Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить суд зняти арешт з усього нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 13147069, що накладений на підставі постанови державного виконавця Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ Рудюка А.В. №34701483 від 28.09.2012 року. В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано про те, що постановою Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ від 28.09.2012 року відкрито виконавче провадження №34701483 за виконавчим листом №6-827/12 від 21.03.2012 року, виданим Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з нього на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 28597,94 грн. та накладено арешт на все його майно. 23.02.2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, однак арешт знятий не був. Ухвалою суду від 07.05.2019 року позовну заяву прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. 09.07.2019 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, від представника до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі (а.с.37). Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Постановою Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ від 28.09.2012 року відкрито виконавче провадження №34701483 за виконавчим листом №6-827/12 від 21.03.2012 року, виданим Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 28597,94 грн. та накладено арешт на все його майно. 23.02.2017 року державним виконавцем Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст 316,317,319ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. враховуючи те, що рішень судів та інших органів про стягнення з [PERSON] на користь фізичних та юридичних осіб на виконанні у Корольовському ВДВС Житомирського МУЮ станом на 23.07.2019 року не перебуває, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved