Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач звернувся з позовною заявою до відповідачів [PERSON], ВАТ «Одеській домобудівельний комбінат» (далі ВАТ «ОДБК»), [PERSON] капітального будівництва Одеської міської ради про визнання недійсним договору від 29.03.2005 року «Про співпрацю по інвестуванню будівництва житлових будинків» недійсним, визнання недійсним Свідоцтва про право власності на квартиру, визнання недійсним витягу КП «ОМБТІ та РОН» про державну реєстрацію прав, визнання недійсним протоколу розподілення загальної площі, визнання недійсним акту прийомки-передачі квартири, визнання права приватної власності на квартиру, виселення та вселення за наступних обставин. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що 03 лютого 2005 року між Дочірнім підприємством «Жилбуд» ВАТ «ОДБК» в особі директора [PERSON] з одного боку та Позивачем з іншого боку, був укладений договір «Про співпрацю по інвестуванню будівництва житлових будинків», згідно якого він є інвестором квартири № 142, загальною площею 69,48 кв. м. в житловому будинку № 19 по вулиці Марсельська (МКР 3-4-1 пос. Котовського, будівельний № 19) у місті Одесі. Він повністю виконав умови даного договору, а зазначена квартира досі не передана йому у власність. Згідно розпорядження Суворовської районної адміністрації від 18.01.2012 року завершеному будівництвом десятиповерховому пятисекційному житловому будинку (будинковий № 19) в мікрорайоні 3-4-1 житлового району пос. Котовського було присвоєно адресу: місто Одеса, Дніпропетровська дорога, будинок № 97. Також в уточненій позовній заяві від 19.02.2015 року Позивач вказує, що в спірній квартирі проживає [PERSON]. За викладених обставин Позивач просить суд визнати договір від 29.03.2005 року за № 142/19 «Про співпрацю по інвестуванню будівництва житлових будинків» укладений між ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» в особі директора [PERSON] Г з одного боку та [PERSON] з іншого боку недійсним, визнати недійсним Свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], видане [PERSON], визнати недійсним витяг КП «ОМБТІ та РОН» про державну реєстрацію квартири [ADDRESS], визнати недійсним протокол розподілення загальної площі за 2010 рік, що був укладений між [PERSON] капітального будівництва та Відкритим акціонерним товариством «Одеській домобудівельний комбінат» в частині розподілу квартири № 142 [PERSON] капітального будівництва Одеської міської ради, визнати недійсним акт прийомки-передачі квартири [ADDRESS], укладений між ВАТ «ОДБК» та [PERSON], визнати за Позивачем право приватної власності на квартиру [ADDRESS], виселити [PERSON] з квартири № 142 в будинку 97 по вулиці Дніпропетровська дорога в місті Одесі, вселити Позивача в квартиру [ADDRESS]. 12.06.2015 року до суду звернулася Відповідач [PERSON] із зустрічною позовною заявою до Позивача - [PERSON] про визнання недійсним договору від 3 лютого 2005 року «Про співпрацю по інвестуванню будівництва житлових будинків» укладений між Дочірнім підприємством «Жилбуд» в особі директора [PERSON] і [PERSON], предметом якого є квартира № 142, загальною площею 69,48 кв. м. в житловому будинку МКР 3-4-1 пос. Котовського, будівельний № 19 у місті Одесі. Обґрунтовуючи свої зустрічні позовні вимоги, [PERSON] вказує, що вона та ВАТ «ОДБК» - «Генеральний підрядник» 29 березня 2005 року уклали договір № 142/19 «Про співпрацю з інвестуванню будівництва житлових будинків», предметом якого являлося інвестування будівництва квартири № 142 у житловому будинку будівельний № 19 мкр. ІІІ-4-1 пос. Котовського у місті Одесі на загальну суму 150890 грн. Умови даного договору були виконані [PERSON] у повному обсязі 29 березня 2005 року про що свідчить ксерокопія квитанції про сплату інвестування будівництва вищезазначеної квартири № 142. В подальшому згідно розпорядження Суворовської районної адміністрації від 18.01.2012 року даному будинку присвоєно адресу: місто Одеса, вулиця Дніпропетровська дорога, буд. № 97. Право на укладання договору від 29 березня 2005 року № 142/19 «Про співпрацю з інвестуванню будівництва житлових будинків», предметом якого являлася квартира № 142 у житловому будинку будівельний № 19 мкр. ІІІ-4-1 пос. Котовського у м. Одесі та передачу у власність [PERSON], ВАТ «ОДБК» мало на підставі інвестиційно-підрядного договору від 18 червня 2004 року укладеного між [PERSON] капітального будівництва Одеської міської ради (замовником) та ВАТ «ОДБК» (підрядником), та додаткових угод до даного договору № 1 від 13 серпня 2010 року та № 2 від 25 липня 2011 року. Також [PERSON] у зустрічній позовній заяві вказує, що 03 січня 2012 року згідно Акту прийому-передачі квартир в житловому будинку, будівельний № 19 мкр. ІІІ-4-1 пос. Котовського у місті Одесі, [PERSON] капітального будівництва Одеської міської ради (замовником) було передано ВАТ «ОДБК» низку квартир, у тому числі і її квартиру № 142 для подальшого оформлення у власність інвесторам. 19 січня 2012 року згідно Акту прийому-передачі квартири [ADDRESS] була передана ВАТ «ОДБК» [PERSON]. 28 березня 2012 на підставі договору № 142/19 «Про співпрацю з інвестуванню будівництва житлових будинків» від 29.03.2005р., Акта прийому-передачі квартири № 142 від 19.01.2012р. [PERSON] видано Свідоцтво про право власності на квартиру № 142 за адресою: місто Одеса, вулиця Дніпропетровська дорога, буд. № 97. 31.05.2012 року згідно Витягу про державну реєстрацію прав, проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану квартиру . Крім того, у зустрічній позовній заяві [PERSON] вказує, що у 2011 році звернулася до Суворовського районного суду місті Одеси з позовом до ВАТ «ОДБК» та ДП «Жилбуд» про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] у звяжу з тим, що у строк згідно договору від 29 березня 2005 року № 142/19 «Про співпрацю з інвестуванню будівництва житлових будинків» ВАТ «ОДБК» не передало їй квартиру № 142, та існуванням Акту часткового взаєморозрахунку між ВАТ «ОДБК» та ДП «Жилбуд» від 19 травня 2006 року. Рішенням Суворовського районного суду від 12 березня 2012 року визнано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], рішення набрало чинності 23 березня 2012 року. За викладених обставин [PERSON] просить відмовити Позивачу у задоволенні позову та визнати недійсним договір від 03.02.2005 року «Про співпрацю з інвестуванню будівництва житлових будинків», укладений між ДП «Жилбуд» в особі директора [PERSON] та [PERSON]. Представником ВАТ «ОДБК» до суду було надано заперечення на позовну заяву [PERSON], згідно яких ВАТ «ОДБК» доводить, що ДП «Жилбуд» не мало жодних прав на спірну квартиру, зокрема права на укладання договорів інвестування квартири № 142 у будинку будівельний № 19 мкр. ІІІ-4-1 пос. Котовського у місті Одесі. Представник Позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, підтримавши позовні вимоги, в задоволенні зустрічного позову просить відмовити. Представник Відповідача ВАТ «ОДБК» надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, у позові [PERSON] просив відмовити, а зустрічний позов [PERSON] - задовольнити. Представник Відповідача [PERSON] капітального будівництва Одеської міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник відповідача [PERSON] надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, у позові [PERSON] просив відмовити, а на задоволенні зустрічного позову наполягав. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав: 03.02.2005 року було укладено договір «Про співпрацю з інвестування будівництва житлових будинків» між Дочірнім підприємством «Жилбуд» в особі директора [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.100-102) Судом встановлено, що відповідно до розділу 6 п. 6.2, розділу 7 п. 7.2 статуту Дочірнього підприємства «Жилбуд» ВАТ «Одеській домобудівельний комбінат» директор мав право укладати правочини на суму що не перевищує 50 % розміру статутного фонду дочірнього підприємства, який складав 14000 грн. (чотирнадцять тисяч) гривень, угоди що перевищують 50 % від вартості статутного фонду дочірнього підприємства потребувало затвердження засновника ВАТ «ОДБК», однак договір «Про співпрацю з інвестування будівництва житлових будинків» від 3 лютого 2005 року між Дочірнім підприємством «Жилбуд» в особі директора [PERSON] з одного боку та [PERSON] ВАТ «ОДБК не затверджувався (т. 1 а. с. 58-61). Постановою Господарського суду Одеської області від 17.10.2006 року по справі № 2/323-06-10489 Дочірнє підприємство «Жилбуд» визнано банкрутом (т.1 а.с.42) та ухвалою від 28.11.2006 року по даній справі затверджено звіт ліквідатора та припинення провадження у справі (т.1 а.с.43). Позивач за первісним позовом не надав суду жодних доказів, які б підтверджували право Дочірнього підприємства «Жилбуд» на спірну квартиру, а зокрема права на укладення договору «Про співпрацю по інвестуванню будівництва житлових будинків» від 03 лютого 2005 року на квартиру № 142 в житловому будинку МКР 3-4-1 пос. Котовського, будівельний № 19 у місті Одесі, на час укладання договору між [PERSON] та ДП «Жилбуд». Судом також встановлено, що замовником будівництва будинку МКР 3-4-1 пос. Котовського, будівельний № 19 у м. Одесі є [PERSON] капітального будівництва Одеської міської ради. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являлась інвестором будівництва квартири № 142, загальною площею 69,48 кв. м. в житловому будинку МКР 3-4-1 пос. Котовського будівельний № 19 у місті Одесі, на підставі договору № 142/19 від 29 березня 2005 року «Про співпрацю з інвестування будівництва житлових будинків» з ВАТ «ОДБК», предметом якого являлося інвестування будівництва квартири № 142 у житловому будинку будівельний № 19 мкр. ІІІ-4-1 пос. Котовського у місті Одесі на загальну суму 150890 грн. (т. 1 а. с. 27-29). 29 березня 2005 року [PERSON] Г виконала умови договору № 142/19 від 29 березня 2005 року сплативши 150890 грн. ВАТ «ОДБК» згідно квитанції (т. 1 а. с. 30). Право на укладання договору від 29 березня 2005 року № 142/19 «Про співпрацю з інвестуванню будівництва житлових будинків», предметом якого є квартира № 142 у житловому будинку будівельний № 19 мкр. ІІІ-4-1 пос. Котовського у місті Одесі та передачу у власність [PERSON] ВАТ «ОДБК» мало на підставі інвестиційно-підрядного договору від 18 червня 2004 року укладеного між [PERSON] капітального будівництва Одеської міської ради (замовником) та ВАТ «ОДБК» (підрядником), та додаткових угод до даного договору № 1 від 13 серпня 2010 року та № 2 від 25 липня 2011 року (т.2 а.с.40-46). 03 січня 2012 року згідно Акту прийому-передачі квартир в житловому будинку будівельний № 19 мкр. ІІІ-4-1 пос. Котовського у місті Одесі, [PERSON] капітального будівництва Одеської міської ради було передано ВАТ «ОДБК» низку квартир у тому числі і квартиру № 142 в житловому будинку будівельний № 19 мкр. ІІІ-4-1 пос. Котовського у м. Одесі для подальшого оформлення у власність інвесторам (т.2 а.с.47). Розпорядженням Суворовської районної адміністрації від 18 січня2012 року будинку (будівельний № 19) мкр. ІІІ-4-1 пос. Котовського у місті Одесі присвоєно адресу: місто Одеса, вулиця Дніпропетровська дорога, буд. № 97 ( т. 1 а. с. 7). 19 січня 2012 року згідно Акту прийому-передачі квартири [ADDRESS], квартира була передана ВАТ «ОДБК» [PERSON] ( т. 1 а. с. 33). 28 березня 2012 року виконавчим комітетом Одеської міської ради [PERSON] видано свідоцтво про право власності серія САЕ № 571493 (т. 1 а. с. 45). Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.05.2012 року було проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на кватиру № 179 в будинку № 97 по вулиці Дніпропетровська дорога у місті Одесі (т. 1 а. с. 46) . Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 12 березня 2012 року по цивільній справі № 1527/2-5206/11 за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS] , рішення набрало чинності 23 березня 2012 року ( т. 1 а. с. 38-39). Таким чином, [PERSON] є власником квартиру [ADDRESS], право власності на яку набула в порядку визначеному законом. Згідно ст. 876 ЦК України, - Власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, - Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст. 41 Конституції України, - Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В силу ст. 321 ЦК України, - Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 ЦК України, - Загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Згідно ст. 215 ЦК України, - Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України,- Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно п.3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Таким чином, суд приходить до висновку, що ДП «Жилбуд» в особі директора [PERSON] не мало права укладати договір «Про співпрацю з інвестування будівництва житлових будинків» від 3 лютого 2005 року з Позивачем [PERSON], а Відповідач [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку, визначеному законом, а тому в позові [PERSON] слід відмовити, позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved