Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 7300,96 грн. боргу . В обгрунтування позову зазначено, що між Кіровоградським державним педагогічним університетом імені [PERSON] Міністерства освіти і науки України в особі ректора професора [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № 205 від 01 вересня 2012 року про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових платних послуг навчальними закладами. Відповідно до розділу 1. Договору «Предмет договору» позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання відповідача за денною формою та спеціальністю 6.030401 Правознавство з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк надання такої послуги відповідно до розділу 4. Договору «Плата за надання освітньої послуги та порядок розрахунків» становила 35 120 (тридцять п'ять тисяч сто двадцять) грн. Відповідач повинен був вносити плату за освітню послугу за десять днів до початку семестру у разі по семестрової оплати. Наказом ректора Кіровоградського державного педагогічного університету імені [PERSON] від 08 лютого 2013 року відповідачу було дозволено помісячну форму оплати за навчання у II півріччі 2012-2013 навчального року (за заявою відповідача) за графіком: до 10.02.2013 року- 1097 грн., до 25.02.2013 року - 1097 грн., до 25.03.2013 року - 1098 грн., до 25.04.2013 року - 1098 грн. Відповідно до п. 4.3. Договору відповідач повинен був внести плату за надання освітньої послуги у І півріччі 2013-2014 навчального року за десять днів до початку семестру. Термін надання освітньої послуги за Договором становив 2012-2016 навчальні роки, але 03 лютого 2014 року Відповідача було відраховано зі складу студентів Кіровоградського державного педагогічного університету імені [PERSON] на підставі Закону України «Про вищу освіту» - за невиконання навчального плану. Станом на 03 лютого 2014 року борг по оплаті за навчання становив 4 388 грн. Згідно п. 3.1. Розділу 3 Договору «Обов'язки замовника» Відповідач зобов'язувався своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені Договором. Відповідно до п.5.1 Розділу 5 Договору «Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання зобов'язань» сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Невиконання відповідачем п. 3.1. та п.4.3. Договору (щодо своєчасності внесення плати за освітню послугу) є простроченням виконання грошового зобов'язання. Позивачем було надіслано 2 квітня 2014 року відповідачу листом з описом претензію на суму 4 388 грн., яку було вручено відповідачу особисто 9 квітня 2014 року. Відповідно сума боргу за освітні послуги складає 4 388 грн.; індекс інфляції - 2 628грн. 4 коп.; 3 % річних - 284 грн. 56 коп., яку просить стягнути та сплачений судовий збір в сумі 1218 грн. Відповідач надав заперечення проти позову (а. с. 50-51) з посиланням, що на момент укладення договору про оплату за послуги навчання було 17 років та Цивільним кодексом України передбачено які може особа вчиняти правочини та в договорі відсутні підписи та дані батьків замовника, стверджує, що після переведення на щомісячну оплату частинами проводив оплату щомісяця , тому просить відмовити в задоволенні позову повністю. Судом встановлено наступні факти. Між сторонами було укладено договір про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових платних послуг навчальними закладами № 205 від 01.09.2012року (а. с. 5). Відповідно до розділу 1. Договору «Предмет договору» позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання відповідача за денною формою та спеціальністю 6.030401 Правознавство з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк надання такої послуги відповідно до розділу 4. Договору «Плата за надання освітньої послуги та порядок розрахунків» становила 35 120 (тридцять п'ять тисяч сто двадцять) грн. Відповідач повинен був вносити плату за освітню послугу за десять днів до початку семестру у разі по семестрової оплати. Наказом ректора Кіровоградського державного педагогічного університету імені [PERSON] від 08 лютого 2013 року Відповідачу було дозволено помісячну форму оплати за навчання у II півріччі 2012-2013 навчального року (за заявою Відповідача)за графіком: до 10.02.2013 року- 1097 грн., до 25.02.2013 року - 1097 грн., до 25.03.2013 року - 1098 грн., до 25.04.2013 року - 1098 грн. (а. с. 6-8). Відповідно до п. 4.3. Договору відповідач повинен був внести плату за надання освітньої послуги у І півріччі 2013-2014 навчального року за десять днів до початку семестру. Термін надання освітньої послуги за Договором становив 2012-2016 навчальні роки, але 03 лютого 2014 року відповідача було відраховано зі складу студентів Кіровоградського державного педагогічного університету імені [PERSON] на підставі Закону України «Про вищу освіту» - за невиконання навчального плану. Станом на 03 лютого 2014 року нараховано борг по оплаті за навчання 4 388 грн. Згідно п. 3.1. Розділу 3 Договору «Обов'язки замовника» відповідач зобов'язувався своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені Договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 901, 902, 905 ЦК Україниза договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Виконавець повинен надати послугу особисто. Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову повністю, оскільки згідно статті 32 ЦК України передбачено неповну цивільну дієздатність фізичної особи у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, відповідно до якої крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім'я (грошовими коштами на рахунку). 2. Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників. На вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування. 3. Неповнолітня особа може розпоряджатися грошовими коштами, що внесені повністю або частково іншими особами у фінансову установу на її ім'я, за згодою органу опіки та піклування та батьків (усиновлювачів) або піклувальника. 4. Згода на вчинення неповнолітньою особою правочину має бути одержана від батьків (усиновлювачів) або піклувальника та органу опіки та піклування відповідно до закону. 5. За наявності достатніх підстав суд за заявою батьків (усиновлювачів), піклувальника, органу опіки та піклування може обмежити право неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією чи іншими доходами або позбавити її цього права. Суд скасовує своє рішення про обмеження або позбавлення цього права, якщо відпали обставини, які були підставою для його прийняття. 6. Порядок обмеження цивільної дієздатності неповнолітньої особи встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Наданий суду Договір , що є предметом розгляду в суді ( а.с. 7) не підписаний батьками неповнолітньої особи, укладений поза межами цивільної дієздатності особи, складений в порушення вимог ст..ст. 203,215,222 ЦК України та не визнається відповідачем, тому позов є безпідставним та необґрунтованим і задоволенню не підлягає. Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст.88 ЦПК України суд судові витрати вважати по фактичному їх понесенні.

Outcome: dismissed