Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 09.02.2012 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 119.41478. В зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань [PERSON] утворилась заборгованість в сумі 30 072,79 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів, а також судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, на адресу суду надіслав заяву в якій просив слухати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, причини не явки суду не відомі. Вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного позову, виходячи із такого. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 09.02.2012 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 119.41478, за умовами якого позичальником було отримано кредит у розмірі 15 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних, на строк 24 місяці. Виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором було забезпечено порукою відповідачки [PERSON] згідно договору поруки № 243344-ДП1 від 09.02.2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. ч. 2 ст. 553 ЦК України, порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором. Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. Однак позичальником були порушені свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. Так, у зв'язку із неналежним виконанням позичальником своїх грошових зобов'язань, визначених укладеним із банком кредитним договором, кредитор звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача заборгованості, яка за доданим до позовної заяви розрахунком складається з 13 321,82 грн. - борг по капіталу, 2 813,23 грн. - борг по процентах, 13 937,74 - пеня, а всього 30 072,79 грн. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Стаття 611 ЦК України встановлює такий правовий наслідок порушення зобов`язання як сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина 1 статті 549 ЦК України). За змістом наведених норм суд, взявши до уваги розмір невиконаних грошових зобов'язань позичальника, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, і, оцінивши співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, може зменшити розмір штрафів, що підлягають до стягнення. Водночас, позивач у виконання вимог статті 60 ЦПК України не надав суду належних доказів існування факту заподіяння йому відповідачем збитків, внаслідок несвоєчасного виконання ним кредитних зобов`язань. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо необхідності часткового задоволення даного позову, а саме стягнути з [PERSON] 13 321,82 грн. - борг по капіталу, 2 813,23 грн. - борг по процентах. При поданні позовної заяви позивач сплатив судові витрати в розмірі 300,73 грн. судового збору, які відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. На підставі зазначеного,

Outcome: partial