Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду про стягнення моральної шкоди з відповідача, та його вимоги підтримав в судовому засіданні представник і мотивує тим, що [PERSON] з 09.04.2001 року до 01.09.2014 року; працював на ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе», був звільнений у зв'язку з виходом на пенсію. Рівень виробничого шуму, пилу, важкості праці, де працював позивач, не відповідали вимогам державних санітарних норм. В результаті роботи в неналежних умовах [PERSON] отримав професійне захворювання. Захворювання професійне: XОЗЛ пилової етіології II ст., фаза нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст., Легенева недостатність II ст. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалого впливу виробничого шуму. (Основний діагноз). ІХС. Дифузний кардіосклероз. Фібріляція передсердь, постійна форма. НК І ст. Гіпертонічна хвороба другої стадії, 2 ст., ризик IV. Гіпертонічна ангіопатія сітківки. Пресбіопія, простий міопічний астигматизм обох очей, хронічний кон'юктивіт. Остеохондроз і спондилоартроз попереково-крижового відділу хребта з помірним алгічним синдромом. Хронічний ринофаринголарингіт в стадії нестійкої ремісії. (Супутній діагноз), що підтверджується актом розслідування хронічного професійного захворювання №108 від 18.09.2014р. Причиною професійного захворювання, згідно акту розслідування профзахворювання № 108 від 18.09.2014 р. є недосконалість технологій, неефективне використанням засобів індивідуального захисту, тривала робота в шкідливих умовах праці. Відповідно до акту огляду МСЕК від 19.11.2014 року ступінь втрати професійної працездатності становить 40%. Вплив шкідливих виробничих факторів спричинив [PERSON] моральну шкоду, порушилися нормальні життєві зв'язки, він став інвалідом 3-ї групи, має обмеження в життєдіяльності, звичках, бажаннях, все це вимагає додаткових зусиль по організації його життя і веде до нових переживань, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 20000 грн. моральної шкоди заподіяної внаслідок ушкодження здоров'ю. Представник ВАТ «Сумське НВО ім.. М.В. Фрунзе» в судовому засіданні з позовними вимогами [PERSON] не погодився, оскільки в п. 19 акту розслідування професійного захворювання № 108 від 18.09.2014р. складеного комісією з розслідування професійного захворювання відносно [PERSON], не встановлено порушень товариством нормативних актів про охорону праці та не визначено особи Товариства, які допустили такі порушення, крім того, зазнчив, що документи, на які посилається позивач як на підставу заподіяння моральної шкоди, а саме - довідка МСЕК і акт розслідування професійного захворювання є документами, що підтверджують виявлення професійного захворювання і встановлення у зв'язку з цим втрати працездатності і ніяким чином не можуть бути беззаперечним доказом заподіяння моральної шкоди. Вважає, що позивач отримав професійне захворювання зі своєї вини та не довів заподіяння йому моральної шкоди, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди з ВАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 09.04.2001 року до 01.09.2014 року; працював на ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе», був звільнений у зв'язку з виходом на пенсію, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 5-7). Актом розслідування професійного захворювання № 108 від 18.09.2014 року [PERSON] встановлено професійне захворювання у вигляді: XОЗЛ пилової етіології II ст., фаза нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст., Легенева недостатність II ст. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалого впливу виробничого шуму. (Основний діагноз). ІХС. Дифузний кардіосклероз. Фібріляція передсердь, постійна форма. НК І ст. Гіпертонічна хвороба другої стадії, 2 ст., ризик IV. Гіпертонічна ангіопатія сітківки. Пресбіопія, простий міопічний астигматизм обох очей, хронічний кон'юктивіт. Остеохондроз і спондилоартроз попереково-крижового відділу хребта з помірним алгічним синдромом. Хронічний ринофаринголарингіт в стадії нестійкої ремісії. (Супутній діагноз). (а.с. 9). Довідкою з акту огляду МСЕК від 27.10.2014 року [PERSON] вперше встановлено 40 % ступінь втрати працездатності (а.с. 10) Між сторонами виникли цивільно-трудові правовідносини, які регулюються КЗпП України. Відповідно до ч.2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтеєю 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові без посередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разу виникнення у працівника моральних страждань, або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв'язку між попередніми умовами. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 р.) відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Не зважаючи на гарантоване державою право вільного вибору виду діяльності, передбачене ч.1 ст. 43 Конституції України та абз. 2 ст. 5-1 КЗпП України, роботодавець в силу ст. 43 Конституції України, ст.ст. 153, 157 КЗпП України та ст..ст. 6,13 Закону України «Про охорону праці» зобов'язаний створити працівнику придатні для роботи безпечні умови, які б відповідали санітарно-гігієнічним та нормам охорони праці. З урахуванням викладеного суд вважає необхідним, стягнути з ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» на користь позивача моральну шкоду в розмірі 8000 грн., враховуючи те, що [PERSON] втратив працездатність у зв'язку з професійним захворюванням, яке виникло в результаті негативних виробничих факторів під час виконання ним трудових обов'язків, відповідач, як роботодавець не забезпечив безпечних умов праці, у зв'язку з чим позивач поніс певні моральні страждання, а також враховуючи принцип розумності, виваженості та справедливості. Згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп.

Outcome: partial