Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що 10.02.2003 року між ним та громадянкою [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS], сторони повністю виконали умови договору купівлі-продажу: позивач сплатив відповідачу грошові кошти в сумі 2000 гривень, про що мається розписка останньої, а відповідач передала позивачу будинок та документи на домоволодіння, яке їй дісталося в спадщину після смерті матері. Оформити договір купівлі-продажу у нотаріальній конторі сторони домовилися на протязі одного року, однак відповідач ухиляється від посвідчення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Позивач відкрито, безперервно володіє вказаним домоволодінням вже більше 10 років, тому просить суд визнати за ним право власності на вказане домоволодіння за набувальною давністю. Позивач подав до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без його участі. Представник позивача також подав до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без його участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, письмовою заявою прохала справу слухати без її участі, позов визнає повністю. Представник третьої особи в судове засідання також не з'явився, письмовою заявою просив справу слухати без його участі, не заперечує щодо задоволення позову. Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 10.02.2003 року між позивачем та відповідачкою - [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS], сторони повністю виконали умови договору купівлі-продажу: позивач сплатив відповідачу грошові кошти в сумі 2000 гривень, про що мається розписка останньої(а.с.7), а відповідачка передала позивачу будинок та документи на домоволодіння, яке їй дісталося в спадщину після смерті матері - [PERSON], відповідно до заповіту покійної(а.с.9). Оформити договір купівлі-продажу у нотаріальній конторі сторони домовилися на протязі одного року, однак відповідач ухиляється від посвідчення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Згідно із довідкою Ганнівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 27.08.2014 року №1834(а.с.10), позивач володіє будинком [ADDRESS] та проживає в ньому з 2003 року. Відповідно до довідки Ганнівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 24.04.2013 року №847 (а.с.11) та технічного паспорту на будинок [ADDRESS](а.с.14-15), вказаний будинок числиться за покійною матір'ю відповідачки - [PERSON] З довідки Ганнівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 10.10.2012 року №1525(а.с.12) вбачається, що за даними сільської ради у покійної [PERSON], окрім дочки - [PERSON], інших спадкоємців немає. Від імені покійної [PERSON] сільською радою був посвідчений заповіт за реєстраційним №38 від 13.10.1985 року. Відповідно до вказаного заповіту(а.с.9), [PERSON] все своє майно заповіла свої дочці, що є відповідачкою по справі. Позивач, починаючи з 2003 року по теперішній час, добросовісно, відкрито та безперервно володіє житловим будинком [ADDRESS], що підтверджується довідкою Ганнівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 27.08.2014 року №1834(а.с.10). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом. Відповідно до п.8 прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто з 01.01.2001 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на будинок [ADDRESS] за набувальною давністю. На підставі ст.344 ЦК України та

Outcome: approved