Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Мирноградської міської ради про визнання права власності на будинок. Свої вимоги обґрунтував тим, що він та його сестра [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті 21.04.2016 року своєї матері [PERSON]. Після смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається, зокрема, з жилого будинку за адресою: Донецька область, м. Мирноград, вул. Комарова, буд. 35, з надвірними спорудами. [PERSON] на спадщину не претендує. Він звертався до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини у передбачений законом строк, проте оформити свої спадкові права на будинок не зміг, оскільки свідоцтво про право на спадщину, на підставі якого будинок належав його матері, є втраченим, а отримати дублікат свідоцтва не є можливим, оскільки документи нотаріального архіву залишилися в м. Донецьку і доступу до них немає. Таким чином, він не має можливості оформити свої спадкові права іншим шляхом, тому просить суд визнати за ним право власності на жилий будинок № 35 по вул. Комарова в м. Мирнограді Донецької області загальною площею 55,3 м2, в тому числі жилою площею 43,4 м2, та господарські споруди літню кухню Б-1, сарай В-1, вбиральню Г-1, зливну яму Д-1, душ Е-1, паркан №1 та №2, водопровід І . \~\~ В судовe засідання позивач\~не з'явився, надав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності за участю його представника [PERSON], вимоги задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, обґрунтувавши їх викладеними в позовній заяві відомостями, і наполягав на їх задоволенні. Третя особа на боці позивача [PERSON] також не прибула до суду. Згідно з наданою нею заявою, просила розглянути справу без її участі і задовольнити вимоги позивача. . Представник відповідача Мирноградської міської ради до судового засідання також не з'явився. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника із позначкою про відсутність заперечень проти позовних вимог. Вислухавши представника позивача, вивчивши доказу у справі, суд встановив таке. [PERSON] померла 21.04.2016 року (а.с. 7). Позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] є сином та дочкою померлої [PERSON] відповідно (а.с. 6, 28-31), та спадкоємцями першої черги в розумінні ст. 1261 ЦК України. За відомостями Димитровської державної нотаріальної контори від 10.01.2017 року № 3/01-16, на майно, що залишилося після смерті 21.04.2016 року [PERSON], відкрито спадкову справу № 193/2016 за заявою сина померлої [PERSON]. Дочка спадкодавця, [PERSON], від прийняття спадщини відмовилася на користь сина померлої [PERSON] Заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися (а.с. 33-36). Однак, не дивлячись на своєчасне звернення до нотаріуса, позивачеві [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.12.2016 року, [PERSON] всупереч п. 4.15 та 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не було надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на будинок № 35 по вул. Комарова в м. Мирнограді Донецької області (а.с. 14). Як зазначив позивач у позовній заяві і підтвердив його представник в судовому засіданні, оригінал свідоцтва про право на спадщину, на підставі якого [PERSON] володіла вказаним будинком, є втраченим. Отримати дублікат свідоцтва не є можливим, оскільки всі документи, прийняті на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву, залишилися в архівосховищах нотаріального архіву в м. Донецьку, доступ до них відсутній (а.с. 15). Як виходить з відповіді КП «БТІ» Мирноградської міської ради від 21.12.2016 року № 1126/479 на адвокатський запит, жилий будинок № 35 по вул. Комарова в м. Мирнограді належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадкування за заповітом, виданого Другою Красноармійською державною нотаріальною конторою 09.07.1980 року за реєстровим № 2759 (а.с. 8). Згідно з наданою КП «БТІ» копією зазначеного свідоцтва про право на спадщину від 09.07.1980 року, [PERSON] успадкувала вказаний жилий будинок після смерті 01.01.1980 року [PERSON] (а.с. 9). За відомостями копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.07.1980 року, виданого Другою Красноармійською державною нотаріальною конторою 09.07.1980 року за реєстровим № 2759, спадкове майно складається з жилого будинку, літньої кухні, сараю, вбиральні, водопроводу, паркана, зливної ями и розташоване за адресою: вул. Комарова, буд. 35, в м. Димитрові (нині Мирнограді) Донецької області (а.с. 9). Як вбачається з технічного паспорта (інв. справа № 1307, реєстровий № 1162) від 27.10.2016 року, виданого КП «БТІ» Мирноградської міської ради, власником будинку № 35 по вул. Комарова в м. Мирнограді зазначена [PERSON], за експлікацією за вказаною адресою наявні: жилий будинок А-1, літня кухня Б-1, сарай В-1, вбиральня Г-1, зливна яма Д-1, душ Е-1, паркан №№ 1,2, водопровід І (а.с. 11-13). Станом на 12.12.2016 року вартість спірного будинку складає 45421,00 гривень (а.с. 10). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права й обовязки спадкодавця, які не припинилися в момент його смерті. Відповідно до п. 23 Постанови Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.\~\~У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як роз'яснено Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, але були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Крім того, відповідно до п. 37 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. З огляду на наведене, суд вважає, що позивачем доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, доводи є обґрунтованими та підтверджені доказами, зокрема, з них вбачається, що мати позивача за життя на законних підставах набула право власності на спірний будинок, але свідоцтво про право на спадщину було втрачене. \~\~ Визнання\~\~права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Оскільки отримати дублікат свідоцтва про право на спадщину з Донецького обласного державного нотаріального архіву на цей час є неможливим з обєктивних причин відсутності доступу до документів, суд вважає, що іншим шляхом, ніж предявлення позову, позивач не в змозі захистити свої права. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного, ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1261 ЦК України,

Outcome: approved