Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Позивач звернувся з вищезазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що перебуває у шлюбі з [PERSON] з 18 липня 1992 року, зареєстрованому відділом ДРАЦС Алчевського МУЮ у Луганській області, актовий запис № 537. Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Сімейні відносини не склалися, фактично шлюбні відносини припинені через непорозуміння та різні погляди на життя. Рішення позивача остаточне. На примирення не згоден. Вважає що сім'ю зберегти не можливо. Просив розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності та відсутності його представника [PERSON], проти заочного розгляду справи не заперечував, про що надав відповідну заяву. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву суду не надала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло відзив на позовну заяву, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, cуд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно із статтею ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданого 21.12.2017 року Голосіївським районним у м. Києві відділом ДРАЦС ГТУЮ у м.Києві, [PERSON] та [PERSON] 18 липня 1992 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 537. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.10). [INFO] народилася [PERSON], про що зроблено актовий запис №797. Її батьки: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.11). З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, позивач не бажає примиритися і строк для примирення йому не потрібен. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Неповнолітня донька [PERSON] залишається проживати з матір'ю. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, між сторонами немає. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved