Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики в сумі 141163,00 грн., відсотки за користування позикою в сумі 18614,97 грн., три проценти річних в сумі 2652,16 грн. та штрафні санкції за прострочення повернення позики в сумі 14749,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.08.2014 року між сторонами був укладений договір позики грошових коштів, відповідно до якого позивач надав в борг відповідачу 7700 доларів США, строком до 01.11.2014 року. 30.01.2015 року відповідач повернув 1000 доларів США, решту коштів не повернув. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в ньому та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. 29.08.2014 року між сторонами був укладений договір позики грошових коштів, відповідно до якого позивач надав в борг відповідачу 7700 доларів США, строком до 01.11.2014 року (а.с. 8). 30.01.2015 року відповідач повернув позивачу 1000 доларів США та зобов'язався сплатити за прострочення повернення позики 900 доларів США до 27.02.2015 року (а.с.9). Відповідач [PERSON] сплатив позивачу суму штрафних санкцій за прострочення повернення позики в розмірі 500,00 доларів США, що підтверджується розписками (а.с. 57-59). На даний час відповідач свої обов'язки за договором позики в повному обсязі не виконав, решту коштів не повернув. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальник) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що відповідач не в повному обсязі виконав свої зобов'язання за договором позики. Дані обставини підтверджені сторонами в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи з аналізу ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики лише в тому випадку, якщо сплата відсотків за користування грошима передбачена умовами договору позики. Договором позики, укладеним між сторонами, не передбачено сплату відсотків за користування грошовими коштами, тому позовні вимоги в частині стягнення відсотків за користування позикою, відповідно до ст. 1048 ЦК України, задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Виходячи з вищевикладеного, три проценти річних від суми простроченої позики нараховуються від дня, коли сума позики мала бути повернена, до дня її фактичного повернення позикодавцеві. Відповідно до розписки строк повернення позики - 01.11.2014 року, отже кількість днів прострочення за період з 01.11.2014 року по 30.01.2015 року складає 91 день, а тому три проценти річних від суми простроченої заборгованості становить 57,59 доларів США (сума заборгованості 7700 доларів США х 3 х 91 день / 365 / 100 = 57,59 доларів США). Кількість днів прострочення за період з 30.01.2015 року по 03.06.2015 року складає 124 дні, а тому три проценти річних від суми простроченої заборгованості становить 68,28 доларів США (сума заборгованості 6700 доларів США х 3 х 124 дні / 365 / 100 = 68,28 доларів США). Таким чином, три проценти річних від суми простроченої заборгованості становить 125,87 доларів США (57,59 доларів США + 68,28 доларів США). Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Як встановлено в судовому засіданні, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума заборгованості за договором позики - 6700,00 доларів США, 400 доларів США за прострочення повернення позики, три проценти річних в сумі 125,87 доларів США. Офіційний курс НБУ станом на день винесення рішення - 17.08.2015 року становить 21,76 грн. за 1 долар США, тобто еквівалент суми 6700,00 доларів США становить 145792,00 грн., еквівалент суми 400,00 доларів США становить 8704,00 грн., еквівалент суми 125,87 доларів США становить 2738,93 грн. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial