Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Селезньова Вікторія Федорівна, Павлівська сільська рада Богодухівського району Харківської області, Департамент реєстрації Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради в якому просить: -визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 30.10.2018 р. р.№1667, виданий та зареєстрований приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Селезньовою Вікторією Федорівною, за змістом якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] ; -скасувати запис про право власності р.№28514214, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 18.10.2018 р. Павлівською сільською радою Богодухівського району Харківської області в особі Векленко Юлії Анатоліївни ; -скасувати запис про право власності р.№28657910, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 30.10.2018 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Селезньовою Вікторією Федорівною; -визнати квартиру [ADDRESS] відумерлою спадщиною після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та передати нерухоме майно в комунальну власність територіальної громади міста Харкова; -витребувати квартиру [ADDRESS] із чужого незаконного володіння від добросовісного набувача в особі [PERSON] на користь Харківської міської ради. В обґрунтування позову зазначив, що Слідчим управлінням Національної поліції України ГУНП в Харківській області листом від 29.05.2019 р. №11964/119-24-2019 повідомлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів розслідуються певні кримінальні провадження, які зареєстровані у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ч. 3 та 4 ст. 190 КК України за фактами шахрайських заволодінь квартирами в м. Харкові та замахів на такі заволодіння у великих та особливо великих розмірах. Під час досудового розслідування було накладено арешт, зокрема, на квартиру [ADDRESS] , що повинна відійти у власність територіальної громади міста Харкова. За інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.02.2020 р. №198877496 вбачається наявність на теперішній час реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за фізичною особою - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.10.2018 р.№1667, посвідченого та зареєстрованого ПН ХМНО Селезньовою В.Ф . Попереднім власником був [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.02.2006 р., р.№395, виданого ПН ХМНО [PERSON]. Проте згідно із інформацією Харківського обласного державного нотаріального архіву від 04.04.2019 р. №908/01-18 діяльність приватного нотаріуса [PERSON] припинена у зв`язку зі смертю, усі його документи вилучені та передані до державного нотаріального архіву. За результатами пошуку за документами №155 «Приватний нотаріус [PERSON]» - у справі «Реєстр для реєстрації нотаріальних дій. Том 1» за 2006 рік під р.№395 від 17.02.2006 р. запис про посвідчення договору купівлі-продажу квартири нотаріусом не проводився. У відповідності із ст. 215 ЦК України, такий правочин є нікчемним через відсутність запису про його посвідчення нотаріусом. Відповідно, подальші договори є недійсними через те, що [PERSON] не був законним власником спірної квартири та не мав права її відчужувати, такий правочин суперечить положенням ст. ст. 317, 319 та 656 ЦК України. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка проживала у кв. [ADDRESS] , про що Харківським МВ ДРАЦСу ГТУЮ у Харківській області було складено актовий запис про смерть №14091 від 25.09.2018 р. За життя [PERSON] належала у цілому на праві приватної власності квартира [ADDRESS] : 1/2 її частини на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.12.1998 р. № [NUMBER] , виданого Харківським міським центром, а інші 1/2 її частини на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.07.2005 р.№3-604, виданого Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою. Згідно із листом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 23.07.2019 р. № 7137 квартира [ADDRESS] була зарахована до переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Харкова на підставі рішення 12 сесії Харківської міської ради народних депутатів 1 скликання від 28.09.1992 «Про комунальну власність міста» та передана в господарське відання КП «Жилкомсервіс». Через наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про право власності на квартиру за фізичними особами міська рада, як представницький орган територіальної громади м. Харкова, не може вільно виконати обов`язок щодо визнання спадщини відумерлою після смерті [PERSON] в порядку окремого провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Євглевський В.О. заперечував проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] надав відзив на позов, в якому зазначив, що 30.10.2018 р. між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, який був посвідчений приватним нотаріусом Селезньовою В.Ф., за яким він придбав квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка на момент відчуження була зареєстрована за [PERSON] . Цей договір був оплатним, а тому він сплатив [PERSON] 660945 грн., і тому вважає себе добросовісним набувачем. Представник Павлівської сільської ради Богодухівського району Харківської області надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Інші сторони в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши пояснення, дослідивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 11.12.1998 р. за №5А-98-161218 квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . (а.с.16) Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що спадкоємцем померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , є [PERSON] , а саме 1/2 частина квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] .(а.с.17) Згідно договору купівлі-продажу квартири від 17.02.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], [PERSON] продала [PERSON] квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] .(а.с.18) Згідно договору купівлі-продажу квартири від 30.10.2018 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Селезньовою В.Ф., [PERSON] продав [PERSON] квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] .(а.с.19) За інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.02.2020 р. №198877496 вбачається наявність на теперішній час реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.10.2018 р.№1667, посвідченого та зареєстрованого ПН ХМНО Селезньовою В.Ф. , попереднім власником зазначено [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.02.2006 р., р.№395, виданого ПН ХМНО [PERSON]. (а.с.20) З відповіді Харківського обласного державного нотаріального архіву від 04.04.2019 р. №908/01-18 вбачається, що діяльність приватного нотаріуса [PERSON] припинена у зв`язку зі смертю, усі його документи вилучені та передані до державного нотаріального архіву. За наявними в архіві даними, згідно з документами фонду №155 в справі «Реєстр для реєстрації нотаріальних дій. Том 1» за 2006 рік під реєстровим №395 від 17.02.2006 р. запис про посвідчення договору купівлі-продажу квартири нотаріусом не проводився.(а.с.24) З актового запису про смерть №14091 від 25.09.2018 р. вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.25) З листа Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 23.07.2019 р. № 7137 вбачається, що квартира [ADDRESS] була зарахована до переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Харкова на підставі рішення 12 сесії Харківської міської ради народних депутатів 1 скликання від 28.09.1992 «Про комунальну власність міста» та передана в господарське відання КП «Жилкомсервіс».(а.с.28) Згідно акту обстеження КП «Жилкомсервіс» від 24.07.2019 р. за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] з 12.03.1974 р. по теперішній час, особовий рахунок відкрито на [PERSON] на підставі ДКП №1667 від 30.10.2018 р. (.а.с.29) За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 14.05.2020 р. витребувано з Третьої Харківської державної нотаріальної контори інформацію чи звертався будь-хто із заявами про прийняття спадщини чи про відмову у прийняті спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована у квартирі [ADDRESS] та чи видавалось свідоцтво про право на спадщину та витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Селезньової Вікторії Федорівни завірені належним чином копії договору купівлі-продажу квартири від 30.10.2018 р. №1667, за змістом якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] . Третя Харківська державна нотаріальна контора надала інформацію про те, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась.(а.с.124) Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч.2 ст. 215 ЦК України). Правочин, який вчинений у письмові формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, просвідчуваного напису (ч.1 та 2 ст. 209 ЦК України). У разі недодержання сторонами правочину вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ст. 220 ЦК України). Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Зважаючи на надані суду докази є підстави вважати, що договір купівлі-продажу від 17.02.2006 р. за р.№395 є ненікчемним, оскільки є докази, які підтверджують, що він нотаріусом [PERSON] не посвідчувався, що суперечить правовим положенням, викладеним у ст.ст. 203, 209, 639 та 657 ЦК України. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача. За таких обставин є підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 30.10.2018 р. р.№1667, виданого та зареєстрованого ПН ХМНО Селезньовою В.Ф. , так як за даним договором продавець [PERSON] не мав права розпоряджатися квартирою, яка була його предметом, так як договір, на підставі якого оформлено за ним право власності, за своєю юридичною суттю є нікчемним. Таким чином, [PERSON] не можна вважати власником квартири, а відповідно до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України, саме власникові належить право власності та право розпоряджатися своїм майном. Згідно ч.1 ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Відповідно, договір купівлі-продажу від 30.10.2018 р. р.№1667, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Селезньовою В.Ф., за яким [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , суперечить положенням ст.ст. 317, 319 та 656 ЦК України, та відповідно до положень ст. 215 ЦК України його слід визнати недійсним через порушення вимог, додержання яких необхідно для чинності правочину, відповідно до положень ч. 1 ст. 203 ЦК України. Згідно із п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до ст.ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного недійсним та про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочину. Харківська міська рада, інтереси якої порушуються даним правочином, оскільки даний представницький орган місцевого самоврядування вправі ставити питання про визнання спадщини відумерлою після смерті [PERSON] в порядку ст. 1277 ЦК України, правомірно звернувся до суду не тільки із вимогою про визнання правочину недійсним, але і з вимогою про визнання спірної квартири відмерлою спадщиною та передачу даного нерухомого майна в комунальну власність територіальної громади м.Харкова з підстав, передбачених ч.2 ст. 335 ЦК України, та на умовах, що минуло більше року з часу відкриття спадщини, а саме, з 17.09.2019 р., коли настала смерть власника квартири [PERSON] . Для визнання спадщини відумерлою є всі законі підстави, оскільки, [INFO] померла [PERSON] , яка проживала у квартирі [ADDRESS] , та була її власником, докази на підтвердження чого надані суду та зазначені вище. Відповідно до відповіді, наданої на ухвалу суду, третя Харківська державна нотаріальна контора повідомила про те, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] , не заводилась. Відповідно до акту обстеження КП «Жилкомсервіс» від 24.07.2019 р. за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] з 12.03.1974 р. по теперішній час, особовий рахунок відкрито на [PERSON] на підставі ДКП №1667 від 30.10.2018 р., в квартирі ніхто не проживає. Таким чином, на думку суду є всі законі підстави для задоволення вимог про визнання квартири відумерлою спадщиною та передачу її до комунальної власності. Крім того, підлягають задоволенню інші вимоги, які є похідними від зазначених вище, оскільки, після визнання спадщини відумерлою, слід вважати Харківську міську раду, яка є представницьким органом місцевого самоврядування, а саме, Харківської територіальної громади, власником даної квартири, що відповідно до положень ст. 388 ЦК України надає позивачу право вимагати витребування майна з володіння добросовісного набувача, яким резюмується [PERSON] , оскільки не доведено зворотнього, і в якого дане майно може бути витребувано так як воно вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» рішення суду про задоволення позову про витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Великою Палатою Верховного Суду від 16.10.2019 р. по справі № 755/9555/18 зроблено висновок, що після внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належним способом захисту права є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію, яке вичерпало свою дію, а скасування запису про проведену державну реєстрацію відповідного права. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови у позові покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved