Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти в сумі 13200 гривень 61 копійка, з яких: 5279 гривень 94 копійки сума основного боргу, 2376 гривень відсотків, 5544 гривень 67 копійок пені та судовий збір. В обґрунтування позовних вимоги вказав, що 01 вересня 2003 року між Житомирським державним університетом імені ім.Івана Франка та відповідачем укладено угоду №6 про надання цільового пільгового кредиту для здобуття вищої освіти, згідно якого навчальний заклад зобов'язався надати відповідачу цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр та напрямом підготовки (спеціальністю) англійська і німецька мови та література за денною формою навчання у розмірі 2200,00 гривень навчання на навчальний рік та 8800 гривень на весь термін навчання. Після закінчення навчання, [PERSON] свої зобов'язання по поверненню кредиту не виконує. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитною угодою, яка станом на 01 травня 2017 року складає 13200 гривень 61 копійка, з яких: 5279 гривень 94 копійки сума основного боргу, 2376 гривень відсотків, 5544 гривень 67 копійок пені за Угодою №6 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти від 01 вересня 2003 року та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в ньому. Відповідач позов не визнала та вважає його безпідставним, просила відмовити в його задоволенні. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Згідно положень ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Судом встановлено, що 01 вересня 2003 року між Житомирським державним університетом імені ім.Івана Франка та відповідачем укладено угоду №6 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, за умовами якої навчальний заклад відповідно до Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого Постановою КМУ від 16.06.2003 року №916 надає одержувачу кредиту цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету. Згідно п.3.3 угоди відповідач зобов'язався повернути протягом 15-ти років всю суму наданого позивачем кредиту та 3 % річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з 12-го місяця, а в разі його відрахування із навчального закладу починаючи з 3-го місяця після відрахування. Відповідно до умов п.6.1 угоди відповідач зобов'язався повернути використаний ним на навчання кредит в сумі 8800,00 гривень та відсотки за користування ним у сумі 264 гривні готівкою або в безготівковому порядку до 31 грудня кожного року в розмірі 1/15 частини від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним, починаючи з 01 червня 2008 року по 30 травня 2023 року (а.с.6). Внаслідок невиконання відповідачем зобов'язань, передбачених умовами угоди №6 від 01 вересня 2003 року заборгованість боржника (кредит, відсотки та пеню за користування ним) станом на 01 травня 2017 року становить 13200 гривень 61 копійка, що підтверджується розрахунком суми боргу (а.с.9-10). Позивачем неодноразово направлялися відповідачу вимоги попередження про необхідність сплати заборгованих сум, на які вона не реагує (а.с.8). Згідно ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною 2 ч.1 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. А за змістом ст.11 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В статті 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як убачається з матеріалів справи, на час звернення до суду відповідач не виконала взяті на себе зобов'язання за договором №6 від 01 вересня 2003 року про надання освітньої послуги (навчання), кошти за навчання не сплатила в повному обсязі, чим порушила умови договору, в частині повернення коштів за надання освітніх послуг позивачем, а тому не звільняється від відповідальності за неможливість виконання нею грошового зобов'язання. Під час розгляду судової справи, доказів, які мали спростувати наведені представником позивача розрахунків по сплаті відсотків та пені чи заперечень з приводу оплати за договором про навчання, відповідачкою не надано. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Житомирського державного університету імені ім.Івана Франка до [PERSON] про стягнення заборгованості по державному кредиту для здобуття вищої освіти, відсотків за користування ним та пені є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки внаслідок укладення угоди відповідач взяла на себе зобов'язання щодо повернення кредиту для здобуття вищої освіти та відсотків за користування ним, але дане зобов'язання не виконала. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений судовий збір в сумі 1600,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved