Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про встановлення порядку користування житловим приміщенням, розподіл особових рахунків посилаючись на те, що відповідач є його рідним братом. Однак, між ними виник спір щодо порядку користування спільною квартирою [ADDRESS] . Йому (позивачу) належить 1/2 частина спадщини згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.2018 року. Відповідачу належить 1/2 частина спадщини згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.2018 року. Квартира складається з 2 жилих кімнат, загальною площею 51,80 м2, житлова площа - 28,90 м2, а саме: двох кімнат - 16,9 м2 та 12,0 м2, коридор - 9,7 м2, кухня - 7,6 м2, вбиральня - 1,4 м2, ванна кімната - 2,7 м2, лоджія - 1,5 м2. З метою вирішення спору, відповідачу було направлено заяву про продаж відповідачем належної йому частки квартири за 400 000,00 грн. Заява ним отримана 06.07.2019 року. В подальшому йому було направлено договір про встановлення порядку користування житловим приміщення та виділення особових рахунків, отриманий 06.07.2020 року. Однак спір так і не було вирішено. Він (позивач) вважає, що має право користуватися кімнатою площею 12,0 м2, а відповідач кімнатою площею 16,9 м2. Вважає, що даний порядок користування буде максимально адекватним розміру часток власників. В судовому засіданні представник позивача підтримав обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача заперечував щодо задоволення позову, просив відмовити в його задоволенні. Зауважив, що відповідачу припадає за часткою власності 38,85 м2, а позивачу - 7,2 м2, тоді як розміри кімнат 12,0 та 16,9 м2, що не відповідає належним їм часткам власності. Зазначив, що в квартирі проживає відповідач зі сім`єю. До суду представник третьої особи не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 14.09.2020 року. 15.09.2020 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 21.09.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 12.11.2020 року постановлено ухвалу про витребування доказів. 02.12.2020 року та 09.02.2021 року надійшли документи на вимогу суду. Ухвалою від 09.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В суді встановлено, що квартира [ADDRESS] , зареєстрована на праві власності за [PERSON] - 1/3 частина, та [PERSON] - 1/3 частина на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.10.1997 року; 2/9 частини за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.07.2006 року; 1/9 частина за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.07.2006 року. 28.12.2018 року приватним нотаріусом КМНО Первушиною Н.Ю. видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , спадкоємцями якого є [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині. Частки [PERSON] та [PERSON] становлять 5/18 часток. Встановлено, що спірна квартира складається з двох кімнат площею 12,0 м2, 16,9 м2. Кімнати ізольовані. Загальна площа квартири - 50,3 м2, житлова - 28,9 м2. Кухня має площу 7,6 м2, ванна - 2,7 м2, коридор - 9,7 м2, вбиральня - 1,4 м2. Квартира обладнана лоджією - 1,5 м2. В квартирі зареєстровані сторони по справі. По даній справі позивач просить суд встановити порядок користування квартирою, виділивши йому найменшу кімнату площею 12,0 м2. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. По даній справі було встановлено, що враховуючи частки власності сторін, виділити кімнати в натурі не виявляється можливим, однак для вирішення спірних відносин, суд вважає за можливе виділити в користування позивачу кімнату площею 12,0 м2, а відповідачу кімнату площею 16,9 м2. Виділ кімнат жодним чином не впливає на право власності сторін. Враховуючи позовні вимоги та вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що запропонований позивачем порядок користування спірною квартирою не порушує права як позивача, так і відповідача. В частині розподілу особових рахунків суд відмовляє, оскільки дане питання є передчасним, та потребує участь відповідних юридичних осіб в якості сторони у справі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Заперечення сторони відповідача суд не приймає до уваги, оскільки позивач є також власником спірної квартири, та має право на користування нею, володіння та розпорядження. Позивачем вживали заходи для вирішення спірного питання, однак відповідач залишив пропозиції позивача без уваги. На підставі викладено та

Outcome: partial