Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № DNI0GL00000187 від 14 квітня 2008 року 51845,17 доларів США, та судові витрати по справі. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 14 квітня 2008 року між банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № DNI0GL00000187 за умовами якого позичальнику було надано кредит в сумі 52258,19 доларів США, зі сплатою за користування кредитними коштами 11,04 % річних на суму залишку заборгованості. Кредит, було надано на строк з 14 квітня 2008 року по 14 квітня 2028 року. З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника, 14.04.2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель відповідає перед банком як солідарний із позичальником боржник. Відповідач [PERSON] отримавши кредит належним чином своїх обовязків за кредитним договором не виконувала не здійснювала погашення боргу, сплату процентів та інших обумовлених договором платежів, в результаті чого станом на 08.12.2014 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 51845,17 доларів США. Представник позивача в судовому засіданні підтримала пред'явлену позовну заяву та просила вимоги банку задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та зауважив на тому, що погашення кредиту не здійснювалося через погіршення матеріального стану. Відповідач [PERSON] в судове засідання 13 липня 2015 року не з'явилася, повідомлялася належним чином про місце та час судового розгляду, заперечень проти позову не надала, свого представника до суду не направила. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 14 квітня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № DNI0GL00000187, долучений до матеріалів справи у копії, за умовами якого (п. 1, п. 7) позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 57122,20 доларів США на наступні цілі: 51500,00 доларів США на придбання нерухомості, 515,00 доларів США на сплату за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 114,45 доларів США на страхування майна, 128,75 доларів США на особисте страхування, 4864,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та порядку визначених п.п. 2.1.3, 2.2.7 кредитного договору. За користування кредитом відповідач зобовязався сплачувати банку проценти із розрахунку 11,04 % річних (0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості), що сторони погодили у п.п. 2.2.2, 3.1, 3.2, 7.1. Кредитні кошти були надані позивачем відповідачу на строк з 14.04.2008 року по 14.04.2028 року (п. 7.1). Відповідач [PERSON] отримала кредитні кошти та використала їх, про свідчить розрахунок грошового боргу, але будучи зобовязаною повертати кредит щомісячними платежами в розмірі 563,79 доларів США (п. 7.1) шляхом внесення коштів до банку, своїх зобовязань належним чином не виконала, в результаті чого станом на 08.12.2014 року утворилася заборгованість у сумі 51845,17 доларів США, яка складається з: 46191,24 доларів США заборгованості за кредитом, 2910,17 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом, 56,43 доларів США заборгованості по комісії за користування кредитом, 203,17 доларів США пені за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором, 16,11 доларів США штрафу (фіксованої частини), 2468,05 доларів США штрафу (процентної складової). Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком, який було перевірено у судовому засіданні. В забезпечення належного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір поруки від 14.08.2008 року, відповідно умов якого поручитель зобовязався відповідати перед банком як солідарний із позичальником боржник за належне виконання зобовязань що випливають із умов кредитного договору ( п.п. 1,2,3 договору поруки). Відповідно до положень ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд за браком доказів підтвердження відповідачами виконання зобов'язань за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем, які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідачів, що ним не заперечувалось та не спростовано. Оскільки судом встановлено, що відповідачі належним чином не виконували взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та договором поруки, в т.ч. і після отримання відповідних вимог з ПАТ «КБ «ПриватБнак», чим прострочили виконання згідно ст. 612 ЦК України, у зв'язку з чим виникла заборгованість, суд за встановлених обставин, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення на його користь солідарно з відповідачів підтверджену розрахунком суму заборгованості в розмірі 51845 (пятдесят одна тисяча вісімсот сорок пять) доларів США 17 центів (1\~135\~927,67 грн. по курсу НБУ станом на 13.07.2015 року (100 дол. США = 2191.6483)). Статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 533 ЦК України передбачено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Як розяснив Пленум ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 12 Постанови № 5 від 30.03.2015 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. За встановлених в судовому засіданні обставин, стягнення з відповідачів заборгованості в іноземній валюті відповідає вимогам Закону. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved