Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що між ВАТ „Державний ощадний банк України (найменування якого було змінено на Публічне акціонерне товариство відповідно до Змін до Статуту зареєстрованими 07.06.2011р. за №10701050205016740) та [PERSON] 02.04.2008 року був укладений Договір відновлювальної кредитної лінії № 2333-н. Згідно п. 1.1. Кредитного договору, Позивач надав Позичальнику кредит у сумі 29155,00 євро, а Позичальник зобовязався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 14,5 % річних в строк до «02» квітня 2018 р. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору Позичальник зобов'язався щомісячно до останнього робочого дня кожного звітного місяця, наступного за звітним, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані Банком відсотки ануїтетними платежами шляхом внесення готівки до каси Банку. Крім цього, відповідно до п. 5.2. Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом, Позичальник зобовязується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми платежу, за кожний день прострочення. У якості забезпечення виконання зобовязань по Кредитному договору, між позивачем та [PERSON], [PERSON] [PERSON] [PERSON], [PERSON] «07 квітня 2008 р. був укладений Іпотечний договір, посвідчений 07.04.2008 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за Р№ 4040, згідно якого Банку було передамо в іпотеку нерухоме майно, а саме; трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить іпотекодавцям в рівних частках по 1/4 на основі приватної спільної часткової формі власності, що підтверджуються витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Первомайським міжміським бюро технічної інвентаризації 30.06.2005 року за № 7637192. У звязку із невиконанням Позичальником умов Кредитного договору виникла заборгованість за кредитом, яка на теперішній час не погашається та станом на 01.07.2015 р. складає 77 336.66 євро, з яких: прострочений основний борг по кредиту - 29 155,00 євро; прострочені проценти за користування кредитом - 26319.16 євро; пеня за прострочений основний борг по кредиту - 6471.96 євро; пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 14263.43 євро; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 1127.11 євро. Статтею 590 ЦК України встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк. До того ж, у ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» вказано, що іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки після направлення вимоги про усунення порушення іпотекодавцю і невиконання її останнім у тридцятиденний строк. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Крім того, відповідно до ч.3 п. 6.1. іпотечного договору положення ч. 2 цього пункту не є перешкодою для реалізації права Іпотекодержателя звернутись у будь-якій час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. [PERSON] свої зобовязання передбачені Кредитним договором не виконав та, внаслідок чого його було повідомлено про усунення порушення шляхом погашення заборгованості за Кредитним договором та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, що підтверджується доданою копією вимоги від 08.10.2014 р. та копією повідомлення про отримання вимоги від 16.10.2014 р. У зв'язку із виниклою ситуацією Позивач змушений звернутися до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на зазначене майно за Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в порядку ст. 37 Закону України „Про іпотеку. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Заперечень на позов не надсилали. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного Договору відновлювальної кредитної лінії № 2333-н від 02.04.2008 року між ВАТ „Державний ощадний банк України (найменування якого було змінено на Публічне акціонерне товариство відповідно до Змін до Статуту зареєстрованими 07.06.2011р. за №10701050205016740) та [PERSON], Позивач надав Позичальнику кредит у сумі 29155,00 євро, а Позичальник зобовязався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 14,5 % річних в строк до «02» квітня 2018 р. У якості забезпечення виконання зобовязань по Кредитному договору, між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 07 квітня 2008 р. був укладений Іпотечний договір, посвідчений 07.04.2008 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за Р№ 4040, згідно якого Банку було передамо в іпотеку нерухоме майно, а саме; трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить іпотекодавцям в рівних частках по 1/4 на основі приватної спільної часткової форми власності, що підтверджуються витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Первомайським міжміським бюро технічної інвентаризації 30.06.2005 року за № 7637192. У звязку із невиконанням Позичальником умов Кредитного договору виникла заборгованість за кредитом, яка на теперішній час не погашається та станом на 01.07.2015 р. складає 77336.66 євро, з яких: прострочений основний борг по кредиту - 29155,00 євро; прострочені проценти за користування кредитом - 26319.16 євро; пеня за прострочений основний борг по кредиту - 6471.96 євро; пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 14263.43 євро; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 1127.11 євро. [PERSON] свої зобовязання передбачені Кредитним договором не виконав та, внаслідок чого його було повідомлено про усунення порушення шляхом погашення заборгованості за Кредитним договором та попереджено про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, що підтверджується доданою копією вимоги від 08.10.2014 р. та копією повідомлення про отримання вимоги від 16.10.2014 р. Згідно ст.7 ч.1 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі, або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно ст. 11 ч.1 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання майновий поручитель відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя нерухомим майном, що є предметом іпотеки. Згідно ст. 33 ч.1 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно із ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимоги іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання. Згідно п. 6.6. іпотечного договору за цим договором іпотекодержатель має право набути право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання Зобов'язань на підстав цього Договору Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи викладене та те, що відповідачі не надали заперечень та відповідних доказів по суті позову, то згідно до вимог ст. 60 ч.1 ЦПК України суд знаходить позовні вимоги доведеними та підлягаючими задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved