Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], та позовні вимоги мотивує тим, що згідно з заявами відповідача від 14 червня 2013 року та 05 грудня 2013 року їй з врахуванням декларації про доходи, майновий стан та поданих документів була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям щомісячно на період з 01 червня 2013 року по 30 листопада 2013 року та з 01 грудня 2013 року по 31 травня 2014 року. В результаті проведеної управлінням перевірки даних, наданих відповідачкою та інформації отриманої з Управління ДАІ, встановлено, що відповідачка не повідомила управління та не задекларувала у декларації про доходи, що у власності її сім'ї є два автомобіля та мопед який зареєстрований за її чоловіком [PERSON] , тобто надана недостовірна інформація про доходи, що призвело до надмірної виплати їй бюджетних коштів, з місяця, в якому виявлено порушення на суму 91189 грн. 52 коп. Відповідно до письмових пояснень відповідачки наданих управлінню від 28 липня 2014 року, у володінні її сім'ї завжди був тільки один автомобіль та був період коли вона користувалася за довіреністю автомобілем на який мала намір офіційно обміняти власний автомобіль, в цей же період її власним автомобілем користувалася за довіреністю особа з якою вона в подальшому і здійснила обмін транспортних засобів. Відповідно до пункту 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів № 250 від 24 лютого 2003 року передбачено, що соціальна допомога не призначається у разі, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму). Відповідно до пункту 25 вказаного Порядку передбачено, що виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надмірно виплачені кошти,-з місяця, в якому виявлено порушення. 21 серпня 2014 року, відповідачці було направлено лист-повідомлення з пропозицією повернути виплачені кошти в добровільному порядку. Оскільки належна до повернення сума в розмірі 91189 грн. 52 коп. не повернута, позивач просив стягнути з відповідачки на його користь кошти, виплачені малозабезпеченим сім'ям у розмірі 91189 грн. 52 коп.. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. В судовому засіданні представники відповідача позовні вимоги не визнали , пояснили, що у період з 01.06.2013 року по 31.05.2014 року ні [PERSON] , ні її родина не мали у власності двох автомобілів, оскільки один з автомобілів- «ВАЗ», вони обміняли на автомобіль «Форд», який і оформили на своє ім`я. Просили в задоволенні позовних вимог відмовити за необґрунтованістю та зазначили, що відповідач є матірю девяти дітей. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного . Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу відповідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні . Судом при розгляді справи встановлено, що відповідачка [PERSON] звернулася 14 червня 2013 року до позивача з заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, на той час була матірю восьми дітей, на даний час є матірю девяти дітей та подала декларацію про доходи та майновий стан осіб, в розділі 4 декларації про доходи вказала, що має у власності автомобіль марки ВАЗ 2102, 1976 року випуску, зазначивши, що [PERSON] (чоловік), транспортних засобів у власності не має, інших транспортних засобів сім'я також не має (а.с. 5 ). 05 грудня 2013 року відповідачка [PERSON] також звернулася до позивача з заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, подала декларацію про доходи та майновий стан осіб, в розділі 4 декларації про доходи вказала, що має у власності автомобіль марки FORD Transit, номерний знак [NUMBER], 1992 року випуску, зазначивши, що діти та чоловік транспортних засобів у власності не мають, інших транспортних засобів сім'я також не має (а.с. 6). На підставі поданих нею документів їй була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям на період з 01 червня 2013 року по 30 листопада 2013 року та з 01 грудня 2013 року по 31 травня 2014 року у загальному розмірі 91189 грн. 52 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 7-9). Проведеною управлінням перевіркою наданих відповідачкою відомостей, встановлено, що відповідачка не повідомила управління та не задекларувала у декларації про доходи, що у власності її сім'ї є два автомобіля, які зареєстровані за нею. Так, згідно довідки Управління Державної автомобільної інспекції від 06 серпня 2014 року, з 13 березня 2007 року за [PERSON] був зареєстрований автомобіль ВАЗ 2102, номерний знак ВМ 0273АЕ, 22 липня 2014 року, вказаний автомобіль знятий з обліку. 14 травня 2013 року за [PERSON], зареєстрований автомобіль FORD Transit, номерний знак [NUMBER] (а.с. 18). Позивач, звертаючись до суду , виходив з того, що у період з 15 травня 2013 року по 22 липня 2014 року, у власності родини заявника [PERSON] перебувало два автомобілі, які були зареєстровані на праві власності, однак, суд не погоджується з зазначеним, виходячи з наступного виходить з наступного. Положеннями ч.1 ст. 204 Цивільного Кодексу України від 16.01.2003 року № 435-ІУ щодо презумпції правомірності правочину - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 328, ч.1, ч.4 ст. 202, ч.1, ч.2 ст. 207 п.3 ч.1 ст. 208, ч.1 ст. 334 Цивільного Кодексу України від 16.01.2003 року № 435-ІУ щодо набуття права власності на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, яке вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а також можливості вчинення між фізичними особами у належній письмовій формі правочинів на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян та виникнення права власності у набувача майна за договором з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 334 ЦК України за загальним правилом право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Жоден закон України не пов'язує момент\~\~переходу права власності на автотранспортний засіб з державною реєстрацією цього засобу. Положеннями п.1 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 щодо заборони експлуатації транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекцїї, передбачено те, що зазначений Порядок встановлює виключно процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Порядок\~\~не регулює правовідносини щодо порядку переходу права власності на рухоме майно - транспортні засоби. Таким чином законодавство України не пов`язує перехід права власності на транспортний засіб з його державною реєстрацією. Дійсно документи на перереєстрацію були оформленні без врахувань положень Порядку (договори не засвідчені, укладені не у визначених установах), але це не свідчить про відсутність реального договору купівлі-продажу та реальної передачі майна, та за законом автоматично не тягне недійсність чи нікчемність угод. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що на виконання договорів в подальшому [PERSON] , були вчинені дії щодо перереєстрації як мопеду, так і автотранспортних засобів. Докази оспорювання правочинів суду не надані. Тобто, фактично [PERSON], як пояснив ії представник, вважала, що один з транспортних засобів вибув із власності її та її сім`ї. В подальшому, як свідчать матеріали справи, 22.07.2014 року автомобіль ВАЗ 2102, номерний знак ВМ 0273АЕ, що був зареєстрований за [PERSON] за вих..№10/69 від 13.01.2015 знято з обліку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що обмін автомобілями дійсно був здійснений , автомобіль віддав назавжди, жигуль продав у 2014 році чи 2015 році, у нього була генеральна довіреність на даний автомобіль. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що був обмін автомобілями зі свідком [PERSON] , дружина написала доручення від руки, це був взаємовигідний обмін автомобілями, так як автомобіль потрібен був більший, на той час було вісім дітей, на даний час вже девять дітей. До спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям. Відповідно до п.10, п.28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 250 щодо припинення виплати призначеної допомоги та повернення чи стягнення надмірно виплачених коштів виключно у разі, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її майновий стан (у тому числі наявність у власності чи володінні більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму)), що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу, внаслідок чого були надміру виплачені кошти. Таким чином, оскільки відповідальність настає за приховування (навмисна дія) та навмисно подані недостовірні дані про її майновий стан, то суд зазначає, що не вбачає приховування та навмисного подання недостовірних даних по декларуванню транспортних засобів щодо кількості транспортних засобів у власності її родини, що вплинуло на прийняття рішення про надання соціальної допомоги, внаслідок чого були надміру виплачені кошти. Невірне, з урахуванням Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення автотранспортних засобів не може свідчити про наявність приховування та умислу з боку відповідача. Отже, стягнення з [PERSON] на користь Департаменту соціального захисту Сумської міської ради коштів в сумі 91189,52 гривень є неможливим, оскільки не доведено законодавчо встановлених підстав стягнення.

Outcome: dismissed