Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрінком», Уповноважена особа від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрінбанк» [PERSON], третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості по заробітній платі. Свої вимоги мотивує тим, що з 19.03.2011р. він працював на посаді директора Львівської філії ПАТ «Укрінбанк». На підставі постанови Правління Національного банку України від 24.12.2015р. №934 «Про віднесення ПАТ «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.12.2015р. №239 «Про затвердження тимчасового адміністративного банку». Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 22.03.2016р. №180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію та ліквідацію ПАТ «Укрінбанк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 22.03.2016р. №385 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень ліквідатору банку». В звязку з процедурою ліквідації позивача було звільнено з займаної посади у звязку із змінами в організації виробництва і праці, скороченням чисельності та штату працівників ПАТ «Укрінбанк», відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України. З 18.04.2016р. позивача було прийнято на посаду директора Львівського центрального відділення ПАТ «Укрінбанк» за строковим договором, про що було видано наказ № 116-к від 12.04.2016р. та укладено строковий трудовий договір. 23.09.2016р. позивач був звільнений з займаної посади за угодою сторін, згідно з поданою ним заявою на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України однак уповноваженою особою від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрінбанк» припинено виплату йому заробітної плати з 13.07.2017р., що є порушенням законодавства України про працю. Відтак, при звільненні йому не виплачено заробітну плату за період з 13.07.2016р. по 23.09.2016р. в розмірі 28\~000,00 грн., а також компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 7000,00 грн. Просить, на підставі викладеного позов задоволити та стягнути з відповідачів належні йому виплати в розмірі 35\~000,00 грн. В подальшому позивач неодноразово уточняв свої позовні вимоги, востаннє 27.03.2017 року, в яких зазначив, що починаючи з 13.07.2016р. йому було припинено виплату заробітної плати до моменту звільнення (23.09.2016 року). За цей період йому належить до стягнення заробітна плата в розмірі 39\~243,75 грн., що розраховується за наступною формулою: 13 робочих днів в липні 2016р. х 603,75 грн. середньоденна заробітна плата = 7848,75 грн. 22 робочих дні в серпні 2016р. х 603,75 грн. середньоденна заробітна плата = 13282,50 грн. 17 робочих днів у вересні 2016р. (до 23.09.2016р.) х 603,75 грн. середньоденна заробітна плата = 10263,75 грн. 13 днів невикористаної відпустки х 603,75 грн. середньоденна заробітна плата = 7848,75. 7848,75+13282,50+10263,75+7848,75 грн. = 39243,75 грн. Окрім цього, оскільки з позивачем не проведений повний розрахунок, він вважає за необхідне стягнути свій середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто по 10.04.2017р, а саме 82111,00 грн., що розраховується за наступною формулою: 5 робочих днів у вересні 2016р. (з 24.09.2016р.) х 603,75 грн. середньоденної заробітної плати = 3018,75 грн. 20 робочих днів в жовтні 2016р. х 603,75грн = 12075 грн. 22 робочі дні в листопаді 2016р. х 603,75 грн. = 13282,50грн. 22 робочі дні в грудні 2016р. х 603,75 грн. = 13282,50грн. 20 робочих днів в січні 2017р. х 603,75 грн. = 12075,50 грн. 20 робочих днів в лютому 2017р. х 603,75 грн. = 12075,50 грн. 22 робочі дні в березні 2017р. х 603,75 грн. = 13282,50 грн. 5 робочих днів в квітні 2017р. х 603,75 грн. = 3018,75 грн. 3018,75грн.+12075грн.+13282,50грн.+13282,50грн.+12075,50грн.+12075,50грн.+13282,50грн +3018,75грн. = 82111 грн. Загальна сума невиплаченої позивачу заробітної плати становить 121\~354,75 грн., яку просить стягнути з відповідачів. В судове засідання позивач не зявився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить такий задоволити. Представники відповідачів та третьої особи в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд приходить до висновку, що справу можна розглядати у відсутності сторін на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Як вбачається з копії трудової книжки [PERSON] 19 березня 2011р. наказом №241-к прийнятий на посаду директора Львівської філії ПАТ «Укрінбанк» . 20 липня 2013р. у звязку із припиненням діяльності Львівської філії ПАТ «Укрінбанк» переведений на посаду директора Львівського центрального відділення ПАТ «Укрінбанк». 15.04.2016р. [PERSON] на підставі наказу №85-к від 11.04.2016р. звільнений у звязку із змінами в організації виробництва і праці, скороченням чисельності та штату працівників на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. Від 15.04.2016р. в трудовій книжці міститься запис де зазначено, що запис за №31 недійсний, звільнений у звязку з відмовою від продовження роботи у звязку із зміною істотних умов праці на підставі п.6 ст. 36 КЗпП України. 18 квітня 2016 року на підставі наказу №116-к від 12.04.2016р. прийнятий на посаду директора Львівського центрального відділення ПАТ «Укрінбанк». 23 вересня 2016 року [PERSON] був звільнений з займаної посади за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України, наказ №17-к від 16.09.2016р. Відповідно до ст.. 115 КЗпП України та ст.. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч.5 ст.97 КЗпП України та ч.3 ст.15 Закону України «про оплату праці» оплата праці працівникові здійснюється власником або уповноваженим ним органом після виконання зобовязань по оплаті праці.. Статтею 47 КЗпП України передбачено обовязок власника або уповноваженого ним органу провести розрахунок з працівником і видати йому трудову книжку Відповідно до\~ст.116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Відтак,

Outcome: approved