Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до Троїцького районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами №4707 та №4548 в загальній сумі 19 440,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09 вересня 2014 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії №4548, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 3000,00 грн на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання та сплатою 70% річних від загальної суми залишку кредиту за користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяці від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов'язань відповідачем. Погашення кредиту та сплата відсотків за користуванням мало здійснюватись до 25 числа кожного місяця, згідно затвердженого графіку погашення кредиту. 29 листопада 2014 року між [PERSON] та позивачем був укладений кредитний договір №4707, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 3000,00 грн на умовах строковості, зворотності та цільового характеру використання, зі сплатою 70% річних від загальної суми залишку кредиту за користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяці від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов'язань відповідачем. За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, за умовами якого відповідач зобов'язалась до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та погашати основну суму заборгованості за кредитом. [PERSON] прийняті на себе зобов'язання не виконує, постійно порушує графіки сплати кредиту, у зв'язку з чим станом на 29.04.2017 за кредитним договором №4548 виникла заборгованість в розмірі 9623,37 грн, а за кредитним договором №4707 - в сумі 9817,03 грн. Позивач звертався до відповідача із письмовими попередженнями про необхідність погашення заборгованості, а також направляв телефонограми. Однак боржник заходів щодо заборгованості кредитом не прийняв. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача виниклу суму заборгованості, а також покласти на неї судові витрати. В судове засідання сторони не з'явились. Представник позивача направив заяву, згідно якої просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач про дату та час судового засідання повідомлялась завчасно, належним чином, причину неявки суду не повідомила. У зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній доказами. В силу ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. 09 вересня 2014 року між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії №4548, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 3000,00 грн строком на 24 фактичних місяці від дня отримання позичальником усієї суми кредиту або першого траншу за кредитом (а.с.2). Згідно п. 3.1 кредитного договору №4548, за користування кредитом кредитодавець щомісячно станом на останній день місяця нараховує плату (проценти) в розмірі 70% річних від загальної суми щоденного залишку заборгованості позичальника по кредиту в рамках кредитної лінії. Відповідно до п. 3.4 кредитного договору №4548, сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка погашення платежів, що є додатком до договору. Як вбачається зі змісту п. 5.4.3 кредитного договору №4548, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом у випадку наявності, зокрема, затримання позичальником, сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом на строк, що перевищує один місяць. При цьому в силу вимог п.5.2.2 кредитного договору №4548 повне погашення кредиту позичальником не призводить до дострокового розірвання цього договору. Згідно графіку платежів від 09 вересня 2014 року відповідач зобов'язалась до 25 числа кожного місяця сплачувати основну суму заборгованості та нараховані відсотки (а.с.3). 29 листопада 2014 року між Кредитною спілкою «Імперіал ЛДТ» та [PERSON] був укладений Договір кредитної лінії №4707, згідно якого кредитодавець надав позичальнику кредитну лінію з лімітом в сумі 3000, 00 грн, строком на 24 фактичних місяців від дня отримання усієї суми кредиту або першого траншу за кредитом (а.с.5). Умови повернення кредиту, розмір процентної ставки та інші умови договору є ідентичними договору від 09 вересня 2014 року №4548. При цьому сторони погодили, що повернення кредиту повинно здійснюватись згідно графіку платежів від 29 листопада 2014 року (а.с.6). У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та надання фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, набувати майнові та немайнові права, мати обов'язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод, бути позивачем і відповідачем у судах. Частиною 4 ст. 8 Закону України «Про кредитні спілки» передбачено, що ліцензуванню в кредитній спілці підлягає діяльність з залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також інші види діяльності відповідно до закону. За правилами ст. 34 Закону України «Про фінансові послуги та державний ринок фінансових послуг» діяльність з надання фінансових кредитів дозволяється після отримання відповідної ліцензії. Статтею 21 цього Закону передбачена господарська діяльність кредитної спілки, яка полягає, зокрема, у наданні кредитів своїм членам і залученні на договірних умовах внесків (вкладів) своїх членів на депозитні рахунки. Провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої цим Законом, не допускається. Тобто, [PERSON] у відповідності до вимог ст. 627 ЦК України обрала для себе фінансову установу, яка надавала відповідні фінансові послуги, і уклала договір на запропонованих вказаних кредитною спілкою умовах. Сторони погодили між собою умови договору, відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, про що свідчать їх підписи в кредитному договорі. Таким чином волевиявлення сторін було вільним і направленим на отримання реальних наслідків договору, тобто з боку відповідача на отримання кредиту, а з боку позивача на повернення виданих коштів і отримання прибутку у вигляді плати за користування кредитом. Поряд з цим, сторони також погодили між собою відповідальність сторін, яка настає при невиконанні ними умов договору. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до частини першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виходячи зі змісту статей 526, 599 ЦК України зобов'язання буде вважатися виконане належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №4548 від 09 вересня 2014 року, станом на 29 квітня 2017 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в сумі 9 626, 37 грн, яка складається з: 7033,37 грн - суми заборгованості зі сплати відсотків та 2590,00 грн - суми позовних вимог зі сплати основного боргу (а.с.4). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №4707 від 29 листопада 2014 року, в результаті невиконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором сума заборгованості становить 9 823,45 грн та складається з: 2720,00 грн - заборгованості зі сплати основного боргу та 7097,03 грн - заборгованості за сплати відсотків (а.с.7). Таким чином суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості з відповідача є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. Вирішуючи питання про стягнення судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При відкритті провадження за клопотанням позивача йому була відстрочена сплата судового збору до ухвалення рішення у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою сплачується судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За таких обставин з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1600,00 грн На підставі викладеного, ст. 509, 525, 526, 599, 625, 627, 628, 638, 1046, 1048, 1049, 1055 ЦК України,

Outcome: approved