Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, Виконавчий комітет Кам`янської міської ради в особі відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради про усунення перешкод в користуванні майном та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Татарець Т.К., зареєстрованого в реєстрі за № 999. Право власності на квартиру зареєстровано в ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» 17.04.2008 року за номером запису 21637 в книзі 130, що підтверджується відповідним витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. В теперішній час в зазначеній квартирі зареєстровані: він, його дружина [PERSON] , їх діти [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї. З вересня 2017 року відповідачка зібрала свої речі і виїхала з квартири разом з дітьми. Вони постійно проживають в АР Крим, повертатись до міста Кам`янське наміру не мають. Відповідач не приймає участь в оплаті комунальних послуг, самовільно звільнила квартиру. В квартирі речей відповідача та дітей не має. Наявність реєстрації відповідачів в квартирі перешкоджає реалізації права на отримання субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Позивач в судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] , яка є законним представником малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання не з`явилась. Надала суду письмові пояснення по справі та заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимогу визнає, не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі їх представника. Представник третьої особи Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі їх представника. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 12.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Татарець Т.К., зареєстрованого в реєстрі за № 999. Право власності на квартиру зареєстровано за позивачем також в ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» 17.04.2008 року за номером запису 21637 в книзі 130, що підтверджується відповідним витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Отже спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 Житлового кодексу Української РСР та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу Української РСР, з урахуванням положень ч.1 ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до довідки про реєстрацію та склад сім`ї, виданої ТОВ «ЄРЦ КП» № 2/3716 від 05.03.2020 року, в зазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] з 27.07.2017 року мешкають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтв № [NUMBER] , № 3854 про реєстрацію за місцем мешкання від 27.07.2017 року. Відповідно до висновку № 8вих-20/137 від 23.02.2021 року виконавчого комітету Кам`янської міської ради, як органу опіки та піклування про доцільність/недоцільність визнання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зазначено, що вирішення питання про визнання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням залишено на розсуд суду. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідачі відсутні за місцем реєстрації понад шість місяців без поважних причин, суд приходить до висновку, що в цій частині позов слід задовольнити. Однак вимоги позивача щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку не підлягають задоволенню, так як вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням згідно з нормами житлового і цивільного законодавства. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи викладене, за наявності рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням окремого рішення суду щодо зняття особи з реєстрації місця проживання не потребується.

Outcome: partial