overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій вказує, що його бабусі [PERSON] та її цивільному чоловіку [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] по ? частині кожному на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.08.1993року. 09.08.2005року [PERSON] померла, а [PERSON] за кілько років до цього часу розстався з нею, виїхав в невідомому напрямку і місце знаходження його на даний час невідомо. Позивач стверджує, що з 2005року він фактично відкрито, безперервно володіє спірною квартирою, сплачує квартплату та витрати за комунальні послуги, проводить в квартирі поточний ремонт. Просить суд визнати за ним право власності в порядку набувальної давності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 44,5кв.м. житловою площею 26,7кв.м. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися суду надали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, суду представив заяву про розгляд справи без його участі оскільки не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд дослідив матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Так в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач [PERSON] більше десяти років відкрито, безперервно володіє квартирою №51, будинку №6, по вул. Лозановича м. Словянська Донецької області сплачує квартплату та витрати за комунальні послуги, проводить в квартирі поточний ремонт. Відповідно до витягу з реєстру прав власників на нерухоме майно квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] по ? частині кожному з співвласників на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.08.1993року. [PERSON] померла 09.08.2005року, місце знаходження [PERSON] на даний час невідомо, з довідки яка була отримана сторонами по справі з території тимчасово непідконтрольній [PERSON], і яка не несе ні яких правових наслідків, суду стало відомо, що [PERSON] помер у 2000році. Враховуючи вище наведені обставини, суд приходить до висновку, що відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів позбавляють позивача оформити свої спадкові права на спірну квартиру. Таким чином суд вважає за можливо визнати за позивачем право власності на спірну квартиру в порядку набувальної давності оскільки в судовому засіданні було достовірно встановлено, що позивач більше 10 років користується спірною квартирою, оплачували комунальні послуги проводили ремонтні роботи по квартирі тобто добросовісно, відкрито, безперервно володіє нерухомим майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій вказує, що квартира [ADDRESS] на праві загальної спільної власності належить йому та його матері [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру №15030 від 27.09.1993року виданого Фондом комунального майна м. Донецька. [INFO] [PERSON] померла після її смерті відкрилася спадщина на частину вище зазначеної квартири. Позивач стверджує, що після смерті матері він своєчасно звернувся до нотаріальної контор з заявою про прийняття спадщини, але державний нотаріус Сьомої державної нотаріальної контори м. Донецька постановою від 24.10.2013 року відмовив йому в нотаріальних діях по оформленню спадкового майна через, то що власник квартири за час життя не оформила належним чином правовстановлюючі документи. Просить суд визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду надала пояснення аналогічні позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі не заперечувала проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги не обґрунтованими та не підлягаючими задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві загальної спільної власності позивачу по справі [PERSON] та його матері [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру №15030 від 27.09.1993 року виданого Фондом комунального майна м. Донецька. Згідно свідоцтва про право власності частини співвласників квартири не визначені, право власності в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно не зареєстровано. [INFO]року [PERSON] померла після її смерті відкрилася спадщина на частину вище зазначеної квартири. Позивач після смерті матері він своєчасно звернувся до нотаріальної контор з заявою про прийняття спадщини, але державний нотаріус Сьомої державної нотаріальної контори м. Донецька за постановою від 24.10.2013року відмовив йому в нотаріальних діях по оформленню спадкового майна через, то що право власності в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно не зареєстровано. Відповідно ст.10,60 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Розглядаючи позовні вимоги позивача про визнання право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, суд вважає за можливо відмовити в задоволенні позову, оскільки при зверненні до суду та в судовому засіданні, судом не було встановлено спірних правовідносин між позивачем та відповідачем по справі, які права позивача були порушені, і які можуть бути захищені у судовому порядку. Відповідач на частину спадкового майна не претендує, і ні яких вимог до позивача не заявляє. Крім того, позивач не втратив можливість зареєструвати право власності на спірну квартиру в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, однак фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені, сторони не ведуть спільного господарства та спільно не проживають. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд розірвати зареєстрований між ним та відповідачем шлюб. У судове засідання сторони не з`явились. До канцелярії суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності; позивач підтримав позов, відповідач просила задовольнити позовні вимоги (а.с. 18, 19). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 09 серпня 1980 року Бондарівською сільською радою народних депутатів Овруцького району Житомирської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №16, що підтверждується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 2). Частиною 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК) передбачено, що кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст. 21 СК). Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК). За змістом ч. 3 ст. 105 СК шлюб припиняється, зокрема, внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 СК передбачена можливість пред`явлення одним із подружжя позову про розірвання шлюбу. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК). Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, суд, з`ясувавши фактичні взаємини сторін та причини позову, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам сторін, у зв`язку з чим вважає за потрібне задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб сторін. Також,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що після смерті [INFO] батька [PERSON] він, прийнявши спадщину шляхом постійного проживання з ним, є єдиним спадкоємцем за законом житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться на [ADDRESS] Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Просить визнати за ним право власності на спадкове будинковолодіння за вказаною адресою. Сторони у судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності та відповідно, позивач - про підтримання позову, відповідач - про його визнання. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У силу ст.1217 цього ж Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом установлено, документально підтверджено, що [PERSON] є сином [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER]. З дня його смерті в силу ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на житлове будинковолодіння, що йому належало. Про належність [PERSON] житлового будинку, господарських споруд та надвірних будівель, що на [ADDRESS], свідчать довідка Кортеліської сільської ради від 27.06.14 №136 та витяг з погосподарської книги №4 за 2006 рік. У силу ст.1261 ЦК України позивач, як син спадкодавця, є спадкоємцем за законом першої черги. Позивач на виконання вимог ст.1268 ЦК України прийняв спадщину шляхом проживання із спадкодавцем на час смерті останнього, що стверджується довідкою Кортеліської сільської ради від 27.06.14 №136. За його ж заявою 14 листопада 2008 року зареєстрована спадкова справа, про що свідчить відповідний Витяг із Спадкового реєстру від 26.06.14. Цією ж заявою стверджено відсутність інших спадкоємців після смерті [PERSON] Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька. Однак отримати свідоцтво про право на спадкове будинковолодіння позивач не може через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на дане майно, про що свідчить рішення щодо отримання інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.06.14. Згідно із ст.328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таких обставин судом не встановлено. З огляду на наведене суд на підставі досліджених доказів визнає за [PERSON] право власності на будинок і господарські будівлі, що на [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що після смерті [INFO] матері [PERSON] він, прийнявши спадщину шляхом звернення у шестимісячний строк до нотаріальної контори з відповідною заявою, є єдиним спадкоємцем за заповітом житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться на [ADDRESS] Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Просить визнати за ним право власності на спадкове будинковолодіння за вказаною адресою. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у заяві. Пояснив, що його матері [PERSON] належало два житлових будинки, [ADDRESS] та [ADDRESS]. Один із них, під [ADDRESS] за вказаною адресою, мати за життя подарувала відповідачу. Решту свого майна, до якого належить і будинок під [ADDRESS], заповіла йому. Зазначив, що спадкоємців з правом на обов'язкову частку в спадщині після смерті матері немає. Відповідачка, його рідна сестра, на час відкриття спадщини була діє- і працездатна. Просить позов задовольнити. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позову. Позов підлягає до задоволення. Судом установлено, документально підтверджено, що [PERSON] усе належне їй майно заповіла [PERSON], позивачу в справі. Згаданий заповіт посвідчено Межиситівською сільською радою Ратнівського району 19 квітня 2012 року та зареєстровано за №11. Про належність заповідачу будинковолодіння у [ADDRESS] свідчить довідка Межиситівської сільської ради №31 від 12.02.14 року та витяг з погосподарської книги №1 за 2012 рік. Як вбачається із свідоцтва про смерть [NUMBER], [INFO] [PERSON] померла. З цієї дати згідно ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на належне їй майно. У силу ст.1223 ЦК України [PERSON] має право на спадкування як особа, визначена у заповіті. Позивач на виконання вимог ст.1269 ЦК України прийняв спадщину шляхом звернення 28 грудня 2012 року із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, що стверджується відповідною заявою та витягом про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі. Цією ж заявою стверджено відсутність інших спадкоємців після смерті [PERSON] Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом матері. Однак зареєструвати своє право власності на будинковолодіння позивач не може через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на дане майно, про що свідчить повідомлення Волинського обласного бюро технічної інвентаризації від 03.03.14 та рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно від 18.02.14. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ст.328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таких обставин судом не встановлено. З огляду на наведене суд на підставі досліджених доказів визнає за [PERSON] право власності на будинок і господарські будівлі, що на [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що після смерті [INFO] року батька [PERSON] він, прийнявши спадщину шляхом постійного проживання з ним, є єдиним спадкоємцем за законом першої черги житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться на [ADDRESS]. Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Просить визнати за ним право власності на спадкове будинковолодіння за вказаною адресою. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач у поданій письмовій заяві просив справу розглядати у його відсутності, наполягав на підтриманні позовних вимог. Відподачем подано заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради та визнання позову. Позов підлягає до задоволення. Судом установлено, підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER], що [PERSON] є сином [PERSON]. Як вбачається із свідоцтва про смерть [NUMBER], [INFO] року [PERSON] помер. З дня його смерті в силу ст.525 ЦК України (в ред.1963 року) відкрилась спадщина на житлове будинковолодіння, що йому належало. Про належність будинковолодіння, що на [ADDRESS], [PERSON] свідчить витяг з погосподарської книги №1 за 1999 рік (особовий рахунок [NUMBER]). Оскільки згаданий житловий будинок з надвірними будівлями був збудований у сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі, то він вважається прийнятим в експлуатацію і не є самовільним будівництвом. У силу ст.529 згаданого Кодексу позивач, як син спадкодавця, є спадкоємцем за законом першої черги. [PERSON] на виконання вимог ст.549 згаданого Кодексу прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом вступу в володіння та управління спадковим майном, зокрема догляду за спадковим будинком, що на [ADDRESS], де він проживав до смерті батька й де залишився проживати після його смерті, що стверджується довідкою Залухівської сільської ради від 25.02.13 №109. Згідно із цією ж довідкою та відомостями у письмовій заяві позивача до нотаріальної контори інших спадкоємців, які би прийняли спадщину, після смерті [PERSON] немає. За таких обставин позивач відповідно до ст.529 ЦК України (в ред.1963 року) є єдиним спадкоємцем за законом першої черги. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не має змоги через відсутність у спадкодавця передбачених чинним законодавством правовстановлюючих документів на будинковолодіння, про що свідчать рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно №1578451 від 11.04.2013 року та повідомлення Волинського обласного бюро технічної інвентаризації №1449 від 18.04.2013 року. В силу ст.328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таких обставин судом не встановлено. З огляду на наведене, суд визнає за [PERSON] право власності на будинок і господарські будівлі, що на [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що після смерті [INFO] року матері [PERSON] він, прийнявши спадщину шляхом звернення у шестимісячний строк до нотаріальної контори з відповідною заявою, враховуючи відмови відповідача та сестри [PERSON] від прийняття спадщини, є єдиним спадкоємцем за заповітом житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться на [ADDRESS]. Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Просить визнати за ним право власності на спадкове будинковолодіння за вказаною адресою. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач у поданій заяві просив справу розглянути у його відсутності, зазначив про визнання позову. Позов підлягає до задоволення. Судом установлено, документально підтверджено, що [PERSON] належний їй житловий будинок і господарські будівлі, що у [ADDRESS], заповіла у рівних частинах сторонам у справі та [PERSON]. Згаданий заповіт посвідчено Датинською сільською радою Ратнівського району 19 серпня 2011 року. Згідно з відміткою сільської ради на даний час вказаний заповіт є чинним. Про належність будинковолодіння у [ADDRESS] заповідачу свідчить довідка Датинської сільської ради від 14 березня 2014 року та витяг з погосподарської книги №3 за 2014 рік. Як вбачається із свідоцтва про смерть [NUMBER], [INFO] року [PERSON] померла. З цієї дати згідно ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на належне їй майно. Відповідач та [PERSON], скориставшись наданим ст.1273 ЦК України правом, у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини від належної їм частини спадщини відмовились на користь позивача, про що Ратнівською держнотконторою зареєстровано заяви. Більш того, згідно із свідоцтвом про смерть [NUMBER] [PERSON] [INFO] року померла. Позивач на виконання вимог ст.1269 ЦК України прийняв спадщину шляхом звернення 19 березня 2012 року із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, що стверджується відповідною заявою та витягом про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Однак зареєструвати своє право власності на будинковолодіння позивач не може через відсутність у [PERSON] правовстановлюючих документів на дане майно, про що свідчить повідомлення Волинського обласного бюро технічної інвентаризації від 25.03.14 та інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.03.14. Згідно із ст.328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таких обставин судом не встановлено. З огляду на наведене суд на підставі досліджених доказів визнає за [PERSON] право власності на будинок і господарські будівлі, що на [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що після смерті [INFO] року рідного брата [PERSON] він шляхом звернення у шестимісячний строк з відповідною заявою прийняв спадщину у вигляді житлових будинків, що у [ADDRESS]. Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинки позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Просить визнати за ним право власності на спадкові будинковолодіння за вказаними адресами. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог. Датинська сільська рада, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, свого представника у судове засідання не скерувала, заперечення проти позову не подала. Позов підлягає до задоволення. Судом установлено, документально підтверджено витягами з погосподарської книги №1 за 2013 рік, що житлові будинки на [ADDRESS] та на [ADDRESS] в цьому ж населеному пункті відповідно 1949 і 1998 років побудови належали [PERSON]. Оскільки згадані житлові будинки з надвірними будівлями були збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі, то вони вважаються прийнятими в експлуатацію і не є самовільним будівництвом. Як вбачається із свідоцтва про смерть, [INFO] року [PERSON] помер. З дня його смерті в силу ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на житлові будинковолодіння, що йому належали. Позивач та [PERSON] є рідними братами, про що свідчать свідоцтва про їх народження, де батьками обох вказані [PERSON] та [PERSON]. У силу ст.1262 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом другої черги. Із довідки Датинської сільської ради від 18.11.13 №864 та заяви позивача до нотаріально контори вбачається, що спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає. [PERSON] на виконання вимог ст.1269 цього Кодексу прийняв спадщину шляхом звернення 19 листопада 2013 року із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, що стверджується відповідною заявою та витягом про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем за законом житлових будинків [ADDRESS] після смерті [PERSON] Однак зареєструвати право власності на спадкові будинковолодіння позивач не може через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на дане майно, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та повідомлення Волинського обласного бюро технічної інвентаризації. Відповідно до ст.328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі досліджених доказів суд відповідно до ст.392 ЦК України визнає за [PERSON] право власності на будинки і господарські будівлі, що на [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком №45 по вул. Набережна в с. Триліси Олександрівського району Кіровоградської області. Зважуючи на необхідність в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідним проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved