Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом у якому просить стягнути із [PERSON] кошти в сумі 26 238, 83 грн. та судові витрати в розмірі 1 921 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що 08 листопада 2016 року на вул. Хрещатик в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода з транспортними засобами марки «Jeep Grand Cherokee» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Toyota Avensis» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Toyota Avensis» д.н.з. [NUMBER] був застрахований у ПрАТ СК «Колоннейд Україна» відповідно до договору добровільного страхування автотранспорту № САS0031206 від 23 лютого 2016 року. Відповідно до звіту № 123-11-16-07-16 від 11 листопада 2016 року про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного ушкодженням транспортного засобу марки «Toyota Avensis» д.н.з. [NUMBER] та згідно із страховим актом № 1500017392 від 05 грудня 2016 року, ПрАТ СК «Колоннейд Україна» з метою відшкодування шкоди, завданої відповідачем, на виконання зобов`язань за договором страхування, сплачено страхове відшкодування у розмірі 75 728, 83 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , водія транспортного засобу марки «Jeep Grand Cherokee» д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9314174. 09 червня 2017 року позивачем до ПАТ «НАСК «Оранта» було направлено заяву про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, в результаті чого останнім було перераховано компенсацію в розмірі 49 490 грн. Таким чином відшкодуванню підлягає сума у розмірі 26 238, 83 грн. За таких обставин, позивач набув право регресної вимоги до особи, винної у скоєнні ДТП, на підставі чого позивач звернувся до суду із відповідним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні, позовну заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, з підстав, що викладені у ній. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року, [PERSON] 08 листопада 2016 року о 15 год. 15 хв., в м.Києві по вул..Хрещатик, 2 керуючи транспортним засобом «Jeep Grand Cherokke», д.н.з. [NUMBER] , під час руху не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota», д.н.з [NUMBER] , що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушення вимог п. 13.1 ПДР (а.с.19). Вказаною постановою суду відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Toyota Avensis» д.н.з. [NUMBER] був застрахований у ПрАТ СК «Колоннейд Україна» відповідно до договору добровільного страхування автотранспорту № САS0031206 від 23 лютого 2016 року (а.с. 14-17). Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналогічні положення містяться в частині першій ст. 990 ЦК України. 08 листопада 2016 року ТОВ «Стайлинг» звернулося до ПрАТ СК «Колоннейд Україна» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування по страхуванню автомобіля та відповідальності автовласника (а.с. 24-27). Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу № 123-11-16 від 11 листопада 2016 року складеного ТОВ «ІТС Моторс», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Avensis» д.н.з. [NUMBER] становить 44 495, 03 грн. (а.с. 29-34). Згідно рахунку-фактури № СМУ 00028109 від 15 листопада 2016 року складеного ТОВ «Саміт Моторз Україна», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Avensis» д.н.з. [NUMBER] становить 75 728, 83 грн. На виконання умов договору добровільного страхування автотранспорту № САS0031206 від 23 лютого 2016 року та страхового акту № 1500017392 від 05 грудня 2016 року, ПрАТ СК «Колоннейд Україна» 06 грудня 2016 року перерахувало на рахунок ТОВ «Саміт Моторз Україна» грошові кошти на ремонт транспортного засобу «Toyota Avensis» д.н.з. [NUMBER] у розмірі 75 728, 83 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 000047038 від 06 грудня 2016 року (а.с. 55). Відповідно положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України). У спростування зазначеного відповідачем будь яких доказів суду не надано. Отже, беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 1 921 грн.

Outcome: approved