Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 20.06.2011 р. у розмірі 16355,63 грн., що виникла станом на 13.08.2015 р., мотивуючи свої вимоги тим, що 20.06.2011 р. між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк», та відповідачем було укладено договір банківського обслуговування № BLaЖГА00045115, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит в розмірі 20 000,0 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 15,0 % річних, строком до 20.06.2014 р. Посилаючись на те, що позивачем в повному обсязі виконані свої обв'язки за вищевказаним договором, а відповідачем свої обов'язки щодо своєчасного повернення грошових котів, просить стягнути заборгованість. Представник позивача, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явився, через канцелярію до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 20 червня 2011 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк», та відповідачем було укладено договір банківського обслуговування № BLaЖГА00045115, відповідно до якого Банк надав позичальнику в кредит кошти в сумі 20 000,0 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 15,0 % річних, строком до 20.06.2014 р. У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачу кредитні ресурси в повному обсязі, однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, останній, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом сплати відсотків не виконав. У зв'язку з чим, станом на 20.06.2011 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 16 355,63 грн., яка складається з: прострочена до повернення сума кредиту - 2 116,90 грн., прострочені проценти за користування кредитом - 522,95 грн., прострочена комісія за управління кредитом - 2 100,0 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 11 615,78 грн. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Судовий збір позивачем при подачі позову не сплачувався. На підставі викладеного та

Outcome: approved