Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 7982, 55 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 03.05.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір б/н про отримання кредиту в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору . 30.03.2015 року позичальник [PERSON] помер. Позивачем 01.02.2016 року була направлена претензія кредитора до Новоукраїнської державної нотаріальної контори. 12.07.2016 року позивачем було отримано відповідь Новоукраїнської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого [PERSON], які звернулись із заявами про прийняття спадщини є [PERSON]. За приписами ч. 3 ст. 1296 ЦК - відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 02.08.2016 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред'явив свої вимоги, але заборгованість не погашена. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 03.05.2006 року становила 7982,55 грн., яка складається з: 7932,29 грн. - заборгованість за кредитом; 50, 26 грн. - заборгованість за відсотками, яку просить стягнути та сплачений с удовий збір в сумі 1378 грн. До судового засідання представником позивача надано клопотання про розгляд справи без їх участі та підтримку позовних вимог (а. с. 33 ). Відповідач в судове засідання не з»явилася, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованими листами (а. с. 40,45,64 ), направленими за адресою реєстрації особи та повернулися до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання, що розцінюється судом як небажання особи отримувати судові виклики. Згідно ст.169 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено наступні факти. 03.05.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір б/н про отримання кредиту в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору( а.с. 8-10) . 30.03.2015 року позичальник [PERSON] помер, що підтверджується довідкою зі спадкового реєстру ( а.с. 53) та копією свідоцтва про смерть з матеріалів спадкової справи ( а.с. 56). Позивачем 01.02.2016 року була направлена претензія кредитора до Новоукраїнської державної нотаріальної контори ( а.с. 61). 12.07.2016 року позивачем було отримано відповідь Новоукраїнської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого [PERSON], які звернулись із заявами про прийняття спадщини є [PERSON] (а.с. 61) . За приписами ч. 3 ст. 1296 ЦК - відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 02.08.2016 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред'явив свої вимоги, але заборгованість не погашена. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 03.05.2006 року становила 7982,55 грн., яка складається з: 7932,29 грн. - заборгованість за кредитом; 50, 26 грн. - заборгованість за відсотками, яку просить стягнути та сплачений судовий збір в сумі 1378 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. На виконання вимог вищезазначеної норми закону позивачем 01.02.2016 року була направлена претензія кредитора до Новоукраїнської державної нотаріальної контори. 12.07.2016 року позивачем було отримано відповідь Новоукраїнської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємця померлого [PERSON], які звернулись із заявами про прийняття спадщини є [PERSON]. За приписами ч. 3 ст. 1296 ЦК - відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 02.08.2016 року [PERSON] було направлено лист-претензію згідно яких позивач пред'явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано. Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову повністю, оскільки позивачу на день звернення до суду було відомо про смерть позичальника, ним було подано претензію до нотаріальної контори, нотаріальною конторою направлено банку повідомлення про те, що спадкова справа за завою спадкоємця відкрита , але свідоцтва про право на спадщину не видавалось , тому в розумінні ст. 1282 ЦК України відсутня можливість за відсутності свідоцтва про право на спадщину визначити об»єм спадкового майна та його вартість , а тому позов є передчасним і задоволенню не підлягає . Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати залишити по фактичному їх понесенню сторонами . Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed