Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати його право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, що розташований в с.Горішнє, вул.Молодіжна, 23, Горохівського району Волинської області та на земельну ділянку площею 1,83 га для ведення особистого селянського господарства на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №008669. Мотивує свій позов тим, що 17.02.2016 року померла його баба [PERSON]. За час життя вона склала заповіт, в якому усе своє майно заповіла позивачу. [PERSON] після її смерті прийняв спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача в заяві до суду просить справу розглядати у відсутності представника Горішенської сільської ради, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 8 лютого 2016 року, який було посвідчено секретарем виконкому [PERSON] сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №2 видно, що вона все своє майно заповіла своєму внукові [PERSON]. Заповіт не змінено та не скасовано (а.с.30). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 17.02.2016 року (а.с.7). Довідкою [PERSON] сільської ради від 03.08.2016 року стверджується, що спадкоємцем по заповіту після смерті [PERSON] є внук [PERSON]. Останній вступив у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом спільного проживання в селі Горішнє, догляду за майном, сплати земельного податку у 2014-2015 роках. (а.с.6). Документами про родинні відносини стверджується, що [PERSON] є онуком [PERSON]. З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №008669 видно, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,83 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.10). Технічною документацією на житловий будинок, який розташований в с.Горішнє, вул.Молодіжна, 23, Горохівського району Волинської області стверджується, що його було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] та [PERSON] від належних їм часток спадщини після померлої [PERSON] відмовилися в користь [PERSON]. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, що розташований в с.Горішнє, вул.Молодіжна, 23, Горохівського району Волинської області та на земельну ділянку площею 1,83 га для ведення особистого селянського господарства, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №008669. В заяві до суду позивач від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовився. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved