Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до Тарутинського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру заборгованості по аліментам на утримання дитини. Дана позовна заява мотивована тим, що рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 26 червня 2018 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 17 травня 2018 року і до досягнення ним двадцяти трьох років на період навчання. На підставі даного рішення, судом видано виконавчий лист № 514/681/18 від 03.08.2018 року, який направлено до Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на виконання, де відкрито виконавче провадження. 23.01.2020 року Тарутинським районним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесена постанова про передачу виконавчого провадження до Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 03.02.2020 року Лиманським районним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято виконавче провадження. У зв`язку з тим, що позивач не має заробіток, за ним накопичилась значна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 24 626,50 гривень. Вважає, що розмір зазначено заборгованості по аліментам може бути зменшений судом з 24 626,50 гривень до 20 830,84 гривень, оскільки на теперішній час з`явились обставини, які мають суттєве значення для вирішення спору. Так, він не працює, не має будь-якого доходу, що суттєво ускладнило його матеріальний стан. Крім того, зазначає, що матеріальний стан відповідача змінився і він не потребує матеріальної допомоги. Тому, просить суд зменшити розмір заборгованості по аліментам, які стягуються з нього аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 17 травня 2018 року і до досягнення ним двадцяти трьох років на період навчання. Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 18 березня 2021 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, на розгляд суду від позивача надійшла заява, в якій він на задоволенні позовних вимог наполягає та просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки в судове засідання відповідач суд не повідомив. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 03.08.2018 року Тарутинським районним судом Одеської області було видано виконавчий лист по справі №514/681/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів (а.с.7), який направлено до Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на виконання, де відкрито виконавче провадження. 23.01.2020 року Тарутинським районним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесена постанова про передачу виконавчого провадження до Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 03.02.2020 року Лиманським районним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято виконавче провадження. Згідно з розрахунку заборгованості від 24.12.2019 року № 12669 зі сплати аліментів [PERSON] станом на 31.12.2019 року має заборгованість 28 470, 34 грн. (а.с.6). Позивач обґрунтовує підстави свого позову наступними обставинами: відсутністю постійної роботи та доходу; відсутністю будь-якого рухомого чи нерухомого майна. Згідно зі ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, яка має суттєве значення. Тобто, в розумінні цих положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами - можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості. Інших підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами діюче законодавство не передбачає. Дійсно, вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зазначені позивачем обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог не враховуються, з наступних підстав. Так, відсутність у [PERSON] постійного місця роботи та стабільного доходу не може бути підставою для повного або часткового його звільнення від сплати заборгованості по аліментам, без належного підтвердження існування таких обставин, що обумовлюють неможливість виконання ним певних видів робіт, внаслідок стану здоров`я, набуття ним певного статусу або наявністю інших встановлених обмежень. Посилання позивача на те, що у відповідача змінився матеріальний стан і він не потребує матеріальної допомоги, не може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Аналізуючи аргументи позивача, які ґрунтуються на наданих доказах, суд приходить до висновку, що у своїй сукупності вони вказують на відсутність підстав для захисту прав позивача за позовом про зменшення розміру заборгованості по аліментам. Зазначені позивачем обставини та надані ним докази жодним чином не свідчать про погіршення його матеріального стану або інших суттєвих обставин. Таким чином, вирішуючи питання щодо зменшення розміру заборгованості по аліментам, суд враховує вимогист. 197 СК України, право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, та вважає, що позивачем не доведено факту погіршення його матеріального становища до такого ступеня, що може бути беззаперечною підставою для зменшення розміру заборгованості аліментів, та яке виникло внаслідок обставин зазначених у ст. 197 СК України. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову до суду позивачем [PERSON] сплачений судовий збір, який пов`язаний із розглядом справи, відповідає вимогамст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема щодо розміру його сплати при подачі позову, тому з урахуванням висновку суду про відмову в задоволенні позову, покладається на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed