Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в сумі 2 734,38 грн., а також судовий збір у розмірі 1 218 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] у період з 04.03.2015 року по 30.06.2015 року працювала у ТзДВ «Агентство Союздрук» на посаді кіоскера у кіоску № 130. Між сторонами укладено договір про матеріальну відповідальність. Проведеною 23.06.2015 року ревізією (інвентаризацією) товарно-матеріальних цінностей у кіоску № 130 виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 4 289,90 грн. Відповідачем добровільно відшкодовано збитки у сумі 1 555,52 грн. На підставі викладеного позивач звернувся до суду із відповідним позовом до відповідача, який є матеріально-відповідальною особою. В судове засідання представник позивача не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, згідно якої позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в ньому, та просив його задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. У період з 04.03.2015 року по 30.06.2015 року [PERSON] працювала у Товаристві з додатковою відповідальністю «Агентство Союздрук» на посаді кіоскера у кіоску №130, що підтверджується наказами №63/к про прийняття на роботу від 02.03.2015 року та наказом № 281/к про припинення трудового договору від 03.07.2015 року (а.с. 5, 6). 04.03.2015 року між [PERSON] та ТзДВ «Агентство Союздрук» було укладено Договір № 130 про матеріальну відповідальність (а.с. 7). Відповідно до п.2.2 Договору працівники зобов'язані дбайливо ставитись до цінностей і вживати заходів до запобігання шкоди. Відповідно до п.4.1. Договору підставою для притягнення працівників до матеріальної відповідальності є матеріальна шкода заподіяна розкраданням, нестачею, умисним знищенням або зіпсуванням через недбалість, що підтверджується інвентаризаційними документами, а також нездійснення у встановленому порядку огляду і зачинення кіосків (магазинів) ТДВ Агентство Союздрук» після закінчення роботи. Проведеною 23.06.2015 року ревізією (інвентаризацією) товарно-матеріальних цінностей у кіоску №130, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Павловська, 24 було виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 4 289,90 грн., що підтверджується Інвентаризаційним описом №Св153 від 23.06.2015 року, що підписаний відповідачем (а.с. 8-16) Відповідно до пояснювальної записки [PERSON] від 23.06.2015 року, остання пояснила, що 1 000 грн. складає непогашений залишок, що був виявлений під час ревізії 22.05.2015 року, а сума у розмірі 3 290 грн. була взята нею для власних потреб. Таким чином, внаслідок дій відповідача, як матеріально-відповідальної особи, позивач зазнав збитків в розмірі 4289,90 грн. З урахуванням добровільно сплаченої відповідачем суми завданих збитків у розмірі 1 555,52 грн., сума завданих збитків позивачу становить 2 734,38 грн. 03.12.2015 року у зв'язку з непогашенням [PERSON] суми заборгованості, позивач направив на адресу останньої Вимогу про відшкодування шкоди від 02.12.2015 р. №04-869 (а.с. 17), яка Відповідачем не виконана. За змістом ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.1 ст. 130 КЗпП України зазначено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Крім того, відповідно до п.6 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків. Враховуючи, що вина відповідача у заподіянні матеріальної шкоди відповідачеві підтверджується відповідною пояснювальною запискою [PERSON], проте завдані збитки нею відшкодовано не було, суд вважає, що позов є законним та обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачену судові витрати в справі у сумі 1 218 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved