Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору №ВLаЖГА 00039172 від 31.05.2011 в сумі 39572 грн. 87 коп., мотивуючи тим, що 31.05.2011 Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] уклали кредитний договір №ВLаЖГА 00039172, відповідно до умов якого було надано останній кредитні кошти в сумі 10 000 грн. зі строком повернення до 31.05.2014 зі сплатою 15% річних за користування кредитом. У випадку прострочення позичальником сплати за графіком банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і, які не були виконані на день прострочення виконання. Взяті на себе зобовязання відповідач порушила і в установлений термін не виконала, а тому станом на 15.08.2015 рахується заборгованість в сумі 39572 грн. 87 коп., із них: прострочена заборгованість по кредиту в сумі 6070 грн.21 коп., прострочена заборгованість по процентах 748 грн. 55 коп., прострочена комісія за управління кредитом 1604 грн. 20 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 31 149 грн. 91 коп.. В судове засідання представник позивача не зявився, але надіслали заяву про розгляд справи без участі позивача. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Перевіривши та дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до кредитного договору №ВLаЖГА 00039172 від 31.05.2011 Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» було надано відповідачеві кредит в сумі 10 000 грн. зі строком повернення до 31.05.2014 та зі сплатою 15% річних за користування кредитом, що підтверджується копією зазначеного кредитного договору. (а.с. 6-13). Пунктом 4.3 вказаного договору передбачено, що у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань (а саме неповернутої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 Спеціальної частини Договору і становить 0,50%. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). В ч.1 ст.612 ЦК України законодавець закріпив, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Нормами ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити гроші відповідно до ст.625 ЦК незалежно від сплати процентів, належних йому згідно з вимогами ст.1048 ЦК. Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК. Відповідно до ст.526, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 5 ст.261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України). Із розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором (а.с. 4-5) вбачається, що відповідач свої зобовязання не виконує. Останній платіж вона внесла 16.03.2015, який було зараховано по погашенню відсотків в сумі 200 грн... Сума заборгованості склала 39572 грн. 87 коп., із них: прострочена заборгованість по кредиту в сумі 6070 грн.21 коп., прострочена заборгованість по відсотках 748 грн. 55 коп., прострочена комісія за управління кредитом 1604 грн. 20 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 31 149 грн. 91 коп.. Твердження відповідача в судовому засіданні 27.10.2015, що сума заборгованості, наведена в розрахунку не відповідає дійсності, не може бути судом покладено в основу рішення по справі, оскільки будь-якими обєктивними доказами не підтверджено, хоча це є обовязком відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, і для забезпечення прав якої судом було задоволено її клопотання про відкладення розгляду справи для подання доказів. Однак, відповідач повторно в судове засідання не зявилася, не повідомивши по причини неявки, та відповідно не надала доказів на обґрунтування своїх заперечень. Таким чином, враховуючи засади змагальності та диспозитивності, суд приходить до висновку, що внесення відповідачем платежів 16.03.2015 на рахунок банку і є дією, яка свідчить про визнання нею боргу та відповідно, до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №ВLаЖГА 00039172 від 31.05.2011 в сумі 39572 грн. 87 коп., із них: прострочена заборгованість по кредиту в сумі 6070 грн.21 коп., прострочена заборгованість по відсотках 748 грн. 55 коп., прострочена комісія за управління кредитом 1604 грн. 20 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 31 149 грн. 91 коп.. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ст.5 Закону України «По судовий збір», яка діяла на час виникнення правовідносин, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 395 грн.72 коп. в доход держави.

Outcome: approved