Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання своє статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії відповідачу за адресою: [ADDRESS] . Так, як даний будинок є багатоповерховим, опалення до квартири [ADDRESS] здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку. Відповідач не здійснював у повному обсязі оплату за надані послуги, внаслідок чого за період з 01.10.2002 року по 01.01.2020 року утворилась заборгованість на суму 35558,20 грн. Тому, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судовий збір. Представник позивача Нестерук А.В. до початку судового засідання надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом оприлюднення інформації на офіційному веб-порталі судової влади України. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не надавав. Правом на відзив не скористався. Суд, вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, ВКР №217205 від 06.08.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіцина Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 5660, та на підставі свідоцтва про право на спадщину, ВЕЕ №272039 від 24.01.2007 року, виданого Третьою криворізькою державною нотаріальною конторою, яке зареєстровано в реєстрі за №1-109 (а.с. 35). З матеріалів справи слідує, що на даний час у квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованих не має (а.с. 7). Згідно ч. 4 ст. 319 та ст. 322 ЦК України власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Будинок, який належить відповідачу на праві приватної власності, є багатоповерховим, опалення квартири [ADDRESS] здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення будинку. Відповідач у вказаний у позові період накопичення заборгованості ніяких заяв про припинення теплопостачання до підприємства позивача не надавав та не звертався. Отже, оскільки опалення багатоквартирного будинку здійснюється від транзитних трубопроводів житлового багатоквартирного будинку і є невід`ємною частиною системи опалення будинку, в тому числі, і опалення квартири відповідача, тому відповідач є таким, що фактично споживав надані послуги. На підставі зазначених фактів, конклюдентних дій відповідача та приписів норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України №630 від 21.07.2005 року, - між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню комунальних послуг з постачання теплової енергії. Відтак, позивачем були надані послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , однак власник квартири [PERSON] належним чином не виконував своїх зобов`язань по оплаті за отримані послуги, у зв`язку з чим, у нього перед КПТМ «Криворіжтепломережа» утворилася заборгованість. З розрахунку заборгованості наданого позивачем слідує, що борг який позивач просить стягнути з відповідача в розмірі 35558,20 грн. склав за період з січня 2002 року по грудень 2019 року (а.с. 8). Проте, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 193590185 від 18.12.2019 року встановлено, що [PERSON] набув право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , лише 11.09.2008 року, на підставі договору купівлі-продажу, ВКР №217205 від 06.08.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіцина Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 5660, та на підставі свідоцтва про право на спадщину, ВЕЕ №272039 від 24.01.2007 року, виданого Третьою криворізькою державною нотаріальною конторою, яке зареєстровано в реєстрі за №1-109 (а.с. 35). Між тим, позивач не надав суду докази того, що укладаючи договір купівлі-продажу квартири, відповідач взяв на себе обов`язок щодо погашення заборгованості за дані послуги попереднього власника. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено імперативний обов`язок щодо доказування і подання доказів у цивільному процесі, а саме зазначеною нормою вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зокрема, згідно з ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами (який був чинний на час виникнення правовідносин). Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки передбачені договором або законом. Обов`язок споживача щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію також встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». У судовому засіданні встановлено, що розмір плати за послуги, які надавались КПТМ «Криворіжтепломережа», встановлений відповідно до Тарифів на теплову енергію КПТМ «Криворіжтепломережа», затверджених Постановами НКРЕ, діючими в окремі періоди нарахування вартості спожитих послуг. Жодних доказів в спростування вказаних позивачем обставин судом не встановлено, а наданий розрахунок суд вважає належним та допустимим доказом, оскільки здійснений з урахуванням рахунків-фактур (які є підтвердженням факту надання послуг), Тарифів на теплову енергію КПТМ «Криворіжтепломережа», затверджених Постановами НКРЕ, діючими в окремі періоди нарахування вартості спожитих послуг. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 610, 614 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його неналежне виконання, обумовлене наявністю провини боржника. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги частково, та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.10.2008 року по 01.12.2019 року, що складає в розмірі 35057,95 грн., тобто з часу не раніше, ніж набуття відповідачем права власності на квартиру. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 2102,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial