Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі, мотивуючи тим, що 01.05.2008 р. [PERSON] прийнятий ПП «Лартіс» на посаду капітана теплоходу «Тавр», що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці. 01.11.2008 р. між ним та відповідачем укладено контракт №01, відповідно до умов якого позивач наймається на т/х «Тавр» на посаду капітана і приймає на себе зобовязання згідно цього Контракту з місячним окладом у розмірі 20000 грн. Відповідно до п. 2.1. Контракту, тривалість наймання складає 6 місяців з моменту вступу позивача на посаду, тобто з 01.11.2008 р. по 01.05.2009 р. Проте відповідно до п.2.3. Контракту у будь-якому випадку всі пункти цього контракту залишаються незмінними і зберігають силу доти, доки працівник не передасть справи новій зміні. Передача справ новій зміні відбувається шляхом підписання акту приймання-передачі справ і обовязків капітанів. Відповідно до акту приймання-передачі справ і обовязків капітанів НО 01 від 25.02.2011 р. позивач підписав цей акт 25.02.2011 р. і передав справи новій зміні (новому капітану). Тобто Контракт діяв не з 01.11.2008 р. по 01.05.2009 р., а з 01.11.2008 по 25.02.2011 р. Таким чином умови самого Контракту продовжували діяти понад 6 місяців. Після того як позивач підписав акт приймання-передачі справ іншій зміні і завершив виконання обовязків на посаді капітана теплоходу «Тавр», постало питання щодо виплати заробітної плати. Так позивач звернувся до відповідача з проханням провести остаточні розрахунки та виплатити йому заробітну плату, однак йому у виплаті повної суми заробітної плати було відмовлено. Відповідно до довідки від 07.06.2011 р. № 84 позивачу було протягом листопада 2008 р. лютого 2011 р. нараховано 24161,14 грн., а до виплати 22259 грн. Однак, якщо взяти до уваги розмір заробітної плати, що вказаний в самому контракті (20000 грн.), позивачу необхідно було нарахувати заробітну плату в розмірі 560000 грн. (20000 х на 28 місяців). При цьому 560000 грн. являє собою суму, яка повинна була виплачуватись позивачу в 100% розмірі. У звязку з викладеним просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у сумі 537741,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.01.2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідачем відзиву на позовну заяву до даного часу суду не надано. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що 01.05.2008 р. [PERSON] прийнятий Приватним підприємством «Лартіс» на посаду капітана теплоходу «Тавр», що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці. 01.11.2008 р. між позивачем та відповідачем укладено Контракт № 01, відповідно до умов якого позивач наймається на т/х «Тавр» на посаду капітана. Відповідно до п.п.3.1, 3.2 Контракту, судовласник сплачує працівникові місячний оклад у розмірі 20000 грн. та кошти на відрядження, оклад виплачується у розмірі 100% щомісяця. Відповідно до п.2.1. Контракту, тривалість наймання складає 6 місяців з моменту вступу позивача на посаду, тобто з 01.11.2008 р. по 01.05.2009 р. Проте відповідно до п.2.3. Контракту у будь-якому випадку всі пункти цього контракту залишаються незмінними і зберігають силу доти, доки працівник не передасть справи новій зміні. Відповідно ч. 1 ст. 39 Кодексу законів про працю України, якщо після закінчення строку трудового договору трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Передача справ новій зміні відбувається шляхом підписання акту приймання-передачі справ і обовязків капітанів. Відповідно до акту приймання-передачі справ і обовязків капітанів НО 01 від 25.02.2011 р., позивач підписав акт 25.02.2011 р. і передав справи новій зміні (новому капітану). Тобто Контракт діяв з 01.11.2008 р. по 25.02.2011 р. Відповідно, умови самого Контракту продовжували також діяти з 01.11.2008 р. по 25.02.2011 р. Після того як позивач підписав акт приймання-передачі справ іншій зміні і завершив виконання обовязків на посаді капітана теплоходу «Тавр», останній звернувся до відповідача з проханням провести остаточні розрахунки та виплатити йому заробітну плату, однак йому у виплаті повної суми заробітної плати було відмовлено. Відповідно до довідки від 07.06.2011 р. № 84 протягом листопада 2008 року лютого 2011 року позивачу було нараховано 24161,14 грн., а до виплати 22259 грн. Однак, враховуючи заробітну платню, що вказана в пункті 3.1 Контракту у розмірі 20000 грн., позивачу необхідно було нарахувати заробітну плату в розмірі 560000 грн. (20000 х на 28 місяців). При цьому 560000 грн. являє собою суму, яка повинна була виплачуватись Позивачу в 100% розмірі відповідно до п.3.2 Контракту. Таким чином, оскільки позивач отримав 22259 грн., відповідно, залишок заборгованості за контрактом становить 537741 грн. (560000 грн. 22259 грн. = 537741 грн.). Згідно з вимогами ст. 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплатили працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. З наведеного вище вбачається, що вимоги позивача обґрунтовані і є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмір 5377,41 грн.

Outcome: approved