Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики в сумі 227 876,30 гр., пеню у розмірі 27 426,32 грн.,3 % річних в розмірі 27 447,35 грн., а також судовий збір у розмірі 2 827,50 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.07.2014 року між сторонами був укладений договір позики грошових коштів, відповідно до якого позивач надав в борг відповідачу 12 000 Доларів США, строком до 01.07.2010, який було згодом продовжено до 01.05.2011 року. Зобов'язання відповідачем було виконано частково, а саме у сумі 2 995 доларів США. Проте, у повному обсязі відповідач кошти не повернув. В судове засідання позивача не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. 01.07.2009 року [PERSON] надала [PERSON] в борг грошові кошти, в сумі 12 000 Доларів США, строком до 01.07.2010 року, підтвердженням чого є розписка [PERSON] про отримання вказаних грошових коштів (а. с. 10). Пізніше строк повернення коштів було продовжено сторонами до 01.05.2011 року, про що свідчить підпис відповідача у борговій розписці. Відповідач свої обов'язки за договором позики виконав частково, а саме повернув грошові кошти у сумі 2 995 доларів США. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальник) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що відповідач не виконав у повному обсязі свої зобов'язання за договором позики, а відтак зобов'язаний повернути позивачу суму грошових коштів у розмірі: 12 000 - 2 995 = 9 005 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 25.08.2016 року становить 227 876,30 грн. Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки та відшкодування збитків. Таким чином, оскільки останньою датою часткового виконання відповідачем своїх боргових зобов'язань є 01.06.2014 року, то розмір пені за 183 дні прострочення становить 27 426,32 грн. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, 3% річних за весь строк прострочення, тобто з 01.05.2011 року по 25.08.2016 року, складає 27 447,35 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved