Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, просив стягнути з [PERSON] надмірно виплачену суму в розмірі 4862,00 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що згідно заяви [PERSON] від 23.05.2018, відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», останньому призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 23.05.2018 року по 22.11.2018 року, з 23.11.2018 року по 22.05.2019 року. В результаті проведення перевірки було встановлено, що [PERSON] є власником житлових приміщень, розташованих в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, а саме 2 квартир у м. Одеса, що згідно абзацу 2 п. 6 Порядку є підставою у відмові у призначені щомісячної адресної допомоги. Загальна сума безпідставно виплачених відповідачу коштів становить 4862,00 грн. У зв`язку з наданням [PERSON] недостовірної інформації, позивач просить суд стягнути з відповідачки надміру виплачені бюджетні кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги у розмірі 4862,00 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00грн. Згідно відповіді Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку в департаменті та має діючу довідку від 07.05.2015 р. № 1411-25108, зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 09.01.2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. У порядку, передбаченому ст. 279 ЦПК України, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні за участю осіб до суду не надходило. В судове засідання представник позивача [PERSON] , яка діє на підставі довіреності не з`явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до довідки від 07.05.2015 за № 1411-25108 [PERSON] перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Згідно заяви від 23.05.2018 р. [PERSON] звернувся до Управління з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зазначивши, що ані в нього, ані у членів його родини немає у володінні житлового приміщення в регіонах інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Рішенням Управління від 19.06.2018 р. [PERSON] призначена допомога переміщеним особам на проживання, яка виплачувалась щомісячно з 23.05.2018 р. по 22.11.2018 р., у розмірі 442,00 грн. Згідно заяви від 22.11.2018 р. [PERSON] повторно звернувся до Управління з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Крім того просив внести зміни в довідку внутрішньо переміщеної особи у зв`язку зі зміною адреси проживання з [ADDRESS] [ADDRESS] . Рішенням Управління від 12.12.2018 [PERSON] призначена допомога переміщеним особам на проживання, яка виплачувалась щомісячно з 23.11.2018 р. по 22.05.2019 р. у розмірі 442,00 грн. За результатами проведеної перевірки, зокрема Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.04.2019 р. № 164761631, було встановлено, що [PERSON] з 01.06.2018 р. на праві приватної власності належить 1/1 частка квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] та з 07.05.2018 р. на праві приватної власності належить 1/1 частка квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Згідно розрахунку надмірно сплачених коштів, допомоги переміщеним особам на проживання за період з 01.06.2018 р. по 30.04.2019 р. розмір загальної суми допомоги, отриманої відповідачем, становить 4862,00 грн. Рішенням Управління від 21.05.2019 р. по особовій справі № 616456 [PERSON] знято з обліку осіб, яким надається щомісячна адресна допомога як внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та вирішено стягнути надмірно сплачені Управлінням кошти за період з 01.06.2018 р. по 30.04.2019 р. Управлінням на адресу відповідача було направлено повідомлення від 11.06.2019 р. про відшкодування коштів з викладенням усіх обставин на запропоновано з`явитися до управління з метою вирішення виниклого питання, проте станом на теперішній час, ані рішення від 21.05.2019 року, ані вказане повідомлення відповідачем не виконані. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно п. п. 2, 3 від 20.10.2014 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї. Відповідно до п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Внаслідок неповідомлення відповідачем про обставини, які впливають на призначення грошової допомоги, [PERSON] надмірно нарахована та виплачена адресна допомога в розмірі 4862,00 грн., адже за наявності у нього у власності житлових приміщень, розташованих в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, а саме двох квартир у м. Одеса, останній права на отримання щомісячної адресної допомоги станом на 01.06.2018 року не мав. Відповідно до п. 11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки відповідачем вимога позивача про повернення коштів залишена без реагування, добровільно кошти не повернуті, вони підлягають стягненню з відповідача. Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1921,00 гривень. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved