Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за аліментами та неустойки за прострочення сплати аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що за виконавчим листом Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вказаний виконавчий лист було предявлено до примусового виконання в 2011 році до Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. З того часу відповідач сплачує аліменти на утримання дитини не регулярно та не в повному обсязі, в результаті чого, станом на 22.02.2018 року у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 5457 грн. 42 коп. у звязку з чим, позивач просила стягнути з відповідача вказану заборгованість та пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 5457 грн. 42 коп. Ухвалою судді від 04.09.2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в призначений час в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до ст.280 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії I-КГ №013537, виданого 17.09.1999 року Білозерським райвідділом реєстрації актів громадянського стану, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 72. Судом встановлено, що рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 31.08.2011 року, стягнуто з [PERSON], [INFO], аліменти на користь [PERSON], [INFO], на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.11.2010 року та до повноліття дитини. На підставі вказаного рішення Білозерським районним судом Херсонської області 31.08.2011 року видано виконавчий лист. Також судом встановлено, що, відповідачем аліменти не сплачувались, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно довідки, наданої Білозерським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, станом на 26.02.2018 року становить 5457 грн. 42 коп. Згідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.196\~Сімейного кодексу\~України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.22 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів; відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до ст.546\~ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною 1 ст.549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а частиною 3 даної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного і грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст.551\~ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, якими згідно ст.4\~ЦК України можуть бути закони та підзаконні нормативні акти. Таким чином, виходячи зі змісту норм ст.196\~СК України суд, повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Таким чином, загальна сума неустойки (пені), за період з 17.08.2017 року по 17.08.2018 року становить 18118 грн. 60 коп., однак з урахуванням ст.196 СК України, стягненню підлягає неустойка у розмірі 100% заборгованості за ааліментами, а саме 5457 грн. 42 коп. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про стягнення з відповідача пені в загальній сумі 5457 грн. 42 коп., оскільки позивачем надано достатньо доказів що заборгованості за аліментами виникла з вини відповідача, який зобов'язаний сплачувати аліменти за рішенням суду та наявність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Крім того, в силу ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved