Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Вимоги позовної заяви мотивував тим, що 19.03.2012 року відповідач уклала з ним кредитний договір №910.13765 згідно якого отримала кредит у розмірі 98130,56 грн. на купівлю транспортного засобу CHEVROLET AVEO, 2011 року випуску, колір червоний, номер шасі KL1SF69YEBB281200 реєстраційний номер [NUMBER]. Кредитні кошти були надані відповідачу в користування із сплатою відсотків в розмірі 16,99 % та сплатою всіх інших обовязкових платежів по договору. Строк користування кредитними коштами до 19.03.2017 року. Частина кредитних коштів була перерахована на купівлю вказаного автомобіля, а решта на фінансування страхового платежу. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, сторони 18.04.2012 року уклали договір застави транспортного засобу №910.13765, згідно якого відповідач надала в заставу належний їй на праві власності автомобіль CHEVROLET AVEO, 2011 року випуску, колір червоний, номер шасі KL1SF69YEBB281200 реєстраційний номер [NUMBER]. У звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 17.11.2015 у відповідача утворилась заборгованість в сумі 58250,84 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 40275,59 грн., простроченого боргу 9687,24грн., прострочених процентів 7418,54грн., строкових процентів 869,47. ПАТ «Ідея Банк» з метою задоволення своїх вимог просить звернути стягнення на предмет застави, судові витрати стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не зявилась, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність. Позов визнає. Дослідивши та зясувавши на умовах змагальності всі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, та ті письмові докази, що були подані ними до суду, суд приходить до висновку, що предявлений позов підлягає до задоволення. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). Відповідно до вимог ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення, що регулюють правовідносини, що випливають з договору позики. 19.03.2012 між позивачем та [PERSON] укладений договір кредиту №910.13765 згідно якого вона отримала кредит у розмірі 98130,56 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,99 % на рік з кінцевим терміном повернення 19.03.2017, та зобовязувалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування коштами в строк та в порядку, передбаченому вказаним договором. Відповідно до розділів 8,9 Договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту у разі прострочення оплати чергового платежу більше ніж на 30 днів, а також банк має право нарахувати та стягнути з позичальника штрафні санкції (пеню) відповідно до умов договору. (а.с.10-11). З метою забезпечення виконання умов кредитного договору між сторонами укладений договір застави транспортного засобу №910.13765 від 18.04.2012, відповідно до умов якого, у випадку порушення заставодавцем/позичальником зобовязань за кредитним договором, заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами. (а.с.15-16). Відповідач не здійснює взяті на себе зобовязання у встановлені строки, не дотримується рекомендованого графіку платежів, чим порушує умови кредитного договору. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість за кредитним договором станом на 17.11.2015 року становить 58250,84 грн. і складається з сум, що зазначені позивачем в позові і вже наведені в рішенні (а.с.36). З наведених вище доказів випливає, що позичальник порушив умови кредитного договору і зобовязання за ним у встановлені терміни виконані не були, а тому відповідно до умов кредитного договору та договору застави у позивача виникло право задовольнити свої вимоги за рахунок майна, переданого в заставу. Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч.1 ст.20 Закону). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа, суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Відповідно до ст.16 ЦК України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобовязання в натурі. Відповідно до п.3 ч.2 ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду серед іншого зазначаються заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період його реалізації, якщо такі необхідні. З умов договору застави вбачається, що предмет застави майно, що зазначено в договорі застави, знаходиться у власності відповідача, умовами договору передбачено можливість звернення стягнення на майно у спосіб, який просить застосувати позивач в позові. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визначити спосіб реалізації предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу між позивачем та іншою особою. Також, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved