Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та встановлення способу участі у виховані дитини. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що перебуває у шлюбі із відповідачкою з 26 березня 2010 року, під час якого в них народилась, [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини із відповідачкою в нього були припинені в квітні 2015 року. Після цього з боку відповідачки чиняться перешкоди у спілкуванні з дитиною, бо він залишився мешкати в кв. 8 по бул. 50 років Жовтня 19 в м. Маріуполі, а [PERSON], яка від нього переїхала, почала ховати від позивача спільну доньку. Оскільки він бажає приймати участь у вихованні доньки, то просить суд усунути перешкоди, які йому завдає мати дитини, не даючи змогу бачитись з донькою. Додавав, що має самостійний дохід, працює, характеризується позитивно, Зазначав також, що відповідачка не працює, а він згідно із графіком роботи має два вихідні дні, суботу та неділю. На підставі того, що в добровільному порядку вирішити наявний спір в нього з відповідачкою не вдається, то просив суд встановити порядок його участі у вихованні [PERSON], 15 липня 2014 р. н., шляхом надання йому можливості спілкуватися з донькою з 10-00 год. суботи до 17-00 год .неділі кожного тижня за його місцем мешкання, а також просив надати йому можливість спілкуватись із донькою по 4 години щороку 31 грудня, на день її народження (15 липня) та на свій день народження (24 липня). Також просив суд усунути йому з боку відповідачки перешкоди у спілкуванні з дитиною, зобовязавши її передавити йому доньку у встановлений судом час. В судове засідання позивач не зявився, надавши суду заяву з проханням вирішити вказаний спір за його відсутності. Представник позивача, яка діє на підставі договору, [PERSON], в судовому засіданні підтримуючи заявлені позовні вимоги [PERSON], зазначала, що батько дитини не може бути обмежений у праві спілкування та виховання доньки за ознаками статі та віку дитини. Враховуючи, що він має рівні права на виховання та спілкування із [PERSON], характеризується виключно позитивно, то існують усі підстави для задоволення предявленого позивачем позову. Відповідачка, [PERSON], в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Представник відповідача, який діє на підставі договору, [PERSON], в судовому засіданні частково заперечуючи проти позову [PERSON], зазначав, що жодних підстав для залишення малолітньої доньки позивачу без матері на ніч немає, враховуючи стать та вік дівчинки. Додавав, що у теперішній час позивач вільно спілкується з донькою, яку відповідачка добровільно йому надає. Також вказував, що жодних перешкод у спілкуванні із дитиною [PERSON] не чинила позивачу. Представники 3-ї особи в судове засідання не зявились, надавши листа, за яким просили розглянути справу за позовом [PERSON] у відсутність представника органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради. При цьому наполягали на максимальному врахуванні інтересів малолітньої дитини при ухваленні судового рішення. Вислухавши пояснення учасників процесу, які зявились, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного вмотивування. На підставі ст. 141 Сімейного кодексу України (далі за текстом рішення - СК) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно із ст. 155 СК здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. На підставі ст. 157 СК той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 159 СК, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Згідно із ч. 2 ст. 159 СК суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. При цьому за положеннями ч. 2 ст. 159 СК під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Суд встановив, що згідно із свідоцтвом про народження, виданим 22 липня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 604 від 22 липня 2014 року, вбачається, що [PERSON] народилась 15 липня 2014 року, батьками якої вказані сторони по справі (а. с. 8). Факт перебування [PERSON] та [PERSON] в шлюбі з 26 березня 2010 року підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 136 від 26 березня 2010 року (а. с. 7). Суд також розглядом справи встановив, що [PERSON] зареєстрований та мешкає в двокімнатній [ADDRESS], яка йому належить на праві власності, з яким також є зареєстрованою за цією адресою його донька, малолітня [PERSON], що підтверджується копією паспорту позивача, довідкою ЖКП «Азовжитлокомплекс» від 7 жовтня 2015 року та копією особового рахунку вказаної житлової організації, а також договором дарування від 11 червня 2003 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно в БТІ міста Маріуполя та копією інвентаризаційної справи на кв. 8 в буд. 19 по бул. 50 років Жовтня в м. Маріуполі (а. с. 6, 9, 10, 11, 12, 13-14). Крім цього в судовому засіданні було встановлено, що за станом свого здоровя наркологічних або психіатричних протипоказань [PERSON] немає, працює водієм, характеризується за місцем роботи та проживання з позитивного боку, та має щомісячний дохід у середньому 1250 грн., що підтверджується довідкою та сертифікатом медичних установ від 27 жовтня 2014 року, характеристиками ФОП [PERSON] та дільничного інспектора міліції, а також довідками за місцем роботи позивача (а. с. 15, 19, 20, 21, 22, 54). Також суд встановив, що [PERSON] працює за графіком, в якому понеділок пятниця робочі дні, а субота та неділя відповідно є вихідними днями (а. с. 20). За висновком Органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області від 11 грудня 2015 року вбачається, що розглянувши позовні вимоги [PERSON], вказаний компетентний орган прийшов до висновку, зважаючи на малолітній вік та стан здоровя дитини, що є можливим клопотати перед судом про встановлення наступного графіку спілкування [PERSON] з малолітньою [PERSON], [INFO], а саме: кожного тижня з 10-00 год. по 17-00 год. суботи та з 10-00 год. по 17-00 год. неділі, а також по 4 години 31 грудня, 15 липня та 24 липня (а. с. 48-49). Таким чином суд розглядом справи дійшов висновку, що позивач, як батько дитини, прагне до спілкування із донькою, до її виховання та до спільного проводження з нею часу, тому з метою унеможливлення порушення прав батька дитини на реалізацію прав по безперешкодному спілкуванні із донькою, [PERSON], суд вважає можливим встановити спосіб участі позивача у вихованні його доньки, [PERSON], 2014 р. н. В свою чергу вимоги позивача щодо усунення йому перешкод у спілкуванні із донькою та її вихованні з боку [PERSON] не підлягають задоволенню, бо не були доведені в судовому засіданні жодними доказами. Вирішуючи питання про встановлення способу участі [PERSON] у вихованні малолітньої [PERSON] суд виходить із малолітнього віку дівчинки, яка більше прихильна згідно свого віку до матері, з якою мешкає, тому суд на підставі переліченого не вбачає підстав для надання можливості [PERSON] спілкуватися із малолітньою донькою без матері дитини безперервно з 10-00 год суботи до 17-00 год неділі. Суд також при визначенні способу участі позивача в спілкуванні та вихованні дитини враховує бажання батька до виконання своїх батьківських обов'язків, позитивну характеристику [PERSON] та умови проживання останнього, а також вік дитини та стан її здоров'я. З урахуванням переліченого суд вважає можливим визначити умови та спосіб участі позивача у вихованні малолітньої [PERSON], запропонований за висновком органу опіки та піклування, шляхом надання можливості [PERSON] спілкуватися із дитиною щосуботи з 10-00 год. до 17-00 год. та щонеділі з 10-00 год. до 17-00 год. за місцем мешкання батька, [PERSON], а також надати можливість позивачу спілкуватися із малолітньою [PERSON] щороку по чотири години 31 грудня (на новий рік), 15 липня (на день народження дитини) та 24 липня (на день народження позивача). На підставі наведеного суд вважає для виконання рішення суду по справі необхідним зобовязати [PERSON] надавати позивачу його доньку, [PERSON], у визначний судом час для спілкування та її виховання.

Outcome: partial