Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою та просить стягнути з відповідачів 333 грн. 20 коп. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, мотивуючи тим, що він є потерпілим по кримінальному провадженню у якому відповідач - [PERSON], є обвинуваченим у вчиненні відносно нього кримінального правопорушення, передбачено ч.3 ст.185 КК України. На момент вчинення крадіжки він був неповнолітнім, тому відповідачами є і його батьки. [PERSON] обвинувачувався в тому, що 23.05.2017 близько 21 год. 30 хв. в с. Антоновичі Овруцького району, з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжки), з корисливих спонукань, проник до житлового будинку, який знаходиться по [ADDRESS], а саме: через горище до кімнати кухні та в подальшому до приміщення гаражу, шляхом відкривання незачиненого начіпного замка, звідки таємно викрав брухт кольорового металу загальною вагою 11,9 кг вартістю 28 грн. за кілограм на загальну суму 333 грн.20 коп.. Вказаний житловий будинок належить йому, а тому йому було заподіяно матеріальну шкоду, яка на даний час не відшкодована. Крім того, заподіяно і моральну шкоду, яку він оцінює на суму 5000 грн., так як було заподіяно шкоду його майну. По матеріалах справи викрадені речі вказані як метал, а насправді це були колишні вироби з металу, що залишилися йому від бабусі. Він отримав нервовий стрес, дуже хвилювався та хвилюється за свою власність. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав. Відповідачі: [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, зокрема повністю розмір матеріальної шкоди та частково розмір моральної шкоди, не конкретизувавши його. У визначенні розміру покладаються на погляд суду. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Відповідачі: [PERSON] та [PERSON] повідомили, що він не зміг приїхати по причині трудової зайнятості. Суд, вислухавши пояснення сторін та перевіривши в судовому засіданні докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у повнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці якої не вистачає або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Частиною 1 ст. 1180 ЦК України передбачено, що шкода, завдана неповнолітньою особою після набуття нею повної цивільної дієздатності, відшкодовується цією особою самостійно на загальних підставах. Вирок Овруцького районного суду від 23.10.2017 (а.с. 2) підтверджує вину [PERSON] в таємному викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, а саме: до житлового будинку, який знаходиться по [ADDRESS], звідки таємно викрадено брухт кольорового металу загальною вагою 11,9 кг вартістю 28 грн. за кілограм на загальну суму 333 грн.20 коп.. З вказаного вироку вбачається, що домогосподарство належало покійному батьку потерпілого, а на даний час належить йому. В судовому засіданні позивач пояснив, що спадщину після смерті батька він не оформив. Викрадено було не брухт, а речі, які коштують більше ніж 333 грн. 20 коп.. Факт викрадення речей підтвердив і відповідач [PERSON], який зазначив, що алюмінієвий бак, алюмінієву каструлю він поламав на брухт. Інші речі були дрібні. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу, про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Нормами, закріпленими в ст.81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, при доведеності вини [PERSON] в заподіянні позивачеві матеріальної шкоди саме на суму 333 грн. 20 коп., відсутності будь-яких інших доказів щодо вартості викраденого та підтримання позивачем заявлених позовних вимог, є підстави для задоволення позову в даній частині в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Суд вважає, що винними діями відповідача позивачу заподіяна моральна шкода, оскільки останній зазнав певних нервових навантажень внаслідок скоєного. Внаслідок винних дій відповідача - [PERSON] , було порушено його усталені життєві зв'язки. Визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди, суд враховує наступне. В судовому засіданні позивач пояснив, що в розмір моральної шкоди включено те, що вартість викраденого є більшою, ніж 333 грн. 20 коп.; він поніс матеріальні затрати, затрати часу на проїзд до місця проведення судових засідань під час проведення кримінального провадження по обвинуваченню [PERSON]; звертався і до лікаря. Однак, вартість викраденого не може компенсуватися розміром моральної шкоди, оскільки вона визначає розмір матеріальної шкоди; не можуть бути за рахунок розміру моральної шкоди покриті і процесуальні витрати, так як питання щодо них вирішуються судом в порядку, передбаченому ст.ст.118-126 КПК України; будь-яких доказів, які б підтверджували звернення позивача до лікаря суду не надано. Таким чином, враховуючи викладене та те, що позивач є потерпілим по кримінальному провадженню, у якому відповідач - [PERSON], є обвинуваченим у вчиненні відносно нього кримінального правопорушення, передбачено ч.3 ст.185 КК України, також враховуючи і факт не оформлення ним права на спадщину, відповідно не доведеність саме його права власності на викрадене, та з врахуванням наведеного і обсяг страждань позивача, певний час вимушених змін у життєвих стосунках, відсутність у нього доказів на підтвердження розміру моральної шкоди на суму 5000 грн., виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди повинен бути зменшений до 824 грн.. Оскільки, на даний час відповідач - [PERSON] досяг повноліття, то відповідно до положень ч.1 ст. 1180 ЦК України шкода підлягає відшкодуванню саме ним. Відповідно в задоволенні решти позовних вимог та в позові до [PERSON] та [PERSON] слід відмовити за безпідставністю. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. в доход держави. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: в сумі 138 грн. 88 коп. (640 грн.Х21,7%:100%=138,88 грн.).

Outcome: partial