Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в котрій зазначено, що 21 жовтня 2014 року близько 14 години 00 хвилин в м. Яготин на вул. Поштова сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «CHERY» д.н.з. [NUMBER], яким керувала [PERSON], та транспортного засобу «ВАЗ 2103» д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON]. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження. Відповідно до постанови Яготинського районного суду Київської області від 30 жовтня 2014 року, [PERSON] визнано винною за ст. 124 КпАП України. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. [PERSON] повідомив про дорожньо-танспортну пригоду, що сталася за її участі, до страхової компанії спрямовано не було, а необхідну заявнику інформація та документи для отримання страхового платежу не надає. З метою визначення розміру матеріального збитку заподіяного транспортному засобу марки «ВАЗ-2103» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до фізичної особи-підприємця [PERSON], який займається ремонтом автомобілів. 28 жовтня 2014 року складений Акт технічного огляду транспортного засобу, яким зафіксовано пошкодження транспортного засобу «ВАЗ 2103» д.н.з. [NUMBER], отриманих 21 жовтня 2014 року в результаті ДТП. У відповідності до висновків ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «ВАЗ 2103» складає 6 180 грн. 00 коп. Також [PERSON] вважає, що йому було завдано і моральної шкоди, оскільки пошкодження автомобіля призвело до моральних та душевних страждань, незручностей. Виникнення негативних емоцій, переживань, що призвело до порушення нормального ритму життя. Позивач витратив значний час на поїздки до станцій технічного обслуговування, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг бути витрачений на сім'ю та роботу. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути на його користь з [PERSON] акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» 6 180 грн. 00 коп. матеріальної шкоди, з [PERSON] 3 000 грн. 00 коп. моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги, додавши до викладеного в позовній заяві, що в зв'язку з пошкодженням його автмообіля, змінився звичайний ритм його життя, оскільки він та його дружина пенсіонери, він здійснював торгівлю на ринку сільськогосподарською продукцією, в зв'язку з нестачею коштів, але на даний час необхідно і кошти на ремонт автомобіля, в борг кошти ніхто із знайомих не надає. Крім цього, автомобіль не оглянуто страховою компанією протягом встановленого строку. Відповідач звертався особисто до даної страхової компанії, коли дізнався про наявність стахового полісу та назви страхової компанії, так як відповідачка не повідомляла даних відомостей. Проте йому відмовили у страховій компанії в усній формі, в прийняття заяви та відповідних документів з огляду на те, що позивач не є власником транспортного засобу. Даний автомобіль придбав за 14 000 гривень півтора роки тому. Керував авто відповідно до вимог ПДР України та чинного законодавства України. Страховою компанією чи відповідачкою на даний час не відшкодовано йому шкоди. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу у його відсутність та направив заперечення, відповідно до яких просить відмовити позивачу в частині задоволення позову до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» з тих підстав, що власником транспортного засобу «ВАЗ 2103» д.н.з. [NUMBER], яким на момент ДТП керував [PERSON], є [PERSON], і відповідно їй, а не [PERSON] належить право на отримання страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль. При цьому, ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» зазначає, що автомобіль «ВАЗ 2103» д.н.з. [NUMBER], 1974 року випуску, на його ремонт, а саме на деталі, які під час ремонту мають бути замінені повинен обов'язково нараховуватися знос, який працівник СТО не виконує. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні не визнав вимоги позову, що стосуються відповідача, та зазначив, що відповідачем не було вчинено дій, що призвели до винекнення моральної шкод з вини відповідачки. При цьому відстуній причинний зв'язок. Відповідача має незадовільне матеріальне становише з огляду на те, що розлучена, має на утриманні непвонолітню дитину та лише одного з батьків. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи належним чином повідомлена. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідка, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. З пояснень свідка [PERSON] даних в судовому засіданні вбачається, що з жовтня 2014 року [PERSON] декілька разів звертався до неї з приводу того, щоб вона позичила йому кошти. Проте за сімейних обставин вона не змогла, позичити кошти. Так, з копії паспорту (а.с. 9-11), копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 8), копії постанови Яготинського районного суду Київської області (а.с. 13), акта огляду автомобіля 28.10.2014 року (а.с. 12) копії поліса № АС 3513143 (а.с. 14), копії відомостей про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.58, 78), копії рішення Яготинського районного суду Київської області від 27 серпня 2014 року, копії свідоцтва про смерть, про народження, довідки про склад сім'ї, копії трудової книжки (а.с.66-70), копії квитанції про направлення відповідних документів до страхової компанії (а.с.87), копії полісу про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с107), копія заяви - повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.108), копія довідки про отримання пошкодження внаслідок ДТП (а.с.110), копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.111), копія тимчасового дозволу (а.с.112) та оглянутого в судовому засіданні матеріалу про адміністративне правопорушення, передбачене ст..124 КпАП України відносно [PERSON], встановлено, що 21 жовтня 2014 року близько 14 години 00 хвилин в м. Яготин на вул. Поштова сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «CHERY» д.н.з. [NUMBER], яким керувала [PERSON], та транспортного засобу «ВАЗ 2103» д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON]. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Яготинського районного суду Київської області від 30.10.2014 року. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, належний [PERSON] автомобіль отримав механічні пошкодження. З копії роздруківки відомостей 9453166 про дорожньо-транспортну пригоду від 04.11.2014 року (а.с. 58) вбачається, що власником транспортного засобу «ВАЗ 2103» д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] З копії квитанції (а.с. 87) встановлено, що 29.10.2014 року [PERSON] на адресу ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» направила документи стосовно ДТП, яка відбулася 21.10.2014 року. З копії поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 107), копії заяви (повідомлення) про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (а.с. 108-109), копії довідки ДАІ з місця ДТП (а.с. 110), копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 111), копії тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами № 059023 (а.с. 112) вбачається, що на момент ДТП транспортний засіб «CHERY» д.н.з. [NUMBER] був застрахований у ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ 3429412 від 22.08.2014 року. [PERSON] 29.10.2014 року повідомила страхову компанію про дорожньо-танспортну пригоду, що сталася за її участі. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 27.08.2014 року. Від подружнього життя вона має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. [PERSON] на даний час не працює. Так, враховуючи, що позивачу завдано збитків, та він має також право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав та враховуючи глибину його страждань у зв'язку з отриманими пошкодженнями, позбавлення його можливості вести повсякденний спосіб життя та реалізовувати свої можливості, відповідно до звичайного ритму його життя і враховуючи загалом характер та обсягу заподіяних йому моральних страждань, а також вимоги розумності та справедливості, і матеріальний стан відповідачки, суд оцінює в 1000 гривень. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі(право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку... Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 990 ЦК страховик здійснює страхову виплату, відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, в інших випадках встановлених законом. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до Узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, відповідно до вимоги чинного законодавства України особа, якій завдано збитків, має також право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 33.1 п.п.33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Відповідно до п. 33.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Відповідно до п. 34.1, 34.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до п.37.1 вказаного Закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п.2.1, п.2.2 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії . Власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Відповідно до п. п.18, 19 Постанови Пленуму Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року, відповідно до наведених положень закону договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов'язків останнього. У разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком. Таким чином, з врахуванням наведеного, а також з врахуванням змісту полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, вимог ПДР України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 60, 61 ЦПК України, що не забороняють керування транспортним засобом з відповідним посвідченням в разі належності автомобіля іншій особі, а також відсутні заборони виплату відшкодування особі, якій завдано матеріальної та моральної шкоди. При цьому, враховуючи, що позивачкою вчасно було повідомлено про дорожньо - транспорту пригоду, проте у визначений Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідною особою страхової компанії не було оглянуто пошкоджений автомобіль, а також враховуючи вартість деталей та необхідної роботи для відновлення пошкодженої частини автомобіля і що стосуються саме пошкодженої частини автомобіля, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та необхідно на користь позивача стягнути з страхової компанії матеріальну шкоду, а з [PERSON] моральну шкоду.

Outcome: partial