Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою 13.07.2016 року, в обґрунтування якої зазначив, що з 21.06.2002 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Сімя не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Однією сімєю сторони не проживають з вересня 2015 року, на даний час спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна та місця проживання дітей не має. Тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 21 червня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 330. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просив цивільну справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності проти розірвання шлюбу не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Мостова» (а.с. 12). В звязку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 21 червня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 330, дошлюбне прізвище позивача «Семенюк», про що свідчить копія свідоцтва про одруження [PERSON] І-КИ № 155030 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5, 6). Діти проживають з відповідачем. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у звязку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. Після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище «Мостова».

Outcome: approved