Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд:\~ 1.Скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 03.11.2008р. № 273237 про реєстрацію за Одеською обласною радою на праві власності на нежилі будівлі: літ. «А», «В», «Д», «Ж», загальна площа яких 3558,6 кв.м., підстанції 0 та огорожи № 1-2, відображені у технічному паспорті від 07.07.2008р. за адресою: [ADDRESS] , відображені у технічному паспорті від 07.07.2008р. за адресою: [ADDRESS] . 2. Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Дубровіної О.В. від 26.09.2013р. № 6272565, на підставі якого за Одеською обласною радою зареєстровано право власності на нежилі будівлі: літ. «А», «В», «Д», «Ж», загальна площа яких 3558,6 кв.м., підстанції 0 та огорожи № 1-2, відображені у технічному паспорті від 07.07.2008р. за адресою: [ADDRESS] . відображені у технічному паспорті від 07.07.2008р. за адресою: [ADDRESS] . 3. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис від 17.09.2013р. № 2663753 про право власності Одеської обласної ради на нежилі будівлі: літ. «А», «В», «Д», «Ж», загальна площа яких 3558,6 кв.м., підстанції 0 та огорожи № 1-2, відображені у технічному паспорті від 07.07.2008р. за адресою: [ADDRESS] , відображені у технічному паспорті від 07.07.2008р. за адресою: [ADDRESS] . Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що позивачу стало відомо, що Одеська обласна рада зареєстрована власником об`єкту за адресою: [ADDRESS] , який відповідно до технічної документації збігається з будинком [ADDRESS] , квартирою якою володіє позивач. Позивач вважає, що право власності Одеської обласної ради на вказаний об`єкт набуте безпідставно, оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно було здійснена без виключення даного об`єкту із загального майнового комплексу, за невідповідною адресою та без правових підстав, а тому Свідоцтво про право власності на нежилі будівлі від 03.11.2008 року № 273237 підлягає скасуванню. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.01.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 04.03.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де зазначив, що матеріали справи не містять відомостей на якій підставі позивач є власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] та не додає їх до позовної заяви. Крім того, в Адресному реєстрі міста Одеси адреса: [ADDRESS] відсутня, а відповідно довідка щодо її резервування не видавалась. Також зазначено, що позивач в позові зазначає, що під час оформлення та реєстрації права власності обласної ради на будівлі та споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS] не було враховано те, що власником квартири , яка є окремим об`єктом у складі будівель та споруд, право власності на які оформлено за обласною радою, є [PERSON] на підставі розпорядження Жовтневої районної адміністрації від 03.11.1999 року, однак дане твердження не відповідає дійсності, оскільки дане нерухоме майно знаходилось у користуванні [PERSON] , з огляду на що в задоволенні позову просив відмовити. 05.04.2021 року надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач у своєму відзиві на позов посилається на неналежні докази та те, що Рішення Одеської обласної ради на яке посилається відповідач у відзиві не містить в собі пунктів та положень реєстрації права власності на спірний об`єкт за Одеською обласною радою. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.04.2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні, призначеному на 27.10.2021 року представник відповідача заперечувала проти задоволення позову. Представник позивача до судового засідання не з`явилась, надала клопотання про відкладення розгляду справи. Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Верховний Суд у постанові від 1жовтня 2020року усправі №361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Враховуючи наведені вище обставини суд дійшов висновку, що у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення сторін по справі, вважає позов не підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Відповідно до свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі від 03.11.2008 року серії САА № 273237 територіальні громади сіл, селищ, міст Одеської області в особі Одеської обласної ради є власником нежитлових будівель, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Об`єкт в цілому складається з нежитлових будівель літ «А», « В», «Д», «Ж», загальна площа яких 3558,6 кв.м., підстанції 0 та огорожі №1-2, відображених у технічному паспорті від 07.07.2008 року. Первісна реєстрація права власності на вказане нерухоме майно за Одеською обласною радою відбулась 03.12.2008 року, реєстраційний номер 25642460, реєстратор КП « Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості». Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.09.2013 року серії ЕАК № 810822 за Вищим навчальним комунальним закладом « Одеське художнє училище імені М.Б. Грекова» ( належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління яким здійснює обласна рада) зареєстровано право оперативного управління нежитловими будівлями, розташованими за адресою: [ADDRESS] ( запис від 26.09.2013 року № 6273223). Відповідно до рішення Одеської обласної ради від 18.11.2005 року № 694-V, з урахуванням змін та доповнень від 29.02.2008 року №499-V «Одеське художньо-театральне училище ім. М.Б. Грекова» припинено шляхом поділу на: Комунальну установу « Одеське художнє училище імені Митрофана Борисовича Грекова» та Комунальну установу « Одеське театрально- художнє училище». Перелік об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області, управління якими здійснює обласна рада, був затверджений рішенням обласної ради від 22.09.2006 року № 73-V. Перехід права власності на спірний об`єкт нерухомості із загальнодержавної власності до комунальної власності полягає в тому, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25.11.1991 року № 311 виконкомом обласної Ради народних депутатів прийнято рішення №266-ХХІ « Про розмежування державного майна між власністю обласної Ради, міст обласного підпорядкування і районів області». Додатком №1 до якого є Перелік державного майна, яке передається у власність обласної Ради народних депутатів. Відповідно до пункту 8 розділу « Культура» Художнє училище було передано у власність Ради народних депутатів. У подальшому управлінням культури Одеського облвиконкому був складений акт передачі у комунальну власність Одеської області підприємств, установ та організацій, які знаходились у підпорядкуванні Одеського управління культури облвиконкому, підписаний начальником управління культури Одеського облвиконкому Черкаським В.О. та погоджений заступником Міністра культури України Богуцьким Ю.П., в якому під №9 містилось Художнє училище імені М.Б. Грекова ( [ADDRESS] ). Відповідно до ст. 327 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 4,5 ст. 60 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичних особам, надавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. \~ \~ \~ \~Позивач по справі [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] 28.07.2018 року у [PERSON] , який, в свою чергу, придбав її 23.02.2018 року на підставі договору купівлі- продажу у [PERSON] , право власності на квартиру за яким було зареєстровано у 2018 році державним реєстратором КП « Реєстраційна служби Одеської області» Махортовим І.О. Відповідно до Свідоцтва про право власності від 27.01.2009 року серії [NUMBER] власником будівель та споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS] є територіальні громади сіл, селищ, міст області в особі Одеської обласної ради, право власності за якою було зареєстровано 11.03.2009 року КП « Одеське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості». З інформації Юридичного департаменту Одеської міської ради, який забезпечує ведення Адресного реєстру міста Одеси вбачається, що в Адресному реєстрі міста Одеси адреса: [ADDRESS] відсутня. Таким чином територіальні громади сіл, селищ, міст Одеської області в особі Одеської міської ради є власниками будівель та споруд, розташованих за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] на підставі відповідних свідоцтв про право власності. В позові позивач посилається на те, що під час оформлення та реєстрації права власності обласної ради на будівлі та споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS] , не було враховано те, що власником квартири, яка є окремим об`єктом у складі будівель та споруд, право власності на які оформлено за обласною радою, є [PERSON] на підставі розпорядження Жовтневої районної адміністрації від 03.11.1999 року № 1063 « Про затвердження рішення Міжвідомчої комісії Жовтневої райадміністрації від 29.07.1999 року № 33». Суд звертає увагу на те, що пунктом 2 вказаного розпорядження Жовтневої районної адміністрації вказано квартиру [ADDRESS] житловим приміщенням, яке складається з трьох кімнат житловою площею 68,9 кв.м., загальною площею 109,6 кв.м., яка знаходиться у користуванні [PERSON] , відновлена ним у 1955 році за власний рахунок. Тобто дане приміщення перебувало у користуванні, а не у власності [PERSON] . Докази підтвердження, що ним було дане приміщення приватизовано матеріали справи не містять. Крім того, слід зазначити, що розпорядження Жовтневої районної адміністрації від 03.11.1999 року № 1063 « Про затвердження рішення Міжвідомчої комісії Жовтневої райадміністрації від 29.11.1999 року № 33» не є документом, що підтверджує набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Окрім вищезазначеного матеріали справи також не містять відомостей про правомірність переходу прав від [PERSON] до [PERSON] .. Відповідно до приписів пункту 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 ( у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року №553), державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених ст. 27 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, згідно з пунктом 6 частини 1 ст. 27 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане до 01.01.2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дублікат є підставою для проведення державної реєстрації права власності. Враховуючи вищевикладене, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Дубровіної О.В. від 26.09.2013р. № 6272565 про державну реєстрацію права власності за Одеською обласною радою на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: [ADDRESS] є законним, у зв`язку із чим відсутні підстави для скасування відповідного запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог. З наведеного вище, суд вважає позов не обгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає за необхідне в задоволенні позву відмовити за недоведеністю вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed