Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором в розмірі 1865,24 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.10.2015 року становить 40909,91 грн. заборгованість по кредиту і процентам та 12,09 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості. та судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що між 21.07.2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» - з 21.12.2009 року ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу майна №145-20. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 8650,00 дол. США, а відповідач зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 21.07.2017 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 11,5% річних. Згідно з вимогами ЗУ «Про акціонерні товариства» були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». У судове засідання сторони не зявились, про час та дату розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач заяви не надав. Враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд\~ справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 21.07.2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» - з 21.12.2009 року ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу майна №145-20. Згідно п. 2.1 зазначеного договору з метою забезпечення виконання зобовязань позичальника банком приймається застава нерухомості, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 4.2. позичальник зобовязується погашати кредит, сплачувати проценти, комісії та інші платежі. Погашення нарахованих процентів згідно з п.1.3.4. Кредитного договору відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти. Згідно з 7.1 Кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, відповідач сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню з розрахунку 0,2% від суми зазначеної заборгованості, розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Згідно довідок-розрахунків заборгованості станом на 15.10.2015 р. за кредитним договором №145-20 від 21.07.2005р. заборгованість відповідача складає 1865,24 дол. США, з яких 1321,46 дол. США кредитна заборгованість строкова; 482,02 дол. США заборгованість по кредиту прострочена; 21,50 дол. США - заборгованість по процентам строкова; 40,26 дол. США заборгованість по процентам прострочена; 9,67 грн. сума пені за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності; 2,42 грн. пені за прострочення сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 12 Постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року, у разі якщо кредитор (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд, у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки на даний час заборгованість за кредитним договором відповідачем не сплачена. Положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved