Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду с позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В заяві вказує, що сторони є батьками дитини - [PERSON], [INFO], який з березня 2012 року проживає з позивачем і перебуває на його утриманні. До 31 березня 2014 року, коли рішення про визначення місця проживання дитини з батьком набрало законної сили, яким зупинено стягнення аліментів з нього на користь позивачки на утримання їхньої дитини, аліменти в розмірі ? частини його заробітку стягувалися на користь [PERSON] В теперішній час, коли дитина постійно проживає з батьком, позивач просить про стягнення на його користь аліментів в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідачки, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову. Просить про його задоволення. Пояснив, що вимога про стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини заробітку зумовлена міркуваннями наявності на утриманні відповідачки іншої дитини - [PERSON], [INFO]. Просить про ухвалення рішення на користь свого довірителя. Відповідач позов не визнала. Пояснила, що дитина сторін, хоча й проживає із своїм батьком, але щодня відвідує її, оскільки навчається в середньому навчальному закладі по вул. Автозаводській, на якій проживає і відповідач. Вона годує сина, вручає йому кишенькові гроші. Аліменти, які вона отримувала від позивача, вона використовувала на набуття сину підручників, предметів, необхідних для навчання, харчів. Отримуваних від позивача в якості аліментів грошей не вистачає на витрати, які вона несе у зв'язку з утриманням дитини. Крім того, пояснила, що вона отримала попередження від керівництва публічного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод», з яким вона перебуває у трудових відносинах, про майбутнє звільнення у зв'язку із скороченням штату робітників. Таке ж саме попередження отримав її колишній чоловік - батько сина [PERSON], - шлюб з яким вона розірвала на підставі рішення суду, яке набрало законної сили 13 вересня 2011 року. У зв'язку з тим, що вона добровільно бере участь в утриманні дитини, а також через побоювання втратити в майбутньому джерело доходів у зв'язку із звільненням, просить про залишення позову без задоволення. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Судом встноавлено, що сторони є батьками дитини - [PERSON], [INFO] (а. с. 6), який з березня 2012 року проживає з позивачем і перебуває на його утриманні (а. с. 3-5). Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України ураховує стан здоров'я й матеріальне становище дитини, а також платника аліментів, інші обставини, що мають суттєве значення для вирішення спору. Вирішуючи позов на користь позивача, суд бере до уваги, що його вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини заробітку висунуті з урахуванням інтересів іншої малолітньої дитини, яка перебуває на утриманні відповідачки; крім того, враховує матеріальне становище сторін і їхньої дитини, відсутність у них непрацездатних батьків, непрацездатних повнолітніх синів, доньок, які перебували б на їхньому утриманні, відсутність стягнень за виконавчими провадженнями, задовільний стан здоров'я як дитини, так і платника аліментів, оскільки ці обставини є предметом доказування при вирішенні питання про розмір аліментів. У зв'язку з викладеним суд вважає, що розмір аліментів, визначений як частка від заробітку матері, яку належить стягнути у відповідності до ст. 183 СК України, є домірними як майновому і сімейному стану відповідача, так і потребі неповнолітнього сина в утриманні. При цьому на користь позивач суд враховує і ту обставину, що протягом двох років проживання сина з ним, проти чого не заперечує відповідачка, остання отримувала від позивач аліменти на свою користь на утримання дитини (а. с. 26, 305). На висновок суду про необхідність повного задоволення позову не впливають твердження відповідачки про те, що у зв'язку з майбутнім вивільненням вона втратить стабільне джерело доходів, оскільки: по-перше, вона не надала доказів в обґрунтування цих доводів, надавши суду лише довідку про наявний у неї на час розгляду справи заробіток (а. с. 28); по-друге, навіть за умови звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці вона користуватиметься низкою пільг, в тому числі пільгою по призначенню та отриманню допомоги з безробіття. Не враховує суд і твердження відповідачки про добровільне надання нею допомоги в утриманні неповнолітнього сина, оскільки ці обставини не звужують право батька, з яким проживає дитина, на звернення до суду з позовом про визначення способу виконання іншим з батьків обов'язку з утримання дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved