Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернувся з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначив, що починаючи з 11.02.2011 року і до цього часу відповідач [PERSON] має заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 1017,58 грн.. На час виникнення заборгованості відповідач [PERSON] мав статус фізичної особи підприємця, але згідно постанови Господарського суду Черкаської області від 17.01.2013 року у справі № 05/5026/1983/2012 визнаний банкрутом і щодо нього розпочато ліквідаційну процедуру, яку завершено 13.02.2014 року. За наслідками ліквідаційної процедури вказана вище заборгованість залишилася непогашеною. У звязку з цим позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за страховими внесками на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 1017,58 грн.. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву в якій підтримав заявлені позовні вимоги і просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином був викликаний за зареєстрованим місцем проживання, однак повідомлення про час і місце розгляду справи повернуто до суду з довідкою «Укрпошти» ф.20 від 20.05.2014 року з поміткою за закінченням терміну зберігання. За таких обставин, суд відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважає, що судові виклики було вручено відповідачу належним чином, незважаючи на його відсутність за зареєстрованим місцем проживання. Будь - яких повідомлень про причини неявки до суду від відповідача не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З свідоцтва про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності фізичної особи, вбачається, що 30.10.2008 року [PERSON], був зареєстрований, як субєкт підприємницької діяльності, про що зроблено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 20080000000000956(а.с.4) З акту донарахування страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування складеного 11.02.2011 року уповноваженою особою Управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі, Черкаської області вбачається, що відповідач [PERSON] знаходився на загальній системі оподаткування. Станом на 11.02.2011 року відповідач [PERSON] не подав звіт до УПФУ і не сплатив внески у розмірі 31,8 % з чистого доходу, що дорівнює сумі 1017,58 грн.. (а.с.8) З постанови Господарського суду Черкаської області від 17.01.2013 року у справі № 05/5026/1983/2012 вбачається, що відповідача [PERSON] визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.(а.с.11) З ухвали Господарського суду Черкаської області від 13.02.2014 року у справі № 05/5026/1983/2012 вбачається, що підприємницьку діяльність фізичної особи підприємця [PERSON] припинено у звязку з банкрутством. (а.с.12-13) Відповідно до п. 3 ст. 11 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду України в порядку, визначеному законодавством України. Відповідно до п.1 ст. 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин з урахуванням розміру визначеного Законом України «Про Державний бюджет на 2006 рік») у 2006 році розмір збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, визначений в абзаці другому пункту 1 статті 4, становить 31,8 відсотка згідно із Законом N 3235-IV (3235-15 ) від 20.12.2005). Відповідно до ч. 3 ст. 92 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 року № 2343-ХІІ (в редакції чинній на час звернення до суду) вимоги кредиторів щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоровю громадян, вимоги щодо стягнення аліментів, а також інші вимоги особистого характеру, які не були задоволені в порядку виконання постанови господарського суду про визнання фізичної особи підприємця банкрутом або які погашені частково чи не заявлені після визнання фізичної особи - підприємця банкрутом, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про банкрутство фізичної особи підприємця відповідно в повному обсязі або в незадоволеній їх частині в порядку, встановленому цивільним законодавством. Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість змінених вимог та наявність законних підстав для їх задоволення, оскільки позивачем доведено факт ухилення відповідача від виконання законних обовязків щодо сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, які відносяться до вимог особистого характеру. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати: судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати якого позивача звільнено згідно п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи викладене,

Outcome: approved