Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою, яка була уточнена 16 червня 2017 року, в якій просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 61 кв.м., житловою площею 35,90 кв.м. з відповідними надвірними прибудовами: сарай літ. «Б», літня кухня літ. «В», вбиральня літ. «Д», сарай з погрібом літ. «Г,г», сараї літ. «Е», колодязь літ. «К», огорожа №1-№4, вигрібна яма літ. «Ж» за адресою смт Коротич, Харківського району Харківської області вул. 1 Травня, б. 24 (колишня адреса 1 Травня, б. 22-А) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та [PERSON]. Свої уточнені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно архівних даних Комунального підприємства Харківське районне бюро технічної інвентаризації право приватної власності на житловий будинок за адресою смт. Коротич, вул. 1 Травня, 24 (колишня адреса 1 Травня, 22-А) ні за ким не зареєстровано, хоча в матеріалах інвентаризаційної справи міститься договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, який був нотаріально посвідчений 24.07.1960 року нотаріусом Люботинської нотаріальної контори р №2545. Цей договір був складений між дідом позивача [PERSON] та виконкомом Харківської районної ради депутатів трудящих згідно рішення №120 від 08.04.1960 року та діду була надана в постійне користування земельна ділянка площею 700 кв.м. в смт. Коротич по вул. 1 Травня, 24. Позивач зазначає, що на вказаній земельній ділянці в період 1962-1982 років його дід [PERSON] побудував житловий будинок лі. «А-1» загальною площею 61 кв.м., житловою площею 35,90 кв.м. з відповідними надвірними прибудовами: сарай літ «Б», літня кухня літ. «В», вбиральня літ «Д», сарай з погрібом літ. «Г,г», сарай літ «Е», колодязь літ. «К», огорожа №1-№4вигрібна яма літ. «Ж». Позивач вказує, що цей будинок був закінчений будівництвом, але до експлуатації не введений. Житловий будинок літ «А-1» за адресою смт Коротич, Харківського району Харківської області вул. 1 Травня, б. 24 (колишня адреса 1 Травня, б. 22-А) був побудований його дідом [PERSON]. Житловий будинок не був прийнятий до експлуатації, правовстановлюючі документи дідом не отримувалися. На період будівництва житлового будинку, яке закінчено в 1982 році, не потрібно було введення обєкту до експлуатації, зазначений житловий будинок не відноситься до категорії самовільного будівництва, але ж право власності не було ні за ким закріплено. Позивач зазначає, що вся його родина мешкала в житловому будинку, але право власності не було зареєстровано за [PERSON], він не отримав відповідних правовстановлюючих документів на житловий будинок. [PERSON] помер 28.11.1999 року. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] стала його дружина [PERSON], яка фактично прийняла спадщину, тому що мешкала разом із дідом спадковому будинку, доглядала його, користувалася житловим будинком, земельною ділянкою, садом в термін 6 місяців з моменту його смерті. Їх єдиний син, батько позивача, [PERSON], помер 15.10.2000 року. Його спадкоємці - дружина [PERSON], на спадщину не претендує, а син [PERSON] помер. Позивач зазначає, що він прийняв спадщину після смерті бабусі [PERSON], тому що мешкав разом із бабусею в будинку на момент її смерті, був зареєстрований в житловому будинку, але своєчасно не звернувся до нотаріальної контори. На цей час він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про відкриття спадкової справи, однак йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати за його відсутності та позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 39). Відповідач представник Коротичанської селищної ради, в судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надійшла заява селищного голови [PERSON], згідно якої просив слухати справу у відсутність представника Коротичанської селищної ради, позов визнав у повному обсязі. (а.с.60). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду надійшла нотаріально посвідчена заява, відповідно до якої [PERSON] позов визнала у повному обсязі, на спірний житловий будинок не претендує та претендувати не буде, просить слухати справу у її відсутність. (а.с.58) Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України\~передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог\~ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Як вбачається із довідки Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» №Е-2787 від 03.05.2017 року, за архівними матеріалами реєстраційної справи КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» за станом на 31.12.2012 року право приватної власності на житловий будинок №24 по вул. 1-го Травня (колишній №22-а) в смт. Коротич Харківського району Харківської області не зареєстровано. Згідно матеріалів справи з технічної інвентаризації за станом на 28.04.2017 рік на даній земельній ділянці розташовано: житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 61,00 кв.м., житловою площе. 35,90 кв.м., сарай літ. «Б», літня кухня літ. «В», вбиральня літ. «Д», сарай з погрібом літ. «Г,г», сараї літ. «Е», огорожа №1-№4, вигрібна яма літ. «Ж». Самочинно зведених будівель, споруд та самочинного переобладнання за вказаною адресою не виявлено. Дані про наявність обтяжень (обмежень) в інвентаризаційній справі відсутні. (а.с.12) Матеріали інвентаризаційної справи містять договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, який був нотаріально посвідчений 24 липня 1960 року нотаріусом Люботинської нотаріальної контори, реєстр №2545. Зазначений договір укладено між [PERSON] та виконкомом Харківської районної ради депутатів трудящих згідно рішення №120 від 08.04.1960 року, відповідно до якого [PERSON] була надана в постійне користування земельна ділянка площею 700 кв.м. в смт. Коротич по вул. 1 Травня, 22-А, на цей час вул. 1 Травня, 24. (а. с. 18-19). На вказаній земельній ділянці [PERSON] в період 1962-1982 років побудував житловий будинок літ «А-1» загальною площею 61 кв.м., житловою площею 35,90 кв.м. з відповідними надвірними прибудовами: сарай літ. «Б», літня кухня літ. «В», вбиральня літ. «Д», сарай з погрібом літ. «Г,г», сараї літ. «Е», колодязь літ. «К», огорожа №1-№4, вигрібна яма літ. «Ж». Цей будинок був закінчений будівництвом, але до експлуатації не введений, правовстановлюючі документи [PERSON] отримані не були. Позивач зазначає, що будівництво було закінчене у 1982 році. На той період не потрібно було введення обєкта в експлуатацію Є що підтверджується листом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року за №12/5-126, що розяснює як потрібно реєструвати обєкти нерухомостіp, збудовані до 05.08.1992 року. Оскільки правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п. 4 Заключних та\~перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми\~ЦК України 1963 року. Згідно діючої на той час (до 13.12.1995р.) Інструкції про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах и селищах міського типу Української PCP, затвердженої замісником міністру комунального господарства УРСР 31.01.1966р., п. 6 ч. 2 - будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, як і адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягали реєстрації. Відповідно до листа Державного комітету із будівництва, архітектури і житлової політики України від 23.03.1999р. № 12/5-126 «Про оформлення права власності на обєкти нерухомості, на які відсутні акти введення в експлуатацію» вимоги про акти введення в експлуатацію розповсюджуються на обєкти нерухомості, які зведені після 05.08.1992р., тому в даному випадку акт введення в експлуатацію не є обовязковим. Суд вважає, що [PERSON] набув на спірний житловий будинок право власності за своє життя в порядку забудови, оскільки на період будівництва житлового будинку, яке закінчене у 1982 році, не потрібно було введення обєкту і експлуатацію. Позивач зазначає, що вся їх родина мешкала в зазначеному житловому будинку, але право власності за [PERSON] зареєстровано не було, що підтверджується матеріалами справи. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було укладено 0 серпня 1957 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, серія ЯУ №561047, актовий запис №35. (а.с. 24) [PERSON] помер 28 листопада 1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-ВЛ №209862, виданою Коротичанською селищною радою. (а.с. 8) Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] згідно ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, стала його дружина, [PERSON], яка спадщину прийняла відповідно до ст. 549 ЦК України, оскільки мешкала разом із [PERSON] в спадковому будинку, доглядала його, користувалася житловим будинком та земельною ділянкою, садом, в термін 6 місяців з моменту його смерті, що підтверджується копією будинковою книги та свідоцтва про шлюбу. (а.с.24). Батьками [PERSON], який був батьком позивача, були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 11-ЯР № 832708. (а.с.13). [PERSON] народився 09.12.1982 року, його батьками були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 111-ВЛ № 313464, актовий запис №6. (а.с. 23) [PERSON], батько позивача, помер 15 жовтня 2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-ВЛ №267507, виданого Коротичанською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №89. (а.с.7). Його спадкоємцем є дружина померлого [PERSON], яка не має майнових претензій, про що подала нотаріально посвідчену заяву. (а.с. 62) Син [PERSON] [PERSON], помер 27.12.2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-ВЛ № 322551, виданого Коротичанською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №26. (а.с. 49). [PERSON] померла 17 вересня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-ВЛ № 556770, актовий запис №76, виданого Виконавчим комітетом Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області. (а.с.10) Оскільки спірні правовідносини щодо спадкування після смерті спадкодавця виникли в 2016 році, то вони регулюються відповідно до норм\~Цивільного кодексу України\~в редакції 2003 року, яке діяло на час їх виникнення. У відповідності до\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадку входять всі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини. Згідно\~ст. 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадок виникає в день відкриття спадку відповідно до вимог\~ст. 1223 ЦК України. [PERSON] прийняв спадщину, згідно ст. 1266, ч. 3 ст. 1268 ЦК України після смерті бабусі [PERSON], оскільки мешкав разом із бабусею в будинку на момент її смерті, був зареєстрований в житловому будинку, про що свідчить будинкова книга, однак своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Як вбачається із відповіді Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №813/01-16 від 13.06.2017 після смерті [PERSON], померлого 28 листопада 1999 року, який на день смерті мешкав в смт Коротич Харківського району Харківської області, вул. 1 Травня, 24, до нотаріальної контори із заявами при прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину нікому не видавалися. Після смерті [PERSON], померлого 15 жовтня 2000 року, який на день смерті мешкав в смт Коротич Харківського району Харківської області, вул. 1 Травня, 24 до нотаріальної контори в шестимісячний строк звернулася його дружина [PERSON], яка діяла від себе особисто та від імені неповнолітнього сина [PERSON], із заявою про прийняття спадщини. ЇЇ заява прийнята державним нотаріусом 28 березня 2001 року, зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №268 та на підставі цієї заяви заведена спадкова справа №167/2001. 13 квітня 2001 року до Другої державної нотконтори Харківського району Харківської області звернувся син спадкодавця [PERSON], із заявою при прийняття спадщини. Його заява прийнята державним нотаріусом, зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №338 та долучена до спадкової справи №167/2001. Інших заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини в шестимісячний строк не зареєстровано. В матеріалах спадкової справи зберігається також заява матері спадкодавця [PERSON], що надійшла до Другої держнотконтори Харківського району Харківської області 05 червня 2001 року за вх. №53, в якій вона повідомляє, що спадщину після смерті сина вона не прийняла та на неї не претендує. 05 червня 2001 року до Другої держнотконтори Харківського району Харківської області звернулися [PERSON] та [PERSON], яка діяла від себе особисто та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] із заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлого 15 жовтня 2000 року. Заява зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №497 та на підставі цієї заяви за реєстровий № 1-812 на імя [PERSON], [PERSON] та [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно , яке складається з квартири [ADDRESS], на 1/3 частину кожному. Інших заяв щодо спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлого 15 жовтня 2000 року, до нотаріальної контори не надходило. (а.с. 51-56). Згідно відповіді приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу [PERSON] від 16.05.2017 року за №372/01-16, 28.02.1999 року помер [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина. Під час подання документів зясувалося, що нотаріусу неможливо визначити спадкове майно у звязку з відсутністю реєстрації правовстановлюючих документів у відповідному бюро технічної інвентаризації. У звязку з чим немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] згідно з умовами діючого законодавства. (а.с. 57). Відповідно до листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/04-13 аркуш 20, по обєктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття\~постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на мирні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом, оскільки житловий будинок входить до спадкової маси та не являється самочинним майном, а позивачем були виконані всі вимоги закону щодо прийняття спадщини. Судові витрати у відповідності до вимог\~ст. 88 ЦПК України, суд залишає за рахунок Позивача.

Outcome: approved