 (сто тридцять одна тисяча пятсот) гривень; уголок, загальною вартістю 7890 (сім тисяч вісімсот девяносто) гривень; дзеркало в червоному дереві, загальною вартістю 7890 (сім тисяч вісімсот девяносто) гривень; ліжко двоспальне, загальною вартістю 8000 (вісім тисяч) гривень; стіл антикварний, загальною вартістю 2630 (дві тисячі шістсот тридцять) гривень; холодильник, загальною вартістю 7000 (сім тисяч) гривень; стіл кухонний, загальною вартістю 2630 (дві тисячі шістсот тридцять) гривень; плита газова «Gefest», загальною вартістю 2000 (дві тисячі) гривень. Вартість переліченого майна вона оцінює в сукупності на 180\~430 грн. Вважає, що все майно, яке було нажите в спільному сімейному житті має бути розділено в рівних частинах між нею та її колишнім чоловіком, відповідачем по справі, також вона не має доступу до квартири і вважає, що дане майно може бути навмисно прибране з квартири відповідачем. Оскільки мирно розділити майно відповідач відмовляється, тому звернулась з даним позовом до суду. В судове засідання представник позивача не зявився, скерував до суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задоволити Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений, причини неявки суду не відомі. Зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, 05 травня 1994 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, про що видано повторне свідоцтво про одруження серії 1-СР № 013901 від 10.08.2006 та зроблено відповідний актовий запис за №67. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси їх шлюб розірвано. За час спільного проживання сторони спільно придбали шафу антикварну, загальною вартістю 3000 гривень; люстру кришталеву, загальною вартістю 7890 гривень; картину Luzon, загальною вартістю в 131500 гривень; уголок, загальною вартістю 7890 гривень; дзеркало в червоному дереві, загальною вартістю 7890 гривень; ліжко двоспальне, загальною вартістю 8000 гривень; стіл антикварний, загальною вартістю 2630 гривень; холодильник, загальною вартістю 7000 гривень; стіл кухонний, загальною вартістю 2630 гривень; плита газова «Gefest», загальною вартістю 2000 гривень. Згідно ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 1 статті 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 69 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» «Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності». Згідно роз'яснень п. п. 23, 24 Постанови №11 «Вирішуючи між подружжям спір про майно, необхідно встановити обсяг спільного майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 235 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом». Оскільки в судовому засіданні встановлено, що спірне майно придбане подружжям під час шлюбу, суд вважає, що все майно, яке було нажите в спільному сімейному житті має бути розділено в рівних частинах між сторонами, а тому в порядку поділу майна подружжя необхідно стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію 1/2 частини вартості вказаного майна в розмірі 90\~250 грн. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов повністю обґрунтований та такий, що підлягає до задоволення. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1453,37 грн. відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved