Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. від 02.06.2017 року таким, що не підлягає виконанню. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що 02.06.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4401, згідно з яким запропоновано стягнути заборгованість з [PERSON] на користь АТ « КБ « Приватбанк» за кредитним договором №б/н від 02.12.2005 року. Позивач, посилаючись на те, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було дотримано вимог законодавства, а саме - подані документи повинні підтверджувати безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та те, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає задоволенню. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що в справах щодо ос . Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що проти задоволення позову заперечують, вважають доводи викладені в ньому надуманими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Третя особа до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи. Судом встановлено, що 02.06.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4401, згідно з яким запропоновано стягнути заборгованість на користь Акціонерного товариства комерційний банк « ПриватБанк» з [PERSON] за кредитним договором № б/н від 02.12.2005 року. Позивач посилається на те, що про вчинення виконавчого напису їй стало відомо в кінці 2018 року, після того як вона з`явилась за викликом державного виконавця Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п. 3 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року та ч. І ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», необхідна наявність двох умов: -подані документи повинні підтверджувати безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; -з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а. у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Статею 87 Закону України «Про нотаріат» та пп. 1.1, 1.2 п. 1 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій) передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пп. 3.1 п. 3 Глави 16 Розділу П зазначеного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктом 3.5 п. З Глави 16 Розділу П Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Суд звертає увертає увагу на те, що позивач не згодна з сумою заборгованості. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог законодавства України про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Зазначена позиція чітко відображена в рішенні Вищого господарського суду України від 28.09.2011 року по справі 10/52 9. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» «підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо, то безпосередньо після її закінчення». Згідно з Інструкцією про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 17.06.2004 № 280, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 26.07.2004 за № 919/9518, до первинних документів відносяться і рахунки бухгалтерського обліку банків. З наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів 04.02.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., копії виконавчого напису та документів на підставі яких його вчинено вбачається, що виконавчий напис було здійснено на підставі копії анкети-заяви, а не оригіналу договору, а не їх оригіналів, що говорить про те, що виконавчий напис вчинявся на підставі неналежних документів. Як зазначено у правовому висновку дійшов ВСУ при винесенні постанови від 05.07.2017 р. по справі №6-887цс17: суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Крім того, правовідносини між стороною банку та позивачем, виникли на підставі заяви, у зв`язку з невиконанням яких було видано оспорюваний виконавчий напис. В даній заяві містяться лише персональні дані [PERSON] , дата та її підпис. При цьому, у відсутні дані про істотні умови кредитного договору, а саме: процентна ставка, номер кредитної картки, рахунок та строк її дії, цільове призначення кредиту, обов`язковість яких передбачено Умовами та правилами надання банківських послуг. За вимог ч.1 та 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Верховний Суд України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року висловив правову позицію з приводу того, що за частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Виходячи із правового аналізу вказаних норм Умови та Правила надання банківських послуг, долучені до анкети-заяви відповідача, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника. Позивач також оскаржує існування за вказаним кредитним договором штрафних санкцій, комісії та пені, а отже про недоведеність їх стягнення за виконавчим написом нотаріуса, який оскаржується. Другою умовою яка має бути наявна в момент вчинення виконавчого напису є те, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до до п. 3.4. Глави 16 Розділу П Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувана виникло право примусового стягнення боргу. Виходячи зі змісту оскаржуваного виконавчого напису строк, за який проводиться стягнення - п`ять років три місяці двадцять два дні, а саме: з 02.12.2005 року по 19.04.2017 року, тобто більше трьох років. Відтак, слід дійти висновку, що ще у 2005 році розпочався строк для пред`явлення Відповідачем вимоги до Позивача, який, відповідно, закінчився у 2008 р, тобто із пропуском строку на таке звернення. З наведеного вище, суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved