Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду, наполягаючи на зменшені розміру стягнутих з нього аліментів на користь повнолітнього сина [PERSON], [INFO] з 1/4 частки всіх його прибутків до 1/8 частки щомісяця на весь період навчання, але не більше ніж досягненням останнім 23-х років. Надав необхідні докази. Відповідачка по справі категорично заперечувала проти цього, посилаючись на свої незначні доходи, надавши відповідну довідку цьому, та на прибутки позивача офіційних доходів (надання в оренду нежитлового приміщення - ПП «Солодкий Рай» (частково) та адвокатам (частково), що розташоване по [ADDRESS], оренди житла, наявність у позивача власного житла з усіма вигодами, автомобіля. Звертала увагу суду на те, що у разі зменшення розміру стягнення аліментів, син [PERSON], буде змушений припинити навчання. Вислухавши сторін, дослідивши обставини справи, суд дійшов до наступного. Встановлено, що згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 листопада 2012 року позивач сплачує аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх його прибутків, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму починаючи з 29 жовтня 2012 року до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2014 року. Крім того, від іншого шлюбу з [PERSON], позивач має ще 2-х дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10 грудня 2014 року позивач сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх своїх прибутків щомісяця, починаючи з 13 листопада 2014 року на весь період його навчання. До цього ж згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15 січня 2015 року з нього ж на користь відповідачки стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частки всіх його прибутків, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму до її повноліття для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2014 року до 26 липня 2021 року. Таким чином, позивач зобов'язаний до сплати аліментів на доньку [PERSON] у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісяця на весь період навчання, на сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки всіх видів його прибутків щомісяця на весь період навчання останнього, а крім того - 1/4 частину всіх свої прибутків щомісяця на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON], до досягнення нею повноліття. Зазначені обставини стверджувалися повивачем, підтвердженні судовими рішеннями, які мають чинну силу і не оспорювалися відповідачкою. Разом з тим, згідно представленої довідки № 23 від 29 січня 2015 року середня заробітна плата позивача складає 2487 грн. 60 коп. (з березня 2014 року по січень 2015 року). Загальний розмір стягнутих з нього аліментів перевищує 50% розміру його офіційних прибутків у той самий час, як загальний розмір всіх утриманих з позивача коштів, згідно до ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 04 листопада 2010 року не повинен перевищувати половину прибутків (заробітної плати) боржника. При цьому, суд враховує, що норма права, що передбачає обов'язковість батьків надавати матеріальну допомогу дітям на весь період їх навчання (ст.199 п. 1 СК України) застосовується тільки у разі, якщо вони (батьки) можуть надавати таку допомогу. І в цьому випадку суд повинен з'ясувати: в якому розмірі. У розглянутому випадку суд дійшов до висновку про те, що у викладених обставинах позов підлягає задоволенню. При цьому суд не може взяти до уваги заперечення відповідачки стосовно інших доходів (прибутків) відповідача,бо не надала суду жодних доказів своїм запереченням. Між тим, ст.. 60 ЦПК України покладає на сторони обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень шляхом надання допустимих та відносимих доказів.

Outcome: approved