Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судовим наказом виданим Личаківським районним судом м. Львова від 03.04.2018р. по справі №463/1470/18 було вирішено стягувати з нього на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте, просить врахувати що у сторін є ще двоє спільних дітей -[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з ним, позивачем по справі, на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.02.2010р. та перебувають на його утриманні. Відповідач із утриманням цих дітей йому не допомагає, оскільки перебуває у декретній відпустці з четвертою дитиною ([PERSON], [INFO]) та доходів не має. Тому змушений звернутись до суду про зменшення розміру аліментів. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав по наведеним вище мотивам, просить позов задоволити. Відповідач у судовому засіданні проти обґрунтованості позову частково заперечила, пояснила що їх третя дитина має хронічне захворювання та потребує постійного лікування, тому просить ухвалити про сплату аліментів не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні встановлено, що згідно судового наказу від 03.04.2018р. (а.с. 5) було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с. 5) Згідно ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач покликається, як на підставу зменшення розміру аліментів, проживання разом з ним ще двох спільних з відповідачем дітей, а саме [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7-8), які знаходяться на повному його утриманні, про що не заперечила відповідач. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках. Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку що вимоги позивача є підставними частково, оскільки двоє спільних дітей сторін - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають разом з позивачем та знаходяться на його утриманні, відповідач проживає окремо разом з третьою дитиною сторін - [PERSON], [INFO], та знаходиться у декретній відпустці по догляду за іншою дитиною [PERSON], [INFO], враховуючи стан здоров'я третьої дитини сторін та її вік, наявність у позивача на утриманні двох неповнолітній синів, яким за Законом також зобов'язаний надавати утримання, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову про стягнення аліментів в розмірі 1/5 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття та до зміни матеріального становища сторін. Також, згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed