Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 03.06.2013 року № 106655/01 про картковогго рахунку в національній валюті. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.06.2013 року між ПАТ «[PERSON] ворота» та [PERSON] було укладено договір № 106655/01 про відкриття карткового рахунку в національній валюті. На підставі карткового договору укладено Додаткову угоду № 1 від 21.08.2013 року про надання кредиту у формі овердрафту, з усіма змінами до нього, за умовами якого [PERSON] зобов*язався надати позичальникові кредит у формі овердрафта здійснювати списання коштів з карткового рахунку позичальника понад їх залишок в межах ліміту у розмірі 3300,00 грн., а позичальник зобов*язався на умовах, передбачених кредитним договором, повернути заборгованість за кредитом, сплатити проценти за користування ним, комісійної винагороди, а також інших фінансових зобов*язань в термін не пізніше 20 серпня 2014 року. Свої зобов*язання за кредитни договором [PERSON] виконав, а відповідачка порушили умови кредитного договору внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 4665,13 грн., яку він просить стягнути з [PERSON] У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила стягнути з відповідачки зазначену суму, потім надала заяву с проханням закінчувати розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача заперечував проти позову, пояснив, що вважає ПАТ «Банк «[PERSON]» є неналежним позивачем, посилався на оприлюднену на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію, що 28.11.2014 року з ПАТ КБ «Стандарт» підписано договір про передачу частини активів та зобов*язань ПАТ «Банк «[PERSON]» за виключенням валютних іпотечних кредитів фізичних осіб. Оскільки вважає ПАТ «Банк «[PERSON]» відмовився надавати пояснення щодо визнання суми заборгованнності або заперечень щодо його розрахунку та всіх інших обставин справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 03.06.2013 року між ПАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] було укладено договір № 106655/01 про про відкриття карткового рахунку у розмірі 3300,00 грн. зі строком повернення 20.08.2004 року . Згідно п. 4.2.1 Кредитного договору відповідач зобовязався щомісячно сплачувати кредит, проценти, комісійну винагороду в повному обсязі в порядку та на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 4.2.4 Кредитного договору відповідач зобовязаний повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, комісійну винагороду та неустойку незалежно від настання строку виконання зобов?язання, зокрема, у випадку невиконання позичальником своїх зобов?язань з повернення кредиту або сплати процентів, комісійної винагороди. Відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати процентів, зобов?язання не виконував та не виконує до теперішнього часу. В результаті невиконання умов кредитного договору станом на 05.03.2015 року, згідно розрахунку заборгованості за відповідачем значиться заборгованість у розмірі 4665,13 грн.,яка складається з: ●3422,95 грн.- сума простроченого кредиту; ●659,27 грн. сума прострочених відсотків ; ●520,90 грн. пеня по простроченому кредиту; ●62,01 грн. пеня по простроченим відсоткам Взяті на себе зобов'язання за договором кредитним відповідач [PERSON] належним чином і у встановлений строк не виконала і не виконує до теперішнього часу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача про визнання ПАТ «Банк «[PERSON]» неналежним позивачем, оскільки суду надана виписка з особового рахунку [PERSON], яка підтверджує знаходження кредитної заборгованості на балансі АТ «Банк «[PERSON]», також у наданій представником відповідача роздруківці з сайту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зазначено, що дійсно 28.11.2014 року ПАТ КБ «Стандарт» набув усіх прав та обов*язків боржника перед вкладниками АТ «Банк «[PERSON]» і сплати відсотків за договорами банківського рахунку/вкладу, укладеними АТ «Банк «[PERSON]» у межах 200000 гривень. Також ПАТ КБ «Стандарт» передані кредити юридичних і фізичних осіб, у тому числі, забезпечення за ними за виключенням валютних іпотечних кредитів фізичних осіб. Виходячи з наведеного та відповідно до наданих позивачем доказів, суд вважає твердження представника відповідача безпідставними. Не приймати до уваги докази надані позивачем у суду підстав немає. Таким чином позовні вимоги позивача знайшли підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню в повному обсязі. Окрім цього, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, на користь держави з відповідача необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved