Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач звернувся з із зазначеним позовом до суду та просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість по договору в сумі 29347,20 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 293,47 грн., мотивуючи тим, що 11.09.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала грошові кошти в сумі 41670 грн. на придбання автомобіля, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5 % на рік, термін погашення кредиту до 10.09.2012 року, однак відповідач не виконала зобов'язання по сплаті кредиту, в результаті чого і виникла вищевказана заборгованість. Згідно договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012 року до позивача перейшло право вимоги за зазначеним кредитним договором. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали до суду заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, представник позивача позовні вимоги підтримує, позивач позовні вимоги не визнає, просить при винесені рішення застосувати строк позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 11.09.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» (надалі - Банк) та [PERSON] (надалі - Позичальник) укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кошти в сумі 41670 грн. на придбання нового автомобіля, зі сплатою процентів у розмірі 12,5% річних від непогашеної суми кредиту, також зобов'язувалась сплатити разову комісію за надання кредиту в розмірі 1% від початкової суми кредиту, сплачувати комісію за управління кредитом в розмірі 0,07% від початкової суми кредиту, термін повернення кредиту до 10.09.2012 року, що підтверджується копією кредитного договору №01006358143. 18.05.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого Банк відступив позивачу по справі право вимоги заборгованості по кредитному договору, укладеному з відповідачем. Пунктом 1.1 кредитного договору визначено, що відповідач зобов'язується своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити кредитодавцю всі передбачені цим кредитним договором проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту, комісію за управління кредитом та виконати всі інші грошові зобов'язання, передбачені договором. Заборгованість підлягає сплаті Позичальником шляхом здійснення єдиних щомісячних платежів, кількість яких відповідає кількості платіжних періодів. Всі щомісячні платежі зазначаються в Графіку платежів, який є Додатком №1 до кредитного договору та є його невід'ємною частиною (п.2.5. договору). У випадку невиконання або неналежного виконання позичальником грошових зобов'язань щодо сплати щомісячних платежів, кредитодавець має право вимагати від позичальника сплати кредитодавцю неустойки (штрафу) в розмірі 20% від повної суми щомісячного платежу, зобов'язання по платі якого порушено позичальником. (п.7.2 кредитного договору). Відповідач не виконала умови кредитного договору, в зв'язку з чим виникла заборгованість в 29347,20 грн., в тому числі: 18860,80 грн. - заборгованість за кредитом, 4837,94 грн. - заборгованість по відсотках, 195,97 грн. - заборгованість за комісією, 4452,49 грн. - штраф. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були йому передані позикодавцем) у строки та в порядку, що встановлені договором. На підставі зазначеного суд вважає, що відповідач порушила зобов'язання за кредитним договором і позивач має законне право вимагати стягнення заборгованості. Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач просила застосувати строк позовної давності. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється у три роки. Пунктом 1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені) встановлена скорочена позовна давність в один рік. З розрахунку заборгованості за договором (а.с.20) вбачається, що остання сума штрафу, загальний розмір якого складає 4452,49 грн., нарахована 10.10.2012 року, а отже на момент звернення позивача з позовом до суду сплинув скорочений річний строк позовної давності до вимоги про стягнення неустойки. До решти позовних вимог судом не може бути застосована позовна давність, оскільки згідно умов договору заборгованість підлягає погашенню в строк до 10.09.2012 року, отож на момент звернення до суду не сплинув трирічний строк позовної давності. Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково, й стягнути з відповідача заборгованість за договором, без урахування суми штрафу, в сумі 24894,71 грн. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 293,47 грн., а тому в порядку ст.88 ЦПК України, вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial