Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є споживачем електричної енергії, яку поставляє АТ «Херсонобленерго» в особі Генічеських РЕМ до об`єкту за адресою: [ADDRESS] , а також особою, із якою укладений відповідний договір та відкритий особовий рахунок, по якому розраховується споживач на підставі знятих показів засобу обліку електричної енергії та виставлених рахунків. Наголошує, що відповідач не сумлінно здійснює оплату рахунків, внаслідок чого виникла заборгованість за використану електричну енергію в сумі 6567 грн. 82 коп. У звязку із викладеним, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Гула М.О. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягає на стягненні заборгованості з відповідача в повному обсязі, посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] була повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином шляхом оголошення на веб-сайті «Судова влада України», проте до судового засідання не з`явилась, від неї не надійшло повідомлення про причину неявки та відзив, тому суд ухвалив слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши надані докази і оцінивши їх у сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини. Спірні правовідносини між сторонами регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14 березня 2018 року № 312. Судом встановлено, що [PERSON] являється споживачем електричної енергії, яка поставляється Генічеським РЕМ АТ «Херсонобленерго» до об`єкту споживача за адресою: [ADDRESS] на підставі договору № 022317 від 02 грудня 2015 року про користування електричною енергією. На її ім`я відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно п. 1, п. 11 Договору про користування електричною енергією, споживач електричної енергії зобов`язується, зокрема, оплачувати спожиту електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором. Відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів . Згідно Правил роздрібного ринку електричної енергії, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (п.п. 4.12, п.п. 4.19). За змістом статей 509, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З огляду на викладене, суд вважає доведеним, що відповідач є споживачем електричної енергії, яку поставляє позивач. Пояснення позивача з приводу наявності по особистому рахунку відповідача заборгованості за використану електричну енергію знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду. Так, відповідно до відомостей про нарахування та оплати по особовому рахунку відповідача мається заборгованість, що розрахована за період з 01 липня 2017 року по 07 лютого 2020 року, а саме станом на початок цього періоду 7161 грн. 93 коп. та на кінець у розмірі 6093 грн. 29 коп., що загалом становить 13255 грн. 22 коп. Також зі змісту відомостей вбачається, що відповідач частково здійснювала оплату за електричну енергію, що всього складає 6687 грн. 40 коп. За таких обставин, загальна заборгованість відповідача за використану електричну енергію становить 6567 грн. 82 коп. (13255 грн. 22 коп. - 6687 грн. 40 коп.), яка й заявлена позивачем до стягнення. В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували доводи позивача як щодо розміру заборгованості відповідача, так і щодо обсягу спожитої електроенергії. Враховуючи викладені та встановлені обставини, суд вважає можливим задовольнити заявлений позов шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за електричну енергію в сумі 6567 грн. 82 коп. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Оскільки позовні вимоги підлягають повному задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судовий збір в сумі, яка була сплачена при зверненні з позовом, а саме у розмірі 2102 грн.

Outcome: approved