Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду до відповідачв, посилаючись на те, що 30 серпня 2003 року уклав шлюб з відповідачкою по справі, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №97. Від шлюбу сторони по справі мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони проживають разом, але вже близько двох років припинили шлюбні відносини та більше їх не поновлювали. Причиною припинення шлюбних відносин є те, що між сторонами виникають конфлікти по різних побутових питаннях, зумовлені несхожістю характерів. Шлюб між сторонами існує формально, тому позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, судові витрати залишити за позивачем. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить не надавати строк для примирення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд ухвалив розглянути справу у відсутність сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами стосуються припинення шлюбу та мають регулюватися положеннями глави 11 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст.ст. 104, 105 СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу і що має місце у даному випадку. 30 серпня 2003 року сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №97, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 6). Від шлюбу сторони по справі мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей (а.с.7, 8). Подружнє життя у сторін по справі не склалося. Вони припинили шлюбні відносини. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 02.11.2017 року сторонам було надано строк на примирення терміном п'ять місяців - до 03.04.2018 року, однак до цього сторони не примирилися, поновлювати шлюбні відносини не бажають. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім'ї стали неможливими. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що існування шлюбних відносин між сторонами спору суперечить їх інтересам і що має істотне значення та є самостійною підставою для задоволення позову. Крім того, приймаючи до уваги те, що в позовній заяві позивач просив залишити за ним сплачені судові витрати, суд вважає, що судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

Outcome: approved