Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.01.2016 р. в м. Києві по вул. Пушкінська сталась ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Шкода» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], що належить на праві власності [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.02.2016 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження згідно довідки ДАІ про обставини ДТП та акту огляду пошкодженого ТЗ (дефектна відомість). На момент ДТП між позивачем та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.10.2015 року № АІ-8506336, згідно якого, відповідач застрахував свою відповідальність перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «Вольксваген» д/н [NUMBER]. Потерпілий своєчасно звернувся із заявою про настання страхового випадку та на підставі заяви [PERSON] та ремонтної калькуляції № ДКЦВ - 11107 від 18.01.2016 року було складено розрахунок страхового відшкодування, страховий акт № ДКЦВ - 11107 від 28.04.2016 року сплачено потерпілому суму страхового відшкодування у розмірі 4 354 грн. 90 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 8011 від 29.04.2016 року. Оскільки, відповідачем в добровільному порядку не було сплачено суму відшкодування заподіяної шкоди, тому, позивач просить стягнути з [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 4 354,90 грн. та покласти на нього судові витрати у розмірі 1 762,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 22 серпня 2018 у справі вирішено питання про доцільність розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз'яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. У встановлений судом строк, відповідач будучи повідомленою належним чином, відзив на позов не подала, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Встановлено, 01.10.2015 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Вольксваген» д/н [NUMBER], поліс № АІ/8506336. 05.01.2016 р. в м. Києві по вул. Пушкінська сталась ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Шкода» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], що належить на праві власності [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.02.2016 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобіль «Шкода» д/н [NUMBER] отримав механічні пошкодження згідно довідки ДАІ про обставини ДТП та акту огляду пошкодженого ТЗ (дефектна відомість). Потерпілий своєчасно звернувся із заявою про настання страхового випадку та на підставі заяви [PERSON] та ремонтної калькуляції № ДКЦВ - 11107 від 18.01.2016 року було складено розрахунок страхового відшкодування, страховий акт № ДКЦВ - 11107 від 28.04.2016 року сплачено потерпілому суму страхового відшкодування у розмірі 4 354 грн. 90 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 8011 від 29.04.2016 року. Згідно з ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяних збиток. Згідно із вимогами ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу відшкодовуються з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи. Також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений Законом. Згідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що занижують увагу та швидкість реакції. В свою чергу приписами ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У порядку досудового врегулювання спору позивачем було надіслано 27.05.2016 року вимогу № УСГ-571 АГ [PERSON], однак останній залишив її поза увагою. Зважаючи на встановлені обставини, беручи до уваги відсутність доказів, які свідчили б про неможливість виконати вимоги Закону, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та стягнути з [PERSON] відшкодування шкоди в розмірі 4 354 грн. 90 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved