Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, згідно якого просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість в розмірі 103 693,83 грн. та судові витрати в розмірі 1555,40 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30.04.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 490914889, згідно умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 78593,55 грн. та зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 13.10.2015 року утворилась заборгованість, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 77 426,79грн., заборгованість за відсотками - 26 267,04 грн. Представник позивача в суд не з'явився про розгляд справи повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи у його відсутності, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився про час, день та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомив, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.04.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 490914889, згідно умов якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 78593,55 грн., зі сплатою 39,90 % річних за користування кредитом, строком до 05.05.2017 року. (а.с. 4-5). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно із розрахунком заборгованості по договору станом на 13.10.2015 року борг відповідача становить 103 693,83 грн., з яких: 77 426,79 грн. - заборгованість за кредитом, заборгованість за відсотками - 26 267,04 грн. (а.с. 11) Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1555,40 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору. (а.с.1)

Outcome: approved