Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив виключити відомості про нього як батька дитини [PERSON], [INFO], з актового запису про народження, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану муніципальної одиниці м. Халкіда Грецької Республіки 17.05.2013 року, ідентифікаційний номер 142630000001_4818_17_05_2013, на [PERSON], [INFO], яку народила [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що з 15 серпня 2009 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який 18 вересня 2012 року було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області зроблено відповідний запис №40. Після розірвання шлюбу у відповідачки [PERSON], яка на той час перебувала на території Грецької Республіки, 03 квітня 2013 року народилась дитина [PERSON], батьком якої в актовому записі про народження, складеному відділом реєстрації актів цивільного стану муніципальної одиниці м. Халкіда 17.05.2013 року, записано позивача. Позивач стверджує, що вищевказане не відповідає дійсності, так як він не являється батьком дитини [PERSON], [INFO], оскільки тривалий час до розлучення з [PERSON] вони не проживали спільно та не підтримували шлюбних відносин. З усних пояснень відповідачки йому відомо, що його записано як батька у свідоцтві про народження, так як на момент народження дитини не минуло 10-місячного строку після розірвання шлюбу між ними. Актовий запис ідентифікаційний номер 142630000001_4818_17_05_2013, про народження дитини [PERSON], [INFO], складений відділом реєстрації актів цивільного стану муніципальної одиниці м. Халкіда Грецької Республіки 17.05.2013 року визнається дійсним в Україні, оскільки завірений печаткою відділу РАЦС та легалізовано для використання в якості офіційного документу на території іноземних держав шляхом проставлення апостилю згідно з положеннями Гаазької Конвенції 1961 року, відповідно до яких, документ, на якому проставлено апостиль, не потребує жодного додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі учасниці цієї Конвенції. У звязку із вищевказаним позивач змушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява, в якій просить справу слухати без його участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідачки до суду надійшов відзив, в якому стверджує, що позов [PERSON] до неї визнає, не заперечує проти його задоволення. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задовольнити з наступних підстав. З копії виписки з актового запису, ідентифікаційний номер 142630000001_4818_17_05_2013, про народження дитини [PERSON], [INFO], складеним відділом реєстрації актів цивільного стану муніципальної одиниці м. Халкіда Грецької Республіки 17.05.2013 року, вбачається, що батьком дитини записаний позивач [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дитини. Як передбачено ч. 1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статті 122 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини i до досягнення нею повноліття. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (ч. 2 ст. 136 СК України). Так, в поданому суду відзиві відповідачка визнала позовні вимоги і підтвердила, що [PERSON] дійсно не є батьком її доньки [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що визнання позову самим відповідачем є достатньою підставою для оспорювання батьківства, воно не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved