Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 3862,01 грн., в яку входить: сума поточної заборгованості за кредитом 3332,76 грн., сума заборгованості за нарахованими процентами 379,25 грн., сума комісії за супровід кредитної справи - 150,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що відповідно до укладеного кредитного договору № 042/047-Кс від 12 лютого 2014 року відповідачу був виданий кредит в сумі 5000,00 грн., з терміном остаточного повернення кредитних коштів 11.02.2015 року, проценти за користування кредитом в розмірі 25% річних, комісійна винагорода за надання кредиту 0,5 % від суми кредиту, сплачується одноразово в день укладання кредитного договору, комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості 0,5 % від первісної суми кредиту, щомісячно. Відповідно до умов кредитного договору п.п. 3.4.1, 3.4.3, 3.4.4, відповідач був зобовязаний вчасно повернути кредитні кошти, з першого по десяте число кожного місяця сплачувати нараховані відсотки та комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості. [PERSON] уклавши кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності систематично порушував свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його присутності в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 28). Відповідач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій він позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Враховуючи цей факт, суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового розгляду справи. 12 лютого 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 042/047-Кс, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 5000,00 грн., терміном користування з 12.02.2014 року по 11.02.2015 року (а.с. 3-5). Заборгованість за кредитним договором № 042/047-Кс від 12.02.2014 року на 13.11.2014 року складає 3862,01 грн., що підтверджується розрахунком загальної заборгованості (а.с. 7). Відповідач попереджався про існування заборгованості, про що свідчить направлений йому лист № 352/19-02-15 від 19.02.2015 року (а.с. 38), однак пропозиція позивача щодо її погашення була проігнорована [PERSON], борг до теперішнього часу не сплачений. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з положень ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст.1050 Цивільного кодексу України, в разі прострочення позичальником повернення чергової частини кредиту, кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved