Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості, де зазначив, що 17.07.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. Позивачем умови кредитного договору були виконані в повному обсязі. Відповідач взяті на себе обов'язки, щодо виконання умов договору, не виконує, у зв'язку з чим станом на 31.03.2014 року існує заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 30 174,61 грн. яка складається з: заборгованості за кредитом - 10 263,54 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 17 512,59 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 2 398,48 грн.; У зв'язку з тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2012 року з відповідача по вказаному кредитному договору було стягнуто заборгованість у розмірі 16 227,62 грн., то суму заборгованості станом на 31.03.2014 року необхідно зменшити на суму стягнуту за рішенням суду. На теперішній час відповідач продовжує ухилятись від сплати заборгованості, а тому позивач просить стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 15 144,34 грн. яка складається з: заборгованості за кредитом - 13 946,99 грн.; фіксованої частини штрафу - 500,00 грн.; процентної складової штрафу - 697,35 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив суду, що відповідачем до липня 2011 року частково сплачувалася заборгованість, але не в достатньому розмірі, тобто [PERSON] визнавав існуючу заборгованість перед банком, а тому банк правомірно звернувся до суду в травні 2014 року з вказаною заявою та просить стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла станом на 31 березня 2014 року. Крім того, в судовому засіданні 24.01.2012 року під час розгляду справи суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя Дюженко Л.А., [PERSON] також надавав пояснення, щодо виникнення кредитної заборгованості, хоча позов не визнав, однак вказане рішення не оскаржувалось ним та 03.02.2012 року набрало законної сили. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти того, що між ним та банком дійсно було укладено вказаний кредитний договір, однак вважає, що нарахування заборгованості після прийняття рішення суддею Дюженко Л.А. є незаконним та необґрунтованим, а тому просить суд відмовити в позові. Загалом заборгованість, яку просить стягнути позивач вважає необґрунтованою та завищеною. Додатково пояснив, що ним після розмови з робітниками КБ «Приват Банк» 08 жовтня 2014 року було сплачено 1 434,12 грн. суму штрафу по вказаному кредиту. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Крім того, даний договір є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом Згідно з п. 1.31 ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», платіжний інструмент - засіб певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ коштів з відповідного рахунка платника. До платіжних інструментів відносяться документи на переказ та спеціальні платіжні засоби. Відповідно до п. 1.27 ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжна картка - спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні встановлено, що 17.07.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. [PERSON] свої зобов'язання по виконанню умов кредитного договору не виконував належним чином, у зв'язку з чим, Банк звернувся з позовом до суду, та рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2012 року з [PERSON] було стягнуто кредитну заборгованість у розмірі 16 227,62 грн., на яку необхідно зменшити розмір заборгованості по вказаному кредитному договору станом на 31.03.2014 року. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальнику строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500,00 грн. та 5% від суми позову. З огляду на вищевказане, з відповідача підлягають стягненню фіксована частина штрафу - 500,00 грн.; процентна складова штрафу - 697,35 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Зобов'язання щодо надання коштів банком виконані, проте [PERSON] взяті на себе обов'язки, щодо виконання умов договору, не виконав, у зв'язку з чим, станом на 31.03.2014 року існує заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 15 144,34 грн.,яка складається з: заборгованості за кредитом та процентам і комісії за користування кредитом - 13 946,99 грн.; фіксована частина штрафу - 500,00 грн.; процентна складова штрафу - 697,35 грн., що в судовому засіданні встановлено поясненнями учасників процесу та письмовими доказами по справі, у зв'язку з чим підлягає стягненню в судовому порядку. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 243,60 грн., які були ним сплачені при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved