Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом про визнання незаконним та скасування розпорядження Бориспільської райдержадміністрації та реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не погоджується з отриманням у власність земельної ділянки, розташованої на території Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області - обслуговуючого кооперативу Садівниче товариство «Дарничанка» з площею лише 0,035 Га, без врахування 0,016 Га, які як він вважає теж повинні були бути за ним закріплені та незаконною, на його думку, відмовою відповідача у реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,051 га. У позові позивач посилається також на те, що саме з 14.10.2010 року в нього виникло право звернення до суду, оскільки саме з цього дня він дізнався про обкрадання його на землю 0,016 га та особливу санітарну зону ВДЗ, надану для посадки саду та сінокосіння. В судовому засіданні представник позивача та позивач повністю підтвердили позовні вимоги, підтримали їх та просили задовольнити. Представники відповідачів позов не визнали та просили відмовити й його задоволені. Окрім того, представник обслуговуючого кооперативу Садівниче товариство «Дарничанка» зауважив про необхідність застосування строку давності, про що надав суду відповідне клопотання. Треті особи в судове засідання не з'явились. Про час та місце розгляду цивільної справи завчасно у встановленому порядку повідомлені. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що у своєму позові [PERSON] зазначив, що спірною земельною ділянкою 0,016 Га користується з 22.04.1994 року та ставши з 03 травня 1997 року діючим членом Обслуговуючого кооперативу Садівниче товариство «Дарничанка» ще в грудні 2002 року, разом з іншими 10 (десяти) членами СТ «Дарничанка», які виявили бажання приватизувати свої земельні ділянки, подав документи на приватизацію. 12 вересня 2003 року разом з ними позивач отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] з площею 0,035 Га. Однак, на думку позивача, помилково ділянки на території ВДЗ з площею 0,016 Га, не були включені до документів на приватизацію. Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України «Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення». Така заява міститься в матеріалах справи(а.с.236-238). Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України «Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові». З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини вказаній у позовній заяві виникли ще у 2003 році, адже позивач подавши документи на приватизацію отримав державний акт на право власності на зазначену в ньому земельну ділянку на 0,035 га, а не на 0,051 га (як він вважає повинен становити), отже саме з цього моменту він знав або повинен був знати про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Крім того, в матеріалах доданих до позовної заяви наявна відповідь Бориспільської районної державної адміністрації датована 06.08.2010 року, з якої вбачається, що позивач [PERSON] неодноразово звертався до відповідача зі зверненнями від 22.03.2010 року № 1181, від 19.05.2010р. № 1662, від 30.06.2010р. № 2185. Вищенаведене підтверджує те, що позивач звернувся до суду з пропуском встановленого ст. 257 ЦК України строку звернення до суду, оскільки звернувся до суду лише у жовтні 2013 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed