Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 15 червня 2010 року [PERSON] надала в борг [PERSON] та [PERSON] грошові кошти в сумі 12 000. 00 (дванадцять тисяч) гривень. 23 червня 2010 року [PERSON] надала в борг [PERSON] та [PERSON] грошові кошти в сумі 6 000 гривень. Разом сума позички склала 18000 грн. (вісімнадцять тисяч) гривень. ЇЇ грошові кошти знаходилися на банківському рахунку, який належить [PERSON]. [PERSON] прохала [PERSON] зняти з рахунку кошти, останній їх зняв і передав їй для подальшої передачі відповідачам. В жовтні 2010 року відповідачі повернули частину боргу у сумі 5 000, 00 (п'ять тисяч) гривень. На той час сума боргу склала 13 000.00 (тринадцять тисяч) гривень. 20 грудня 2010 року [PERSON] надала в борг [PERSON] та [PERSON] грошові кошти в сумі 10 000. 00 (десять тисяч) гривень, які за її проханням відповідачам передав [PERSON] Загальна сума позики склала 23000.00 (двадцять три тисячі) гривень. В період квітня-травня 2012 року відповідачі повернули частину боргу в сумі 3500.00 (три тисячі п'ятсот) гривень. Залишок боргу складає 19 500, 00 (дев'ятнадцять тисяч п'ятсот) гривень. Позивач також посилався на те, що заборгованість підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 13.04.2013 року начальника СВ ПМУ УМВС України в Полтавській області майора міліції Огієнко Ю.В. в якій вказано, що «Будучи допитаними як свідки [PERSON] та [PERSON] повному обсязі підтвердили наявність з їх боку боргових зобов'язань перед [PERSON] повідомили що дійсно в період часу з 2010 року по 2012 рік взяли у заявниці в борг гроші загальною сумою 28 000 гривень (гроші брали частками). За вказаний період час., повернули [PERSON] борг в сумі 8 500 гривень і залишаються ще боржниками на суму 19 500 гривень та у зв'язку з обставинами що склалися, на даний час повернути борг в повному обсязі не мають можливості. [PERSON] та [PERSON], не заперечують проти наявності боргу та при поліпшення майнового становища зобов'язуються його повернути...». Вважає, що у вищевказаній постанові відповідачі визнають суму заборгованості і фактично визнають солідарну відповідальність. Станом на 15 червня 2013 року заборгованість відповідачами не погашена. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, надавши суду заяву з проханням розглядати дану справу у їх відсутність, позов підтримують в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував частково та пояснив, що позику брав [PERSON], а [PERSON] ніякого відношення до зазначеного боргу не має. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, хоча вчасно була повідомлена належним чином про час та дату розгляду справи. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача [PERSON] по наявним матеріалам справи. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи єдиним доказом наданим позивачем на підтвердження наявності заборгованості [PERSON], перед позивачем у розмірі 19 500 гривень є постанова про закриття кримінального провадження від 13.04.2013р. Про те до такого доказу як єдиного підтвердження отримання позики, суд відноситься критично, так як з постанови не вбачається у якому розмірі отримували кошти кожен з відповідачів, неможливо також встановити термін повернення та інші умови отримання позики. Жодних інших доказів, зокрема письмових договорів, або розписок щодо отримання коштів позивачем суду не надано. В зв'язку із чим суд вважає не доведеним укладання договору позики між [PERSON], та [PERSON] Згідно ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував факт отримання [PERSON] позики від [PERSON], та наявності заборгованості перед нею у розмірі 19 500 гривень. Відповідно до ст.170 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання свідка, експерта, спеціаліста, перекладача суд заслуховує думку осіб, які беруть участь у справі, про можливість розгляду справи за відсутності свідка, експерта, спеціаліста, перекладача, які не з'явилися, та постановляє ухвалу про продовження судового розгляду або про відкладення розгляду справи на певний строк. Одночасно суд вирішує питання про відповідальність свідка, експерта, спеціаліста, перекладача, які не з'явилися. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі викладеного суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судові витрати по справі підлягають відшкодуванню в повному обсязі із відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial