Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі договору даруван-ня від 04 лютого 1998 року позивачу належить на праві особистої власності будинок, розта-шований за адресою: [ADDRESS] . У вищевказа-ному будинку зареєстрований але не проживає відповідач. Реєстрація відповідача створює перешкоди в користуванні позивачем будинком, оскільки останній змушений сплачувати комунальні послуги самостійно. За вказаних обставин позивач вважає, що відповідач втратив право користування жит-лом. В судове засідання представник позивача надала заяву, відповідно до змісту якої, на задоволенні позовних вимог наполягає, розгляд справи просить проводити за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчать рекомен-довані поштові повідомлення про повернення викликів суду, відзив на позов не надав. Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місце-знаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної елек-тронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові ад-ресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою біль-ше не проживає або не знаходиться. За заявою позивача суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукоза-писувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] належить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору дарування від 04 лютого 1998 року ( а.с. 7). Згідно до довідки про склад сім`ї, виданої відділом Реєстрації місця проживання осіб Каховської міської ради Херсонської області, за вказаною адресою зареєстрований позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.3). Відповідно до довідки старшого квартального, в будинку, належному [PERSON] , відповідач не проживає з 2014 року, особисті речі відсутні ( а.с.4). Відповідно до ст.ст. 316, 321, 391 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення переш-код у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у раз відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця про-живання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зо-крема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved