Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтуванні позовних вимоги зазначив, що 24 квітня 2003 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] уклали договір кредиту №1/283-3. 14.06.2010 року Акціонерний-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» шляхом перейменування в Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК». Відповідно до п.1.1. Кредитного договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 2100,00 доларів США, зі сплатою 14% річних. Свої зобов'язання позивач виконав, надавши грошові кошти позичальникові, відповідно до умов договору кредиту, а саме п.1.1. Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання, валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валютіпотребує індивідуальної ліцензії. Отже Акціонерний - комерційний банк соціального розі «УКРСОЦБАНК», мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті. У порушення умов Договору, позичальник [PERSON] зобов'язання належним чином не виконав, у результаті чого станом на 23 травня 2018 року має прострочену заборгованість, а саме: сума заборгованості за кредитом - 2100,00 доларів США, що в еквіваленті становить 54 749 гривень 44 копійки, згідно з курсом НБУ станом на 23.05.2018; сума заборгованості за відсотками - 4429,08 доларів США, що в еквіваленті становить 115 471 гривень 27 копійок згідно з курсом НБУ станом на 23.05.2018. У зв'язку з цим, позивач звернувся до суду із позовом та просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 6 529,08 доларів США, із них: заборгованість за кредитом - 2 100,00 доларів США, що в еквіваленті становить 54749 гривень 44 копійок, згідно з курсом НБУ станом на 23.05.2018; сума заборгованості за відсотками - 4 429,08 доларів США, що в еквіваленті становить 115 471 гривень 27 копійок, згідно з курсом НБУ станом на 23.05.2018. Також позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» витрати по сплаті судового збору у сумі 2 592,95 грн.. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу слухати у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував, про що надав письмову заяву. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином через офіційний веб-сайт судової влади України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 24 квітня 2003 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] уклали договір кредиту №1/283-3. 14.06.2010 року Акціонерний-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування в Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК». Відповідно до п.1.1. Кредитного договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 2 100,00 доларів США, зі сплатою 14% річних. Свої зобов'язання позивач виконав, надавши грошові кошти позичальникові, відповідно до умов договору кредиту, а саме п.1.1. Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання, валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валютіпотребує індивідуальної ліцензії. Отже Акціонерний - комерційний банк соціального розі «УКРСОЦБАНК», мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті. У порушення умов Договору, позичальник [PERSON] зобов'язання належним чином не виконав, у результаті чого станом на 23 травня 2018 року має прострочену заборгованість, а саме: сума заборгованості за кредитом - 2100,00 доларів США, що в еквіваленті становить 54749 гривень 44 копійок, згідно з курсом НБУ станом на 23.05.2018; сума заборгованості за відсотками - 4 429,08 доларів США, що в еквіваленті становить 115 471 гривень 27 копійок, згідно з курсом НБУ станом на 23.05.2018. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч.2 ст.509 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що до теперішнього часу відповідач заборгованість у повному обсязі не сплатив, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, суд вважає стягнути з [PERSON]на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту № 1/283-3 від 24.04.2003 року у сумі 6529,08 доларів США, з яких: сума заборгованості за кредитом - 2100,00 доларів США, що в еквіваленті становить 54749 гривень 44 копійок; сума заборгованості за відсотками - 4429,08 доларів США, що в еквіваленті становить 115 471 гривень 27 копійок. Понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору у сумі 2 592 гривні 95 копійок підлягають стягненню на його користь з відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved