Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

позивач звернувся з позовом, в якому просить: 1. Витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковський консервний завод» обєкт нерухомого майна: - склад готової продукції консервний цех, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 14981712119, опис обєкта: А - адміністративне приміщення, Б - склад готової продукції, В - консервно-овочевий цех, В1 - консервно-овочевий цех, В2 - приміщення цеху - яблучне відділення мийка, 31 - приміщення - побутова кімната жіноча, Г - приміщення цеху з переробки сухофруктів, Д - приміщення слюсарного цеху, Ж - сарай, И - приміщення прохідна, охорона, побутова кімната чоловіча, К - навіс, JI - склад, М - склад, ТІ - слюсарний цех, Т - склад, У - вбиральня, X - насосна, Ф - насосна, Ш - вбиральня, 3 - зливна яма, Я1 оглядовий колодязь, водонапірна башта, басейн, №1- 3 огорожа, І-ІІ - дворове покриття, Е - котельня консервного цеху, розташований в м. Новомосковськ, вул. 3.Білої, 159, - консервний цех, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 14917912119, опис обєкта: їдальня без обладнання, складські приміщення, навіс 750 кв.м., навіс 390 кв.м., сторожка 15 кв.м., авто вагова, асфальтне покриття, огорожа залізобетонна, розташований в м. Новомосковськ, вул. 3.Білої, 159. 2. Визнати за товариством з обмеженою відповідальністю «Новомосковський консервний завод» право власності на комплекс, побудов та споруд консервного заводу, що знаходиться за адресою: м. Новомосковськ, вул. Зіни Білої, 159 до складу якого входять обєкти, літера: А - адміністративна будівля, загальна площа, 111,1 кв.м.; а - прибудова; Б - склад готової продукції, загальна площа, 1734,8 кв.м.; В, В1, В2 - консервний цех, загальна площа, 902,9 кв.м.; в, К, С, Н, з, зі - навіс; Г - цех по переробці сухофруктів, загальна площа, 119,7 кв.м.; Д - слюсарний цех, загальна площа, 36,5 кв.м.; Е, Е1 - котельня, загальна площа, 100,3 кв.м.; З - приміщення для прийняття їжі - 93,9 кв.м.; З-1 - побутові приміщення, загальна площа, 49,7 кв.м.; І - будинок охоронця, загальна площа, 49,8 кв.м.; Л - склад, загальна площа 87,9 кв.м.; М - склад, загальна площа 95,0 кв.м.; Т, Т1 - склад, загальна площа 354,1 кв.м.; П - прохідний пункт, загальна площа 7,2 кв.м.; Р, Р1 - вагова, загальна площа 26,8 кв.м.; У, Ш - вбиральня; X, Ф - насосна; я - зливна яма; водонапірна башта; № 1-3 - огорожа; І-ІІ - дворове покриття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 липня 2017 року набрало законної сили рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області у справі № 2-2153/09, згідно з яким задоволено апеляційну скаргу TOB «НКЗ» (далі - позивач) та скасовано рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2009 року в частині визнання за [PERSON], права власності на: консервний цех, до складу якого входить: їдальня без обладнання, складські приміщення, навіс 750 кв.м., навіс 390 кв.м., сторожка 15 кв.м., авто вагова, асфальтне покриття, огорожа залізобетонна, розташований в м. Новомосковськ, вул. З.Білої, 159; склад готової продукції консервний цех, до складу майна входить: А - адміністративне приміщення, Б - склад готової продукції, В - консервно-овочевий цех, В1 - консервно-овочевий цех, В2 - приміщення цеху - яблучне відділення мийка, З1 - приміщення-побутова кімната жіноча, Г - приміщення цеху з переробки сухофруктів, Д - приміщення слюсарного цеху, Ж - сарай, И - приміщення прохідна, охорона, побутова кімната чоловіча, К - навіс, JI - склад, М - склад, ТІ - слюсарний цех, Т - склад, У - вбиральня, X - насосна, Ф - насосна, Ш - вбиральня, 3 - зливна яма, Я1 оглядовий колодязь, водонапірна башта, басейн, №1-3 огорожа, І-ІІ - дворове покриття, Е - котельня консервного цеху, розташований в м. Новомосковськ, вул. З.Білої, 159. Підставою скасування є встановлення в ході судового засідання в апеляційній інстанції фактичного власника спірних обєктів нерухомості ТОВ-«НКЗ» та незаконного, поза волею позивача, факту вибуття цього майна на користь [PERSON] Скасувавши право власності за [PERSON], позивач не поновив свої порушені права, через реалізацію останнім будівель і споруд консервного заводу за двома договорами купівлі-продажу [PERSON] (далі - відповідач) та реєстрації в державному реєстрі за відповідачем права власності на спірні обєкти нерухомості. Так, згідно з Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 16 серпня 2017 року стало відомо, що 27 листопада 2013 року [PERSON] продав відповідачу за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, серія та номер 5942 склад готової продукції консервний цех, до складу майна входить: А - адміністративне приміщення, Б - склад готової продукції, В - консервно-овочевий цех, В1 - консервно-овочевий цех, В2 - приміщення цеху - яблучне відділення мийка, З1 - приміщення - побутова кімната жіноча, Г - приміщення цеху з переробки сухофруктів, Д - приміщення слюсарного цеху, Ж - сарай, И - приміщення прохідна, охорона, побутова кімната чоловіча, К - навіс, Л - склад, М - склад, Т1 - слюсарний цех, Т - склад, У - вбиральня, X - насосна, Ф - насосна, Ш - вбиральня, 3 - зливна яма, Я1 оглядовий колодязь, водонапірна башта, басейн, №1- 3 огорожа, І-II - дворове покриття, Е - котельня консервного цеху, розташований в м. Новомосковськ, вул. З.Білої, 159. Договір посвідчено та зареєстровано в державному реєстрі прав та їх обтяжень за номером: 8375860 приватним нотаріусом [PERSON] Дніпропетровський міський нотаріальний округ. В той же день, 27 листопада 2013 року, [PERSON] продав відповідачу за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, серія та номер 5936: консервний цех, до складу якого входить: їдальня без обладнання, складські приміщення, навіс 750 кв.м., навіс 390 кв.м., сторожка 15 кв.м., авто вагова, асфальтне покриття, огорожа залізобетонна, розташований в м. Новомосковськ, вул. З.Білої, 159. Договір посвідчено та зареєстровано в державному реєстрі прав та їх обтяжень за номером: 8374823 приватним нотаріусом [PERSON] Дніпропетровський міський нотаріальний округ. В будь-якому випадку, з огляду на інформаційну довідку та дії [PERSON] вбачається, що останній намагаючись ускладнити законному власнику спірних обєктів нерухомості, тобто позивачу по справі, можливість відновити свої порушені права власності на них, здійснив поділ єдиного цілого комплексу, побудов та споруд консервного заводу, який мав реєстраційний номер майна: 34695219 та належав на праві власності позивачу на два окремі обєкти: склад готової продукції консервний цех 14981712119, консервний цех - 14917912119. Позивач по справі є єдиним власником спірного нерухомого майна починаючи з часу заснування. З огляду на інформаційну довідку з реєстру вбачається, що адресою [PERSON] 159 в місті Новомосковську існують лише три записи про власників майна, два з яких актуальні за відповідачем та попередня за позивачем. Запису про реєстрацію права власності за [PERSON] не існує. Вказує, що за часів СРСР в м. Новомосковську Дніпропетровської області існував радгосп «Нива», структурним підрозділом якого був консервний цех, де виготовлювалася овочева продукція. Відповідно до наданого регіональним управлінням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області переліку нерухомого майна, яке передається у власність радгоспу «Нива» від 20 жовтня 1999 року № 12/7-3007, у власність радгоспу «Нива» передано, зокрема, склад готової продукції консервний цех і котельня консервного цеху. 25 жовтня 1999 року Комунальне підприємство «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» видало реєстраційне посвідчення відповідно до якого, склад готівкової продукції (консервний цех), що складається з 33 обєктів зареєстровано за КСП «Нива» на підставі договору безоплатної передачі державного майна радгоспу «Нива» від 25 січня 1996 року та розпорядження Новомосковської райдержадміністрації від 22 лютого 1996 року № 99. Згідно з актом приймання-передачі від 02 лютого 2000 року КСП «Нива» передало, а Виробничий сільськогосподарський кооператив «Нива» прийняв на свій баланс серед інших будівель і споруд склад готової продукції консервного цеху. 27 березня 2000 року на підставі рішення зборів уповноважених представників ВСК «Нива» від 23 лютого 2000 року зареєстровано установчий договір про заснування ТОВ «НКЗ». В п. 4.1 Установчого договору зазначено, ВСК «Нива» передав до статутного фонду ТОВ «НКЗ» консервній цех, споруди і забудови. Відповідний факт передачі підтверджується також актом приймання передачі майна до статутного фонду позивача від 10 квітня 2000 року. Крім того, відповідні обставини встановлені Новомосковським районним судом і викладені в Рішенні від 23 грудня 2002 року, яке вступило в законну силу. Зокрема, зазначено, що 10 квітня 2000 року ВСК «Нива» передав, а ТОВ «НКЗ» прийняв забудови, споруди та устаткування консервного цеху. Перша реєстрація права власності за позивачем на нерухоме майно відбулась 01 вересня 2003 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Новомосковським районним КП БТІ «Інвентаризатор». Наступна перереєстрація через територіальну зміну підпорядкування БТІ з району на місто проведена 28 вересня 2011 року, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав виданим КП «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації». І саме цей запис про реєстрацію є першочерговим в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Окрім того, позивач з самого початку свого заснування сумлінно відносився і відноситься до оформлення документації повязаної з виробничим циклом. Так, 27 грудня 2000 року було отримано Дозвіл Державного комітету України по нагляду за охороною праці № 0.12.582 на початок роботи. Тобто, факт того, що позивач є власником нерухомого майна і активно його експлуатує в виробничій діяльності знайшов своє підтвердження в вищезазначеному документі. 04 жовтня 2004 року позивачем укладено договір оренди земельної ділянки на якому знаходиться консервний цех з Новомосковською райдержадміністрацією. З викладеного вбачається, що відповідач не є добросовісним набувачем в розумінні ст.330 ЦК України, так як спірне нерухоме майно власника вибуло з його власності згідно з Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська проти його волі і поновити таке право позивач не має можливості. Представник позивача надав суду заяву, згідно з якою позов підтримав та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки представника позивача, який не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Відповідно до наданого регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області переліку нерухомого майна, яке передається у власність радгоспу «Нива» від 20 жовтня 1999 року № 12/7-3007, у власність радгоспу «Нива» передано, зокрема: склад готової продукції консервний цех і котельня консервного цеху /а.с.30/. 25 жовтня 1999 року Комунальне підприємство «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» видано реєстраційне посвідчення відповідно до якого, склад готівкової продукції (консервний цех), що складається з 33 обєктів зареєстровано за КСП «Нива» на підставі договору безоплатної передачі державного майна радгоспу «Нива» від 25 січня 1996 року та розпорядження Новомосковської райдержадміністрації від 22 лютого 1996 року № 99 /а.с.31/, який складається з: А адмінприміщення - лабораторія, загальна площа, 111,1 кв.м.; Б - склад готової продукції, загальна площа, 1734,2 кв.м.; В, В1, В2 - консервні цеха; Е котельня; З - приміщення для прийняття їжі; З-1 приміщення битовка, жіноча; Д приміщення слюсарного цеху; Ж Сарай; І приміщення-прохідна-охоронна-битовка чоловіча; К, С, Н - навіси; Л, М, Т склади; О трансформаторна; П прохідний пункт; Р, Р1 вагова; Т1 слюсарний цех; У, Ш убиральні; X, Ф - насосні; я - зливна яма; я1 оглядовий колодязь; вод.баш. - водонапірні башні; вод.бас. басейн, № 1-3 - огорожа; І-ІІ - дворове покриття; Е1 прибудова до котельні Е /використовується для житлового фонду/. Згідно з актом приймання-передачі від 02 лютого 2000 року КСП «Нива» передало, а Виробничий сільськогосподарський кооператив «Нива» прийняв на свій баланс серед інших будівель і споруд склад готової продукції консервного цеху /а.с.32/. 27 березня 2000 року на підставі рішення зборів уповноважених представників ВСК «Нива» від 23 лютого 2000 року зареєстровано установчий договір про заснування ТОВ «НКЗ». В п. 4.1 Установчого договору зазначено, ВСК «Нива» передав до статутного фонду ТОВ «НКЗ» консервній цех, споруди і забудови /а.с.33-39, 40-45/. Факт передачі підтверджується також актом приймання передачі майна до статутного фонду позивача від 10 квітня 2000 року /а.с.46/. Крім того, рішенням Новомосковського районного суду від 23 грудня 2002 року, встановлено, що 10 квітня 2000 року ВСК «Нива» передав, а ТОВ «НКЗ» прийняв забудови, споруди та устаткування консервного цеху /а.с.47-49/. Реєстрація права власності за позивачем на нерухоме майно відбулась 01 вересня 2003 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Новомосковським районним КП БТІ «Інвентаризатор» /а.с.50/. 04 жовтня 2004 року позивачем укладено договір оренди земельної ділянки на якій знаходиться консервний цех з Новомосковською райдержадміністрацією /а.с.52, 53-55, 56/. Наступна перереєстрація через територіальну зміну підпорядкування БТІ з району на місто проведена 28 вересня 2011 року, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав виданим КП «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» /а.с.51/. Також, 28 вересня 2011 року позивачем отримано свідоцтво про реєстрацію права власності на нерухоме майно, у відповідності до якого встановлено право приватної власності позивача на комплекс побудов та споруд консервного заводу за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вулиця Бєлої З, 159. Комплекс в цілому складається з: - Адміністративна будівля, А, загальна площа 111,1 кв.м.; - Склад готової продукції, Б, загальна площа 1734,8 кв.м.; - Консервний цех, В-В2, загальна площа 902,9 кв.м.; - Цех по переробці сухофруктів, Г, загальна площа 119,7 кв.м.; - Слюсарний цех, Д, загальна площа 36,5 кв.м.; - Котельня, Е, Е1, загальна площа 100,3 кв.м.; - Побутові приміщення, З1, загальна площа 49,7 кв.м.; - Навіс, К; - Будинок охоронця, І, загальна площа 49,8 кв.м.; - Склад, Л, загальна площа 87,9 кв.м.; - Склад, М, загальна площа 95,0 кв.м.; - Склад, Т, Т1, загальна площа 354,1 кв.м.; - Убиральня, У; - Насосна, X; - Насосна, ф; - Убиральня, Ш; - Зливна яма, я; - Оглядовий колодязь, я1; - Водонапірна башта, вод.баш.; - Естакада, 4 , загальна площа 200,6 кв.м.; - Ворота, 1 , загальна площа 8,7 кв.м.; - Ворота, 2 , загальна площа 6,0 кв.м.; - Огорожа, 3, загальна площа 1383/7 кв.м.; - Ворота, 5 , загальна площа 13,3 кв.м.; - Дворове покриття, I , загальна площа 6211,1 кв.м.; - Дворове покриття, ІІ, загальна площа 97,4 кв.м. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2009 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕ-ЮРЕ ПЛЮС» до [PERSON] про визнання права власності на майно відмовлено, зустрічний позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕ-ЮРЕ ПЛЮС» про визнання права власності задоволено в повному обсязі. Визнано за [PERSON] право власності на наступні обєкти нерухомості: Табір праці та відпочинку «Дружба», до складу майна входить їдальня на 50 місць, павільйон літній ПК-2, павільйон літній, що розташовані на території Вільнянської сільської ради, біля с. Хащове; Механічна майстерня, розташована на території Вільнянської сільської ради, с. Хащове; Склад, розташований на території Вільнянської сільської ради, с. Хащове; Склад літній «А», розташований на території Вільнянської сільської ради, с. Хащове; Склад літній «Б», розташований на території Вільнянської сільської ради, с. Хащове; Консервний цех, до складу якого входить: їдальня без обладнання, складські приміщення, навіс 750 кв.м., навіс 390 кв.м., сторожка 15 кв.м., авто вагова, асфальтне покриття, огорожа залізобетонна, розташований в м. Новомосковськ, вул. З.Білої, 159; Склад готової продукції консервний цех, до складу майна входить: А адміністративне приміщення, Б склад готової продукції, В консервно-овочевий цех, В1 консервно-овочевий цех, В2 приміщення цеху яблучне відділення мийка, З1 приміщення побутова кімната жіноча, Г приміщення цеху з переробки сухофруктів, Д приміщення слюсарного цеху, Ж сарай, И приміщення прохідна, охорона, побутова кімната чоловіча, К навіс, Л склад, М склад, Т1 слюсарний цех, Т склад, У вбиральня, Х насосна, Ф насосна, Ш вбиральня, З зливна яма, Я1 оглядовий колодязь, водонапірна башта, басейн, №1-3 огорожа, І-ІІ дворове покриття, Е котельня консервного цеху, розташований в м. Новомосковськ, вул. З.Білої, 159; ПТО, розташоване на території Марьянівської сільської ради, сел. Южне; Насосна, розташована на території Марьянівської сільської ради, біля сел. Южне. 27 листопада 2013 року [PERSON] продав [PERSON] за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, серія та номер 5942 склад готової продукції консервний цех, до складу майна входить: А - адміністративне приміщення, Б - склад готової продукції, В - консервно-овочевий цех, В1 - консервно-овочевий цех, В2 - приміщення цеху - яблучне відділення мийка, З1 - приміщення - побутова кімната жіноча, Г - приміщення цеху з переробки сухофруктів, Д - приміщення слюсарного цеху, Ж - сарай, И - приміщення прохідна, охорона, побутова кімната чоловіча, К - навіс, Л - склад, М - склад, Т1 - слюсарний цех, Т - склад, У - вбиральня, X - насосна, Ф - насосна, Ш - вбиральня, 3 - зливна яма, Я1 оглядовий колодязь, водонапірна башта, басейн, №1- 3 огорожа, І-II - дворове покриття, Е - котельня консервного цеху, розташований в м. Новомосковськ, вул. З.Білої, 159. Договір посвідчено та зареєстровано в державному реєстрі прав та їх обтяжень за номером: 8375860 приватним нотаріусом [PERSON] Дніпропетровський міський нотаріальний округ. На підтвердження права власності нотаріусу надано рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2009 року. 27 листопада 2013 року, [PERSON] продав [PERSON] за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, серія та номер 5936: консервний цех, до складу якого входить: їдальня без обладнання, складські приміщення, навіс 750 кв.м., навіс 390 кв.м., сторожка 15 кв.м., авто вагова, асфальтне покриття, огорожа залізобетонна, розташований в м. Новомосковськ, вул. З.Білої, 159. Договір посвідчено та зареєстровано в державному реєстрі прав та їх обтяжень за номером: 8374823 приватним нотаріусом [PERSON] Дніпропетровський міський нотаріальний округ. 26 липня 2017 року рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області у справі № 2-2153/09 задоволено апеляційну скаргу TOB «НКЗ» та скасовано рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2009 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕ-ЮРЕ ПЛЮС» до [PERSON] про визнання права власності на майно, за зустрічним позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕ-ЮРЕ ПЛЮС» про визнання права власності на майно в частині визнання права власності за [PERSON] на: Консервний цех, до складу якого входить: їдальня без обладнання, складські приміщення, навіс 750 кв.м., навіс 390 кв.м., сторожка 15 кв.м., авто вагова, асфальтне покриття, огорожа залізобетонна, розташований в м. Новомосковськ, вул. З.Білої, 159; Склад готової продукції консервний цех, до складу майна входить: А - адміністративне приміщення, Б - склад готової продукції, В - консервно-овочевий цех, В1 - консервно-овочевий цех, В2 - приміщення цеху - яблучне відділення мийка, З1 - приміщення - побутова кімната жіноча, Г - приміщення цеху з переробки сухофруктів, Д - приміщення слюсарного цеху, Ж - сарай, И - приміщення прохідна, охорона, побутова кімната чоловіча, К - навіс, Л - склад, М - склад, Т1 - слюсарний цех, Т - склад, У - вбиральня, X - насосна, Ф - насосна, III - вбиральня, З - зливна яма, Я1 оглядовий колодязь, водонапірна башта, басейн, №1-3 огорожа, І-ІІ - дворове покриття, Е - котельня консервного цеху, розташований в м. Новомосковськ, вул. З.Білої, 159, та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову [PERSON] у задоволенні цих позовних вимог. В іншій частині рішення - залишено без змін. Підставою скасування судом апеляційної інстанції вказано те, що з матеріалів справи вбачається, що обєкти нерухомості, а саме: консервний цех, до складу якого входить: їдальня без обладнання, складські приміщення, навіс 750 кв.м., навіс 390 кв.м., сторожка 15 кв.м., авто вагова, асфальтне покриття, огорожа залізобетонна, розташований в м. Новомосковськ, вул. З.Білої, 159, а також склад готової продукції консервний цех, до складу майна входить: А - адміністративне приміщення, Б - склад готової продукції, В - консервно-овочевий цех, В1 - консервно-овочевий цех, В2 - приміщення цеху - яблучне відділення мийка, З1 - приміщення - побутова кімната жіноча, Г - приміщення цеху з переробки сухофруктів, Д - приміщення слюсарного цеху, Ж - сарай, И - приміщення прохідна, охорона, побутова кімната чоловіча, К - навіс, Л - склад, М - склад, Т1 - слюсарний цех, Т - склад, У - вбиральня, X - насосна, Ф - насосна, III - вбиральня, З - зливна яма, Я1 оглядовий колодязь, водонапірна башта, басейн, №1-3 огорожа, І-ІІ - дворове покриття, Е - котельня консервного цеху, розташований в м. Новомосковськ, вул. З.Білої, 159, належать на праві власності ТОВ «Новомосковський консервний завод», а тому оскаржуваним рішенням суду порушено права та інтереси цього підприємства. Станом на 16 серпня 2017 року право власності на об`єкти нерухомості зареєстровано за відповідачем /а.с.8-9/. Розглядаючи позов по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного. У відповідності до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно зі ст.ст.60, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із вимогами ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. [PERSON] України закріплюють обовязок держави забезпечувати: захист прав усіх субєктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом, Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини, відповідними міжнародними судовими установами чи міжнародними організаціями (стаття 55). Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Згідно зі ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності». У відповідності до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної підстави заволоділа ним. Згідно ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: вибуло з володіння власника , не з їхньої волі іншим шляхом. У відповідності до п.22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (ст. 387, 388, ЦК України). У зв'язку з цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі ст. 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. В силу п. 25 Постанови, набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з'ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника. До вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК) відносяться, зокрема, такі випадки, як вчинення правочину під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника власника з другою стороною, тобто у всіх випадках, коли майно вибуло з володіння поза волею власника (або законного володільця). Набувач не може бути визнаний добросовісним, якщо на момент вчинення правочину з набуття майна право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване не за відчужувачем (інформаційна довідка свідчить про відсутність в реєстрі у Продавця майна права власності на ие майно, натомість, в реєстрі чітко зазначено про право власності за Позивачем на момент укладення угод купівлі-продажу) або у цьому реєстрі був запис про судовий спір відносно цього майна (обтяження). Водночас запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності відчужувача не є безспірним доказом добросовісності набувача. Відповідач може бути визнаний добросовісним набувачем за умови, що правочин, за яким він набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину, за винятком того, що він вчинений при відсутності у продавця права на відчуження. Згідно з п.26 зазначеного Пленуму власник має право витребувати своє майно з чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те,що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння, не з їхньої волі. Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-2776цс16, згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не має на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Одним із випадків, коли майно можливо витребувати від добросовісного набувача, є вибуття такого майна поза волею власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК України). За змістом зазначеної норми майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Крім того, втручання держави в право на мирне володіння своїм майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави загалом є предметом регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Перший протокол, Конвенція), що ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року. Стала практика ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) свідчить про наявність трьох критеріїв, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. Таким чином, зважаючи на положення статті 388 ЦК України, те, що майно вибуло з володіння позивача поза його волею на підставі рішення суду, яке в подальшому скасоване, відсутність доказів переходу права власності від позивача до іншої на підставі відповідної цивільно-правової угоди, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково і спірне майно повинне бути витребуване від відповідача та визнане за позивачем, однак в обсязі, яке закріплене в правовстановлюючому документі на майно, а саме свідоцтві про реєстрацію права власності на нерухоме майно28 вересня 2011 року, оскільки доказів належної реєстрації на інше майно, в обсязі, встановленому в спірних договорах суду не надано. Судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви та судового збору за подання заяви про забезпечення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial