Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за отриманими послугами з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , за період з 20.06.2017 р. по 20.06.2020 р. з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних нарахованих на суму заборгованості в розмірі 8 664,97 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що здійснює управління будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі договору про надання послуг з управління будинком по [ADDRESS] від 27.02.2014 р. по теперішній час здійснює функції з надання послуг з утримання будинку, прибудинкової території та проводить розрахунки з власниками житлових приміщень будинку. Оскільки відповідач за отриманні послуги сплачувала не належним чином у неї утворилась заборгованість та позивач вимушений звернутися до суду з зазначеним позовом. Відзив на позов відповідач у встановлений строк не надала. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є власником за адресою: [ADDRESS] . Заборгованість відповідача, згідно розрахунків позивача, за період з 20.06.2017 р. по 20.06.2020 р. з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних нарахованих на суму заборгованості складає 8 664,97 грн. Позивач є виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено матеріалами справи. Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такі висновки відповідають правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі 6-2951цс15. За змістом ст. 633 ЦК України публічним є договір в якому одна із сторона - підприємець взяв на себе обов`язок виконання робіт або надання послуг кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором є усна чи письмова угода між споживачем та продавцем (виконавцем) про якість, термін, ціну та інші умови, по яким реалізується продукція. Підтвердженням дії усної угоди та факту існування договірних відносин між сторонами є квитанції про оплату послуг та факт оплати споживачами послуг водопостачання та водовідведення. Статтями 20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку (ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Тарифи на утримання будинку та прибудинкової території будинку за адресою: [ADDRESS] встановлено рішенням Харківської міської ради від 07.09.2016 року № 606 Про встановлення тарифів з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надає ТОВ «Мегаінвестбуд». Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, з відповідача належить також стягнути три відсотки річних від простроченої суми заборгованості та індекс інфляції за весь час прострочення, відповідно до наданого позивачем розрахунку. Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved