Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про захист честі, гідності та ділової репутації. В позовній заяві зазначив, що під час розгляду справи Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області про притягнення його до адміністративної відповідальності йому стало відомо про те, що Солобковецькою сільською радою до суду подану довідку-характеристику. Як вбачається із змісту вказаної довідки-характеристики: «Зауважень з боку сільської ради немає, характеризується із негативної сторони». Характеризуючі обставини, викладені у довідці-характеристиці вихідний № [NUMBER] від [INFO], ображають його честь та гідність, вважає, що посадові особи органу місцевого самоврядування, умисно, з метою особистої помсти, паплюжать його честь та гідність, оскільки до обрання [PERSON] сільським головою с. Солобківці, сільським головою був саме він, а тому для нього та його оточення, а це не лише жителі с. Солобківці Ярмолинецького району Хмельницької області, невідомо де взялася його «характеристика із негативної сторони». Тобто, вказана інформація є недостовірною, оскільки до кримінальної відповідальності він не притягувався, у конфліктних ситуаціях не перебував, і такою, що порушує його особисті немайнові права, а тому завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам та перешкоджає йому повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Просив суд визнати недостовірною інформацію, поширену Солобковецькою сільською радою Ярмолинецького району Хмельницької області у довідці-характеристиці від [INFO] № [NUMBER]. Зобов`язати Солобковецьку сільську раду Ярмолинецького району Хмельницької області через засоби масової інформації, районну газету «Вперед» спростувати інформацію, поширену у довідці-характеристиці від [INFO] № [NUMBER] щодо негативної характеристики [PERSON] . Стягнути із Солобковецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області на його користь моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. До початку розгляду судом справи по суті представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає. Вказав, що зазначене в характеристиці «характеризується з негативної сторони» не є інформацією, а суб`єктивною оцінкою, яка ніде не оприлюднювалася Солобковецькою сільською радою. На їхній погляд, ця інформація є достовірною і пов`язана із схильністю позивача створювати конфліктні ситуації. Жодних тверджень про те, що Солобковецька сільська рада завдала позивачу моральної шкоди, останній суду не надав. Вважає, що моральна шкода позивачу не спричинювалася. На їхню думку, поведінку позивача можна охарактеризувати неоднозначно. Так, на одному з пленарних засідань сесії сільської ради позивач, перебуваючи на посаді Солобковецького сільського голови, погрожував травматичним пістолетом депутатам, присутнім за засіданні; в грудні 2017 року в присутності працівника сільської ради [PERSON] з метою запобігання правопорушенню з боку позивача, як суб`єкта декларування, запропонував останньому подати декларацію, за період не охоплений раніше поданими деклараціями. У відповідь позивач почав погрожувати присутнім звільненням та, виражаючись нецензурними словами, образив [PERSON] . Після закінчення каденції сільського голови позивач не повернув до сільської ради проектно-кошторисну документацію на будівництво водопроводу та свердловини в с. Солобківці, який виготовлений за кошти місцевого бюджету. Крім цього, в січні 2018 року в присутності працівників сільської ради, [PERSON] , [PERSON] на пропозицію сільського голови [PERSON] повернути проектно-кошторисну документацію, позивач знову почав погрожувати присутнім. Також, за інформацією Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області позивач протягом 2018 року тричі звертався до Ярмолинецького відділу поліції із скаргою на неправомірні дії працівників сільської ради та жителів с. Солобківці, однак за результатами перевірок ці факти не підтвердились. В 2019 році на позивача складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 192 КУпАП. До того ж, позивач неодноразово звертався із заявами в інші органи на неправомірні дії працівників сільської ради, де наводив факти, про недостовірність яких позивач знав, але результати перевірок порушень не виявили. Такі дії позивача негативно впливали на роботу та імідж органу місцевого самоврядування. Просив суд відмовити у задоволенні позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, сільський голова с. Солобківці [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що стосовно інформації «характеризується з негативної сторони», то висновок ним зроблено на підставі узагальненого відношення до громадянина працівників сільської ради, жителів села та членів виконкому. Тому вважає її достовірною і пов`язана із схильністю позивача створювати конфліктні ситуації. У відзиві навів ті ж самі доводи щодо негативної характеристики [PERSON] , які зазначені у відзиві Солобковецької сільської ради. Просив у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що від правоохоронних органів до Солобковецької сільської ради надійшов запит щодо надання на нього характеристики. Зазначив, що спочатку секретар сільської ради набрала текст (проект) позитивної характеристики. Але зазначена інформація не сподобалася теперішньому сільському голові [PERSON] і він доручив підготувати негативну характеристику працівнику сільської ради [PERSON] Ствердив, що нікому травматичною зброєю не погрожував, в тому числі місцевим депутатам і [PERSON] Вказав, що він вночі ходив з травматичним пістолетом поблизу річки, але брав його з собою лише для самозахисту. Проектно-кошторисна документація на водопровід знаходилася в сільській раді, адже він її залишив в службовому кабінеті. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка позивач [PERSON] показав суду, що минулого року до нього приїхав працівник Управління захисту економіки у Хмельницькій області та повідомив, що сільський голова видав їм негативну характеристику. Зазначив, що про вказану довідку-характеристику дізналося дуже багато людей: приватний підприємець [PERSON] , сільський голова с. Правдівка [PERSON] , сільський голова с. Ясенівка [PERSON] , сільський голова с. Савинці [PERSON] , сільський голова с. Скаржинці [PERSON] , сільський голова с. Баламутівка [PERSON] , сільський голова с. Москалівка тощо. Ствердив, що поширенням недостовірної інформації принижені його честь, гідність та ділова репутація, а також йому завдана значна моральна шкода, яка полягає в тому, що при спілкуванні із вказаними людьми він намагався доводити протилежне, приходилося докладати великі зусилля для підняття свого авторитету серед сільських голів, з якими він раніше спілкувався та співпрацював. Внаслідок чого він дуже сильно хвилювався. Як наслідок, його ділова репутація та авторитет значно знизились. Також пояснив, що сільським депутатам він пістолетом не погрожував, нецензурними словами [PERSON] не ображав, а показання свідка [PERSON] вважає безпідставними, оскільки світло проводив Ярмолинецький РЕМ згідно списків, які формувалися місцевими депутатами, в порядку черговості. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що проект позитивної характеристики підготувала секретар сільської ради [PERSON] . Однак, сільський голова сказав, що вони не можуть його охарактеризувати позитивно і дав доручення підготувати проект «негативної характеристики», оскільки [PERSON] постійно створював конфліктні ситуації. Зазначив, що інформація, яка поширена у характеристиці, є достовірною. Сільський голова не мав підстав для видачі позитивної характеристики. Зазначену характеристику в засобах масової інформації вони не оприлюднювали. Вказав, що немає правових підстав спростовувати інформацію в той самий спосіб, оскільки згідно вимог ЦК України в цьому разі документ відзивається. Заступник голови Ярмолинецької районної ради [PERSON] не мав права видавати позитивну характеристику на [PERSON] , оскільки сільський голова підконтрольний та підзвітний лише сільській раді. Розмір відшкодування моральної шкоди в 20 000 грн. не є розумним, адже жодної моральної шкоди сільська рада позивачу не завдала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, сільський голова с. Солобківці [PERSON] , проти задоволення позову заперечив. Суду пояснив, що дійсно ним була надана вказівка секретарю сільської ради змінити слова «позитивно характеризується» на слово «характеризується з негативної сторони», оскільки позивач постійно створював конфліктні ситуації, погрожував застосуванням фізичної сили та зброєю. Станом на [INFO] йому було відомо, що [PERSON] обвинувачувався за неподання електронної декларації. Інших фактів, зокрема про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, працівникам сільської ради відомо не було. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов слід задоволити частково. Судом встановлено, що [INFO] виконавчий комітет Солобковецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області видав позивачу, [PERSON] , довідку-характеристику, в якій зазначено, що «зауважень з боку сільської ради немає, характеризується з негативної сторони». Ця обставина підтверджується копією довідки-характеристики, виданої [INFO] за № [NUMBER] (а.с. 9). Зазначена довідка-характеристика була видана на запит Управління захисту економіки в Хмельницькій області по справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. Ця обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні копією запиту Управління захисту економіки у Хмельницькій області. Згідно постанови Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 29 листопада 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 6 серпня 2018 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, а кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України, закрито. Ця обставина підтверджується дослідженими в судовому засіданні копією ухвали Ярмолинецького районного суду від 06.08.2018р. та копією постанови Ярмолинецького районного суду від 29.11.2018р. Згідно характеристики, виданої Ярмолинецькою районною радою Хмельницької області [PERSON] 23 січня 2019 року, за період роботи на посаді Солобковецького сільського голови (Солобковецька сільська рада Ярмолинецького району Хмельницької області), співпрацюючи з Ярмолинецькою районною радою, [PERSON] зарекомендував себе як відповідальний керівник, який вміло забезпечував організацію поточного (оперативного) управління Солобковецькою сільською радою, характеризувався позитивно (а.с. 10). Відповідно до частини 4 статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно із статтею 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. А стаття 299 ЦК України передбачає, що фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. У відповідності до статті 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Стаття 276 ЦК України передбачає, що орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, фізична особа або юридична особа, рішеннями, діями або бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення. Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням. За змістом частини 1 статті 277 Цивільного кодексу України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Частина 4 статті 277 ЦК України передбачає, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Згідно із ч. 5 та ч. 7 ст. 277 ЦК України якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Як роз`яснено у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебачення чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. А п. п. 24, 25 Постанови передбачають, що, задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права. У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено. Спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Судом встановлено, що інформація, поширена Солобковецькою сільською радою у довідці-характеристиці від [INFO] № [NUMBER], є недостовірною, адже вона не відповідає дійсності та викладена неправдиво. Так, у зазначеній довідці-характеристиці стверджено, що «зауважень з боку сільської ради немає, характеризується з негативної сторони». Тобто, виконавчий комітет у характеристиці не виклав мотивів, чому саме він прийшов до такого висновку; не зазначено, які факти та обставини свідчать про негативну характеристику позивача, тоді як претензій (зауважень) в сільської ради до громадянина [PERSON] немає. Як зазначила в судовому засіданні свідок, секретар сільської ради [PERSON], [INFO] сільський голова дав їй вказівку підготувати характеристику на позивача, водночас, не вказавши яку саме. Вона підготувала проект позитивної характеристики згідно шаблону, який був в неї наявний. Але сільський голова [PERSON] не погодив цей проект та сказав переписати і зазначити, що [PERSON] характеризується з негативної сторони, сказавши при цьому, що останній створював конфліктні ситуації. [PERSON] також показала, що при написанні проекту негативної характеристики вона керувалася лише вказівками сільського голови. Під час судового розгляду представник відповідача та третя особа не надали жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували фактичне твердження сільського голови [PERSON] у довідці-характеристиці про те, що позивач характеризується з негативної сторони. Так, відсутні докази того, що позивач притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, які б свідчили про порушення останнім принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетичну поведінку в особистому чи суспільному житті. Ця обставина свідчить про порушення права позивача на повагу до гідності, честі та ділової репутації. У зв`язку із зазначеним, оскільки зазначена довідка-характеристика була видана на запит правоохоронного органу (Управління захисту економіки у Хмельницькій області) по справі про обвинувачення у вчиненні позивачем адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, та могла бути використана судом при накладенні адміністративного стягнення, в разі доведення винуватості останнього, відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП (при врахуванні судом особи порушника), тому суд приходить до переконання, що видача цієї недостовірної характеристики порушує особисті немайнові права позивача - гідність, честь та ділову репутацію, та могло перешкодити, в разі не закриття справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, [PERSON] повно і своєчасно здійснити свої особисті немайнові права. Таким чином, суд приходить до висновку, що необхідно визнати недостовірною інформацію, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача, [PERSON] , а саме: слова - «характеризується з негативної сторони», викладену відповідачем, Солобковецькою сільською радою Ярмолинецького району Хмельницької області, у довідці-характеристиці, що видана виконавчим комітетом Солобковецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області [INFO], вихідний № [NUMBER]. В той же час, при застосуванні способу захисту порушеного права позивача - спростування недостовірної інформації, викладеної у довідці-характеристиці, суд приходить до наступного висновку. Так, у відповідності до припису ч. 5 ст. 277 ЦК України якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Водночас, враховуючи ту обставину, що вказана довідка-характеристика долучена до матеріалів справи про адміністративне правопорушення (наявна на а.с. 22) і не може бути відкликана, а також враховуючи те, що про неї дізналося широке коло осіб (працівники правоохоронних та судових органів, інші особи), тому суд приходить до переконання, що дієвим та адекватним способом захисту порушеного права позивача на спростування недостовірної інформації, та, враховуючи вимоги припису абз. 3 п. 24 та п. 25 Постанови Пленуму ВСУ № 1 від 27.02.2009р., є зобов`язання Солобковецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області протягом 1 (одного) місяця з дня набрання рішенням суду законної сили через Ярмолинецьку районну газету «Вперед» спростувати недостовірну інформацію, поширену у довідці-характеристиці від [INFO], вихідний № [NUMBER], щодо негативної характеристики [PERSON] . Згідно припису статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі і гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України) Так, згідно ч. 3 ст. 23 Цивільного Кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності до припису абз. 1 і 2 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації тощо. А згідно п. 9 цієї Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Так, допитаний в якості свідка в судовому засіданні позивач, [PERSON] , ствердив суду, що про існування зазначеної негативної характеристики дізналося дуже багато людей, це і працівники правоохоронних, судових органів, органів місцевого самоврядування (сільські голови сіл Ярмолинецького району), приватні підприємці, а також жителі с. Солобківці, де він проживає. Зазначив, що внаслідок поширення цієї недостовірної інформації він зазнав сильних душевних страждань, адже він жодного разу не притягувався ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності, і тому був дуже обурений видачею такої негативної характеристики. Під час розгляду судом справи про адміністративне корупційне правопорушення він переживав, чи врахує суд зазначену характеристику при накладенні адміністративного стягнення. Крім цього, внаслідок незаконних дій органу місцевого самоврядування в особі сільського голови [PERSON] , були принижені його честь, гідність та значно була знижена його ділова репутація. Судом встановлено, що внаслідок поширення недостовірної інформації відповідачем були принижені гідність, честь, та ділова репутація позивача. Як наслідок протиправних дій відповідача позивач переніс душевні страждання. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину душевних страждань позивача, погіршення його здібностей, ступінь вини відповідача, а саме - умисний характер приниження його честі та гідності, значний ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Outcome: dismissed