Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» розміром 3,49 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 8712 грн., що належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0115618, який виписаний на підставі рішення Овруцької районної державної адміністрації №274 від 04.08.1997, мотивуючи тим, що він у встановлений законом шестимісячний строк вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті батька, так як має на руках ощадну книжку останнього. Однак, в оформленні права на спадщину на зазначену земельну частку (пай) йому було відмовлено, так як сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий після смерті батька.\~ В судове засідання позивач не з`явився, але в своїй позовній заяві просить справу слухати у його відсутність.\~\~ Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надали клопотання, в якому просять справу слухати у їх відсутність. Щодо задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України\~ у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.10.1997.\~\~\~ На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина\~ на\~ належну йому земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Колос», розміром 3,49 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 8712 грн., що належала йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0115618, який було виписано на підставі рішення Овруцької районної державної адміністрації №274 від 04.08.1997, що підтверджується копією вказаного сертифікату. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця\~ (ч.2 ст.1220 ЦК України). Позивач являється спадкоємцем за законом 1-ї черги. Він є таким, що прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , так як у встановлений законом шестимісячний строк фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а саме: має на руках ощадну книжку останнього. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає. Однак, спадщину на земельну частку (пай) позивач оформити не може, так як сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий після смерті спадкодавця. Вказані обставини підтверджуються копіями: свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.05.1972, ощадної книжки (а. с.6), сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0115618 від 14.01.1998, довідкою виконавчого комітету Гладковицької сільської ради №1018 від 17.07.2020, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1397/02-31 від 27.08.2020 та повідомленням Овруцької ДНК №1991/01-16 від 24.11.2020.\~ Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ж п.5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до пункту 3.5.Листа Вищого спеціалізованого суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 - спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Абзацами 17 та 18 пункту 3.5. вищевказаного Листа ВССУ передбачено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Копія Державного акту на право колективної власності на землю серії ЖТ №1908000001 від 07.05.1996 свідчить, що КСП «Колос» с. Гладковичі Овруцького району Житомирської області передано у колективну власність 4188,8 гектарів землі. Землю передано у колективну власність для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Овруцької районної ради народних депутатів від 25.04.1996. З копії списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства вбачається, що до списку членів КСП «Колос» внесено [PERSON] під №618. . Копія сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0115618 свідчить, що останній був виписаний на ім`я [PERSON] на право на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності КСП «Колос» розміром 3,49 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі рішення Овруцької райдержадміністрації від 04.08.1997 №274, тобто при житті спадкодавця. Вартість земельної частки (паю) становить 8712 грн.. Відповідно, [PERSON] \~ при житті набув право власності на спірну земельну частку (пай). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків\~ (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника ( спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому слід визнати за позивачем право власності на земельну часту (пай). Позивачем сплачено судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. в доход держави.

Outcome: approved