Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом у якому просить зобовязати відповідача усунути перешкоди в користуванні квартирою № 21 в будинку № 109 по вул. Калініна в м. Знамянка, шляхом надання дублікату ключів вхідних дверей. Свої позовні вимоги обгрунтував тим, що з відповідачем по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано в жовтні 2013 року. За час спільного життя придбали квартиру [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 18.06.202 року, посвідчений приватним нотаріусом Знамянського міського нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], реєстраційний номер 1406. Іншого житла позивач не має. Однак, відповідач перешкоджає позивачу проживати у вказаній квартирі, поміняла замки у вхідних дверях, в квартиру не пускає, чим перешкоджає йому в користуванні своєю власністю. Також, поросить суд стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5000 гривень, яку обґрунтовує порушенням нормального ритму життя, що змусило його проживати в с. Дмитрівка та ускладнило проїзд до роботи в м. Знамянка. Вказане привело до душевних страждань. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. У матеріалах справи міститься його заява, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, просить розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи йому повідомлено у встановленому законом порядку, надав письмову заяву, відповідно до якої просить суд відкласти розгляд справи в звязку неможливістю явки за зайнятістю по роботі. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, розглянувши заяви представника позивача та відповідача, суд встановив, що відповідно до договору купівлі-продажу від 18.06.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Знамянського міського нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], реєстраційний номер 1406, [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до висновку за результатами звернення [PERSON] до міліції, встановлено, що [PERSON] перешкоджає в доступі до квартири(а.с.19,20). Довідка Дмитрівської сільської ради свідчить про те, що [PERSON] з 21.10.2013 року обліковується та проживає без реєстрації в с. Дмитрівка Знамянського району Кіровоградської області вул. Кримська, 2. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. За визначенням ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 і 2 ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 цієї статті власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України неможливість позивача користуватися своєю частиною квартири порушує його право власності на зазначену квартиру. Тому враховуючи те, що сторони по справі є співвласниками квартири, та відповідач створює перешкоди в користуванні частиною квартири позивачу, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в частині усунення перешкод в користуванні майном. Разом з тим, суд вважає відмовити в задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди за недоведеністю, так як позивач мотивував причинення моральної шкоди ускладненням проїзду на роботу та втратою вільного часу на проїзд, що викликало душевні саджання. Однак, позивач не повідомив місце своєї роботи та суду не відомо чи взагалі він працює, не ясно в чому полягають душевні страждання, щоне відповідає обставинам справи та вимогам розумності і справедливості. Стаття 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті порушення її прав, яка полягає: 1) фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів, 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна, 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до розяснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р, з подальшими змінами Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкодивідповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. На підставі викладеного,

Outcome: partial