Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Регіонального офісу водних ресурсів у Рівненській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 26 вересня 2017 року він був звільнений з посади начальника Рівненського облводресурсів. Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 07 серпня 2018 року позов [PERSON] до Державного агентства водних ресурсів про визнання незаконним наказу про звільнення з роботи та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково. Визнано незаконним наказ № 230-ос від 25 вересня 2017 року про звільнення [PERSON] та скасовано його, постановлено вважати [PERSON] звільненим з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП у зв»язку із закінченням строку дії контракту з 20 квітня 2018 року. Судом апеляційної інстанції відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки нарахування та виплата заробітної плати проводилась Рівненським обласним управлінням водних ресурсів, а позовні вимоги заявлено до Державного агентства водних ресурсів. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю, просив їх задовільнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, вказала, що у них відсутній наказ про скасування наказу про звільнення з роботи, просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача [PERSON], дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими сторони обгрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Судом встановлено, що 26 вересня 2017 року наказом Держводагенства від 25.09.2017 року № 230-ос «Про звільнення [PERSON]» він був звільнений з посади начальника Рівненського облводресурсів. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 квітня 2018 року [PERSON] відмовлено у задоволенні позовних вимог. 07 серпня 2018 року Апеляційним судом Рівненської області рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 квітня 2018 року скасовано. Позов [PERSON] до Державного агентства водних ресурсів України про визнання незаконним наказу про звільнення з роботи та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні\~задоволено частково. Визнано незаконним наказ Державного агентства водних ресурсів України № 230-ос від 25 вересня 2017 року про звільнення [PERSON] та скасовано даний наказ. Вирішено вважати [PERSON] звільненим з підстав, передбачених п.2 ч. 1\~ст.36 КЗпП України\~у звязку із закінченням строку дії контракту з 20 квітня 2018 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Державного агентства водних ресурсів України на користь держави судовий збір в сумі 1600 гривень. А отже період часу з 27.09.2017 року (часу звільнення позивача з роботи) по 20 квітня 2018 року (часу звільнення у зв»язку із закінченням строку дії контракту) є часом вимушеного прогулу. ч.2\~ст.235 КЗпП України, якою передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, однак зазначене положення не звільняє роботодавця від обов'язку здійснити оплату вимушеного прогулу у разі звільнення працівника без законної підстави, що мало місце при звільненні позивача. Оскільки відповідачем не було проведено оплату позивачеві вимушеного прогулу за вище вказаний період, наявні беззаперечні підстави для поновлення порушеного права останнього в судовому порядку шляхом стягнення на його користь середнього заробітку. Положеннями ч.1\~ст.77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.2\~ст.78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до довідки Рівненського обласного управління водних ресурсів від 15 лютого 2018 року № 08/223 середньомісячна заробітна плата за останні два календарні місяці роботи, що передують звільненню, відкоригований згідно пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 складає 6270,69 грн, розмір середньоденної заробітної плати становить 291,66 грн. Як убачається з розрахунку здійсненого позивачем та не оспореного відповідачем, з правильністю якого погоджується і суд, оскільки він здійснений у відповідності до вимог законодавства, за період з 26.09.2017 року по 20 квітня 2018 року минуло 142 робочих дні. А отже середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає до стягнення на користь позивача становить 41415,72 гривень (142 робочих дні * 291,66 грн середньоденний заробіток [PERSON]В.) Відповідно до вимог\~ст.430 ЦПК України, суд вважає за необхідне\~допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення на користь позивача середнього заробітку за один місяць. На виконання ч.6\~ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, в дохід держави з відповідача необхідно стягнути 704 грн 80 коп судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved