Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивач звернувся з заявою до суду до відповідача про позбавлення батьківських прав, вказуючи, що з 12 лютого 2004 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. 07 лютого 2011 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси шлюб було розірвано. Дитина залишилась проживати з нею та її батьками. Відповідач не приймав участі у вихованні та утриманні дитини, не виявляв прагнення бачити доньку, не провідував її, не цікавився та не цікавиться здоров'ям дитини, успіхами у навчанні, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з донькою, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення. Крім цього відповідач матеріально не підтримує дитину, не сплачує аліменти, які присуджені рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 жовтня 2011 року у розмірі ? частини всіх видів його доходів до досягнення доньки повноліття. Однак відповідач не виконує зазначеного рішення суду, постійно посилаючись на різні надумані причини. Оскільки, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, вважає, що є підстави для позбавлення його батьківських прав, тому звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю та просили суд позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з нього судові витрати, а також проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач до судового засідання не з'явився, належним чином був повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовної заяви. Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти позбавлення батьківських прав відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши думку прокурора, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої. 07 лютого 2011 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси шлюб між позивачем та відповідачем зареєстрований 12 лютого 2004 року - розірвано. Відповідач неповнолітньою донькою не піклується, не цікавиться її життям, здоров'ям, духовним та моральним розвитком і взагалі ухиляється від спілкування з нею. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 жовтня 2011 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] в розмірі ? частини всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього відповідач злісно ухиляється від сплати аліментів, відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментам, наданої Центральним відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, заборгованість відповідача по сплаті алемнтів станом на 01 квітня 2015 року складає 29 711,58 грн. Як пояснила в судовому засіданні позивачка, що відповідач не забезпечив дитину необхідним харчуванням, також не проявляє батьківської турботи та любові, не піклується про підготовку дитини до самостійного життя, не сплачує аліменти. Згідно висновку виконавчого комітету Черкаської міської ради батько тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, все це є підставами для позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої доньки. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, як підстава для позбавлення батьківських права має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. [PERSON] своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує на протязі тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на її виконання. Відповідно до ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку утримувати дитину. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved