Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 листопада 2011 року між позивачем та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту №АВ/0964483. У відповідності з договором позивач прийняв під страховий захист транспортний засіб страхувальника, а саме автомобіль «Hyundai Sonata», державний номер [NUMBER]. 21 березня 2012 року о 19 годині 40 хвилин водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «Hyundai Sonata», державний номер [NUMBER], рухаючись по вул.. Терешковій в Кіровському районі м. Донецька з явними ознаками алкогольного сп'яніння, не вибрав безпечну дистанція. Скоїши зіткнення з автомобілем ЗАЗ державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який перебував у некерованому стані. Після чого, автомобіль під керуванням [PERSON] виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, на останього накладено стягнення у вигляді штрафу. Позивачем було відшкодовано потерпілому в ДТП [PERSON] спричинену шкоду в розмірі 38 799 грн. 13 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь в якості відшкодування шкоди в порядку регресу 38 799 грн. 13 коп. Крім того позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.. В судове засідання представник позивача не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про явку до суду був повідомлений належним чином, про що свідчать зворотні дані, які знаходяться в матеріалах справи. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач неодноразово викликався в судові засідання, будучи своєчасно та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, заперечень на позов суду не надіслав. Отже, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст.11 ЦПК України, суд розглядає дану цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів. Судом встановлено, що 11 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] укладений договір обов'язкового страхування автотранспорту, оформлений полісом № АВ/0964483, предметом якого є страхування автомобіля «Hyundai Sonata», державний номер [NUMBER]. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну встановлено 50 000 грн. (а.с.14). Відповідно до довідки № 8982572 від 21 березня 2012 року , 21 березня 2012 року о 19 годині 40 хвилин сталася ДТП внаслідок порушення відповідачем [PERSON] п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок вищезазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Volkswagen номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] (а.с.10-11). Відповідно до постанови Петровського районного суду м. Донецька від 25 квітня 2012 року, яка набула чинності, відповідача визнано винним у вчиненні 21 березня 2012 року зазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, 130 ч. 1 КпАП України(а.с.20). 07 червня 2012 року [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.18). Відповідно до звіту № 463 від 18 квітня 2012 року сума матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля Volkswagen номерний знак [NUMBER], склала 40 149 грн. 13 коп. (а.с.10-13). Згідно страхового акту № 2291-24 від 09 липня 2012 року дана подія позивачем визнана страховим випадком і визначено суму страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 38 799 грн. 13 коп. (а.с.9). Позивачем було сплачено власнику пошкодженого транспортного засобу страхове відшкодування на загальну суму 38 799 грн. 13 коп., що підтверджується платіжним дорученням. У відповідності до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. На підставі ст.38.1 п. «а» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно висновку відділу безпеки за страховим випадком, що мало місце в результаті дорожньо-транспортної пригоди 21 березня 2012 року встановлено, що [PERSON] знаходився в стані алкогольного сп'яніння, що додатково підтверджується Висновком обласного наркологічного диспансеру м. Донецька № 502 та Постановою Петровського районного суду м. Донецька від 25 квітня 2012 року. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, враховуючи фактичні витрати, понесені ПАТ «Страхова компанія «ВУСО»», встановлену вину [PERSON] в ДТП, та порушення вимог ст.38.1 п. «а» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу суму виплаченого в межах ліміту відповідальності страхового відшкодування в розмірі 38 799 грн. 13 коп.. Згідно зі ст.ст. 79, 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved