Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, який в подальшому уточнив та просив суд про визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року [PERSON], усі права та обов'язки, які належали останній на день її смерті на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ДП № 0223895 виданого 09.06.1997 року та визнати виданий 17.12.1999 року Державний акт на право приватної власності на землю серія III-ДП № 011075 та зареєстрований на ім'я померлої [INFO] року [PERSON] недійсним. В обґрунтування уточненої позовної заяви позивач посилається на те, що [INFO] року померла [PERSON], за життя замовила, але не отримала Державний акт на право приватної власності на землю, на підставі виданого Широківського районною державною адміністрацією Дніпропетровської області Сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії ДП № 0223895. Постановою нотаріуса позивачеві відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на це майно. Судові витрати позивач просив не відшкодовувати. Позивач, представники сторін в судове засідання не з'явилися. В своїх заявах просили суд розглянути справу за їх відсутності. Відповідач визнав позов. Розгляд справи проводиться в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. За життя [PERSON] був виданий Сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серії ДП № 0223895, в подальшому, вона замовила на цю земельну ділянку державний акт на право приватної власності.(а.с.28-32). Після її смерті Державний акт на право приватної власності на землю серії III-ДП № 011075 на ім'я померлої [INFO] року [PERSON], був зареєстрований 17.12.1999 року. (а.с.24). З серпня 2007 року земельна частка (пай) Зеленобалківською сільською радою Широківського району Дніпропетровської області була взята під охорону померлої [PERSON] У судовому порядку земельна частка (пай) [PERSON] не визнавалася відумерлою спадщиною і не передавалася у комунальну власність територіальної громади (а.с.16,26,27). Померла [PERSON] [INFO] року в с. Макарівка Широківського району Дніпропетровської області (а.с. 25). Заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подана позивачем, що підтверджується заявою позивача про це та відповіддю нотаріуса.(а.с.107). Постановою державного нотаріуса від 08.10.2013 року (а.с. 14) позивачеві було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] (на земельну ділянку), оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Відповідно до листа держнотаріуса, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, заяву про прийняття спадщини за законом подав лише позивач, спадкова справа після смерті спадкодавця відкрита (а.с.104-107). Отже, державний акт зареєстровано після смерті спадкодавця, тому він підлягає визнанню недійсним. До позивача переходять всі права та обов'язки в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року [PERSON], які вона мала на день смерті на підставі на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ДП № 0223895 виданого 09.06.1997 року. Судові витрати відшкодуванню позивачеві не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved