Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13 листопада 2012 року між позивачем і відповідачем укладено кредитний договір №0158.10.00.2291, згідно якого відповідачу надано кредит в сумі 56580 грн. 00 коп., на строк до 01 листопада 2019 року. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач повинен сплачувати позивачу плату у розмірі 17,9% річних, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти. пунктом 5.1 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобовязань відповідач повинен сплачувати пені в розмірі подвійної процентної ставки вказаної в п.3.2 кредитного договору. Відповідач порушив умови кредитного договору, тому станом на 22.08.2014 року має заборгованість за кредитом в розмірі 51115 грн., 33 коп., заборгованість по відсоткам 4898 грн., 49 коп., пеня за несвоєчасне повернення відсотків за кредитом 975 грн., 86 коп. Позивачем було проведено роботу з відповідачем, щодо досудового врегулювання даного спору, зокрема погашення простроченої заборгованості за кредитом, але до цього часу заборгованість відповідачем не сплачено, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення всієї суми кредиту. Представник позивача в судове засідання не зявився, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Також надіслали до суду заяву про уточнення позовних вимог станом на 04.03.2015 року та розрахунок, згідно якого заборгованість за тілом кредиту в розмірі 51115 грн. 33 коп., заборгованість по відсоткам 5586 грн., 84 коп., пеня за несвоєчасне повернення відсотків за кредитом 3291 грн., 09 коп., просять уточнені позовні вимоги задовольнити в повному розмірі. Представник відповідача в судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в попередньому судовому засіданні позовні вимоги не визнавав, надав суду заперечення в яких зазначив, що відповідно п.4.11 кредитного договору, передбачено, позичальник зобовязаний протягом 30 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги банку, достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за договором. Зазначає в запереченнях, що відповідачу було надіслано вимогу від ТДВ Інтер-Рікс Україна, а не від ПАТ Кредобанк, тому вважає, що право вимоги дострокового повернення суми кредиту у відповідача не наступило, оскільки ПАТ Кредобанк не звертався до відповідача з вимогою про дострокове погашення кредиту. Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив слідуючі обставини і визначив відповідно до них правовідносини. Згідно до ч.1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк, або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. В матеріалах справи мається належним чином завірена копія договору №0158.10.00.2291 від 13 листопада 2012 року (а.с. 8-9). Факт підпису даного договору відповідачем не оскаржувався, тому суд приймає даний договір як належний, допустимий, достовірний доказ у справі. З вищезазначеного договору вбачається, що 13 листопада 2012 року між позивачем і відповідачем укладено кредитний договір №0158.10.00.2291. Згідно даного договору відповідачу надано кредит в сумі 56580 грн., 00 коп., на строк до 01 листопада 2019 року. Відповідач по справі порушив умови кредитного договору та строки сплати кредиту, процентів за користування кредитом та комісії, тому станом на 04 березня 2015 року виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 51115 грн., 33 коп., заборгованість по відсоткам 5586 грн., 84 коп., пеня за несвоєчасне повернення відсотків за кредитом 3291 грн., 09 коп., а всього 59993 грн. 26 коп., що підтверджується відповідним розрахунком (а.с. 100-102). Умовами договору, зокрема п.5.1 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобовязань відповідач повинен сплачувати пені в розмірі подвійної процентної ставки вказаної в п.3.2 кредитного договору. Також відповідно п.4.10 кредитного договору, банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших платежів за кредитним договором, про що письмово повідомити позичальника, а відповідно п.4.11 кредитного договору, позичальник зобовязаний протягом 30 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги банку, достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим договором. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачу по справі було направлено повідомлення-вимогу про сплату боргу за кредитом №224/2014 від 14.05.2014 року, дана вимога надіслана товариством з додатковою відповідальність Інтер-Ріск Україна, яке представляє інтереси ПАТ Кредобанк спрямовані на стягнення заборгованості за кредитними договорами, на підставі договору доручення від 06.04.2012 року (а.с.15). Відповідач по справі отримав дану вимогу 20.05.2014 року, що підтверджується поштовим повідомленням, але зобовязання, щодо погашення заборгованості, у передбачені договором (30 банківських днів) строки не виконав, а тому позивач вправі вимагати від відповідача дострокового погашення кредиту (а.с.16). Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ч.1 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Нормами ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання ним грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням встановлених обставин справи і відповідних їм правовідносин, суд вважає, що відповідач порушив вимоги ст.ст. 526, 530 ЦК України і не виконав умов кредитного договору №0158.10.00.2291 від 13 листопада 2012 року. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитом є обґрунтованими. Підстав для звільнення відповідача від виконання зобовязань за договором судом не встановлено. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 599 грн., 93 коп., з яких 569 грн. 00 коп. підлягають стягненню на користь позивача, а 30 грн., 93 коп., підлягають стягненню на користь держави.

Outcome: approved