Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення коштів за розпискою (договором позики), посилаючись на те, що позивачем особисто 08.08.2019 року було передано в борг відповідачу - [PERSON] грошові кошти на суму 29805,00 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот п`ять) гривень. Дану суму боргу вона зобов`язувалась повернути до 1 листопада 2019 року. Крім того, позивачем 10.08.2019 року особисто було передано в борг відповідачу - [PERSON] грошові кошти на суму 6927,00 гривень. Дану суму боргу вона зобов`язувалась повернути до 1 листопада 2019 року. На підтвердження отримання коштів [PERSON] позивачу було надано особисті письмові розписки від 08 серпня 2019 року та від 10.08.2019 року із зазначенням умов їх повернення. Загальна сума заборгованості за двома розписками (від 08 серпня 2019 року та від 10.08.2019 року) станом на 23.03.2021 року становить 36 732.00 гривень (тридцять шість тисяч сімсот тридцять дві гривні). Видані відповідачем розписки, є підтвердженням укладеного між позивачем і відповідачем договору позики, є, також, доказом факту передачі грошової суми позичальнику. Добровільно заборгованість у встановлений в розписках термін відповідач не повернула. 13.07.2020 року позивач звернувся до відповідача з Листом-вимогою від 12.07.2020 року, яким вимагав повернути борг в строк до 01.08.2020 року з попередженням про намір звертатися із вказаним позовом до суду, що підтверджується Листом-вимогою від 12.07.2020 року, описом вкладення в цінний лист від 13.07.2020 року, накладною №3600400544784 від 13.07.2020 року про «експрес відправлення», фіскальним чеком Укрпошти від 13.07.2020 року, який підтверджує оплату за послугу із експрес відправлення № 3600400544784. Але, вказана вимога залишилась без відповіді, а борг не повернуто. Неправомірна відмова відповідача виконати зобов`язання за договором позики порушує конституційні права позивача на мирне володіння власним майном (грошовими коштами). Оскільки, на звернення позивача, з проханням повернути гроші, відповідач жодним чином не реагує, [PERSON] ухиляється від мирного вирішення спору, він змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач та його представник - адвокат Пустяк А.В. не з`явилися, надавши суду клопотання з проханням розглянути справу у їх відсутність, прохали позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, викликався належним чином, зокрема через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Тому, на підставі зазначених обставин, суд вважає за можливе провести розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що [PERSON] особисто 08.08.2019 року передав в борг відповідачу - [PERSON] грошові кошти на суму 29805,00 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот п`ять) гривень. Дану суму боргу вона зобов`язувалась повернути до 1 листопада 2019 року. Крім того, [PERSON] 10.08.2019 року особисто передав в борг відповідачу - [PERSON] грошові кошти на суму 6927,00 гривень. Дану суму боргу вона зобов`язувалась повернути до 1 листопада 2019 року. На підтвердження отримання коштів [PERSON] позивачу було надано особисті письмові розписки від 08 серпня 2019 року та від 10.08.2019 року із зазначенням умов їх повернення. Загальна сума заборгованості за двома розписками (від 08 серпня 2019 року та від 10.08.2019 року) станом на 23.03.2021 року становить 36 732.00 гривень (тридцять шість тисяч сімсот тридцять дві гривні). Видані відповідачем розписки, є підтвердженням укладеного між позивачем і відповідачем договору позики, є, також, доказом факту передачі грошової суми позичальнику. Добровільно заборгованість у встановлений в розписках термін відповідач не повернула. 13.07.2020 року позивач звернувся до відповідача з Листом-вимогою від 12.07.2020 року, яким вимагав повернути борг в строк до 01.08.2020 року, але вказана вимога залишилась без відповіді, а борг не повернуто. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики в строк та в порядку, що передбачені договором. Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Крім того, зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, наявність оригіналу розписки у позивача (позикодавця) згідно з положеннями статті 545 ЦК України вказує на те, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано. За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Зазначений правовий висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15 та постанові від 18 січня 2017 року у справі № 6-2789цс16. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Таким чином, укладені між позивачем та відповідачем договори позики грошових коштів та надані [PERSON] розписки від 08.08.2019 року та 10.08.2019 року є тими документами, що підтверджує виникнення у сторін правовідносин за договором позики. При цьому наявність боргових розписок у позивача підтверджує факт наявності боргу. За таких обставин, суд вважає недоведеним факт повернення відповідачем позивачу грошових коштів за правилами статті 545 ЦК України, оскільки боргова розписка залишилася у позивача. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови договорів позики. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем в обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката надано договір про надання правової допомоги № 12/07 ЦС від 12.07.2020 року з Додатком № 1 до договору, ордер адвоката, Акти приймання-передачі виконаних робіт № 1 від 12.07.2020 року, № 2 від 23.03.2021 року, рахунок № 1 на оплату послуг, копії квитанцій про фактичну оплату послуг адвоката на загальну суму 7100,00 грн., у зв`язку з чим слід стягнути зазначену суму з відповідача. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, згідно ст.141 ЦПК України. Враховуючи вище викладене,

Outcome: approved