Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно у вигляді: житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] та земельних ділянок, площею 0,2500 га (кадастровий номер 5124183600:02:001:0047), площею 0,0897 га (кадастровий номер 5124183600:02:001:0012), площею 1,6490 (кадастровий номер 5124183600:01:001:0443), площею 0,5175 га (кадастровий номер 5124183600:01:005:0699), після смерті [PERSON] .. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем за заповітом, у встановлений законодавством строк звернувся із заявою про прийняття спадщини, інший спадкоємець першої черги за законом [PERSON] спадщину не прийняв, на неї не претендує. Пізніше, 11.03.2020 р. позивач звернувся до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був сповіщений належним чином відповідно до положень ч. 10 ст. 187 ЦПК України. Від представника відповідача [PERSON] (довіреність серії НОК 593040 від 06.05.2020 р.) надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть [PERSON] , померла - [INFO] ; свідоцтво про смерть [PERSON] , помер - [INFO] ; свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після укладення шлюбу - «[PERSON]»; копія паспорту громадянина Молдови [PERSON] з перекладом; свідоцтво про народження [PERSON] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] ; довідка Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області від 05.03.2020 р., із якої вбачається, що на момент смерті [PERSON] разом з нею мешкав чоловік [PERSON] ; заява [PERSON] про прийняття спадщини від 12.12.2019 р.; заповіт від 31.08.2015 р., згідно якого [PERSON] все своє майно заповідав [PERSON] ; свідоцтво про право власності на житловий будинок по [ADDRESS] , власники - [PERSON] , [PERSON] ; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.03.2005 р.; технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] , самочинні споруди узаконенні, власники - [PERSON] , [PERSON] ; копія державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, власник - [PERSON] , серія ЯИ № 396671; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - 103779,99 грн.; копія державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0897 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, власник - [PERSON] , серія ЯИ № 397000; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - 2775,03 грн.; копія державного акту на право власності на земельну ділянку площею 2,17 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власник - [PERSON] , серія ЯЕ № 669468; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - 44053,27 грн. та 2874,09 грн.; постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава - відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що [INFO] померла [PERSON] .. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді: Ѕ частини житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповідального розпорядження не залишила, у зв`язку з чим спадкування здійснювалось за законом. На час відкриття спадщини разом із [PERSON] мешкав її чоловік [PERSON] , який є спадкоємцем першої черги у відповідності до положень ст. 1261 ЦК України та прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак не встиг її оформити відповідним чином. [INFO] . [PERSON] помер, п ід час життя [PERSON] залишив заповідальне розпорядження, у зв`язку з чим спадкоємство здійснюється за заповітом. Спадкоємцем за заповітом є позивач по справі [PERSON] 12.12.2019 р., тобто у встановлений законодавством строк, [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим була заведена спадкова справа № 305/2019. Пізніше, 11.03.2020 р. [PERSON] звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії. Ця обставина змусила позивача звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Таким чином, позивач прийняв спадщину, що залишилася після смерті [PERSON] шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, спадкоємець першої черги за законом на спадщину не претендує, обов`язкової долі у спадщині не має. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Згідно до п. 20 ППВСУ від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом (ст. 1235 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується заявою, яка міститься в матеріалах справи. Спадкоємець першої черги за законом [PERSON] на спадщину не претендує, обов`язкової долі у спадщині не має. Інших спадкоємців, які мають обов`язкову частку у спадщині, не встановлено. Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак оформити її не може у зв`язку з обставинами, які не залежать від нього (відсутність оригіналів правовстановлюючого документу на нерухоме майно). Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved