Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, посилаючись на те, що 11 серпня 1997 року помер його дід [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки: площею 6,90 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серія КР №020971, виданого 15 січня 1997 року Новоукраїнської РДА. На час смерті дід позивача проживав з [PERSON], яка також померла 18 березня 2003 року. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповідала все своє майно [PERSON] та [PERSON] батьку позивача. На час смерті діда позивач був неповнолітнім. 17 лютого 200 року батько позивача [PERSON] також помер. В даний час позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлого діда, оскільки в нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадщину на імя спадкодавця, а саме сертифікат на право на земельну частку пай на імя померлого діда [PERSON], тому віна змушений була звернутися з даним позовом до суду. Позивач та його представник в судове засідання не з»явилися, позивач надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути без його участі, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, надали суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Треті особи по справі в судове засідання не з»явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, заперечень проти позовних вимог не мають. Дослідивши письмові докази по справі, відповідно до ст. ст. 328, 1225 ЦК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. 11 серпня 1997 року помер [PERSON], що підтверджується (а.с. 10), який доводився позивачу дідом. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки: площею 6,90 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серія КР №020971, виданого 15 січня 1997 року Новоукраїнської РДА (а.с. 25). На час смерті дід позивача проживав з [PERSON], яка також померла 18 березня 2003 року, що підтверджується (а.с. 12). За життя [PERSON] склала заповіт (а.с. 19), яким заповідала все своє майно [PERSON] та [PERSON] батьку позивача та сину померлого [PERSON] спорідненість позивача з померлими дідом [PERSON] та батьком [PERSON] підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 14, 15). 17 лютого 2000 року батько позивача [PERSON] також помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 11). На час смерті діда позивач був неповнолітнім. В даний час з»ясувалося, що спадщину після смерті померлого [PERSON], діда позивача, ніхто не прийняв, тому позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовила йому у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 23), оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадщину на імя спадкодавця, а саме сертифікат на право на земельну частку пай на імя померлого діда [PERSON] Оригінали документів на земельну ділянку втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті Новоукраїнські новини №34 (11011) від 22.08.2015 року (а.с. 27-28). Стаття 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Відповідно до ст. ст. 78 та 81 ЗК України право власності на землю це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою, громадяни України також набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 66-69 ЗУ Про нотаріат, п.216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлючих документів про належність цього майна спадкодавцеві, а їх відсутність є обмеженням для вчинення нотаріальної дії. Оскільки правовстановлюючим документом на право власності на землю являється державний акт, який померлий [PERSON] іван Михайлович за своє життя не отримав, а отримала лише сертифікат на право на земельну частку (пай) та враховуючи, що Державного акту на право приватної власності на імя особи, яка померла Кіровоградським інститутом землеустрою не видається, тому позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у державного нотаріуса. В матеріалах справи мається довідка №ДС-29-1116-0.3-160/22-15 від 31.08.2015 року видана відділом Держземагенства у Новоукраїнському районі Кіровоградської області, яка підтверджує, що вартість земельної частки (паю) 6,9 га. на території [PERSON] сільської ради станом на 2015 рік становить 109238 грн. (а.с. 24). Також в матеріалах справи мається інформаційна довідка із Спадкового реєстру 16.09.2014 року з якої вбачається, що осіб, які бажали б успадкувати майно після смерті [PERSON] не має (а.с. 18), що підтверджує та не викликає у суду сумніву, щодо права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом належить позивачу, оскільки в матеріалах справи також мається заява [PERSON] (а.с. 16), що вона не бажає приймати спадщину після смерті свого батька [PERSON] Відповідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст.125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа (державного акта), що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації, а рішення суду про право саме по собі не замінює правовстановлюючого документу. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Нормами ст.1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до п. 2 ст. 1299 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту реєстрації цього майна, тому право власності на майно, на яке судом визнається право на спадщину за позивачем може бути визнане після реєстрації в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved