Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просив суд стягнути з [PERSON] суму основної заборгованості у розмірі 28194 грн., суму пені у розмірі 7414,11 грн., суму індексу інфляції у розмірі 462,56 грн., усьго 37688,20 грн. та суму судового збору у розмірі 551,21 грн. Представник позивача [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 26 лютого 2016 року [PERSON] уклала з відповідачем - [PERSON] договір позики, за умовами якого, передала останньому в борг грошові кошти в сумі 2500 доларів США, які відповідач зобовязався повернути протягом 6 (шісти) місяців. В порушення взятих на себе зобовязань, відповідач повністю суму боргу не повернув. 20.03.2015 р., 17.04.2015 р., 28.05.2015 р. та 15.07.2015 р. відповідачем було повернуто позивачу по 300 доларів США. Сума заборгованості на данний час складає 1300 доларів США, яку відповідач не повертає. Відповідач уникає зустрічі з позивачем, ігнорує телефонні дзвінки та вимоги стосоно повернення боргу. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтями 525, 526 ЦК України закріплено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. Відповідно ч. 2 ст. 1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Стаття 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за використання чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за використання чужими грошовими коштами встановлюються договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. В звязку з вищенаведеним, заборгованість [PERSON] перед [PERSON], становить: основної заборгованості у розмірі 28194 грн., суму пені у розмірі 7414,11 грн., суму індексу інфляції у розмірі 462,56 грн., усьго 37688,20 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, крім суми заборгованості, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,21 грн., про що свідчить відповідна квитанція у матеріалах справи. На підставі викладенного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відповідач позов визнав у повному обсязі, а факт отримання [PERSON] в борг коштів підтверджується договором позики від 26.02.2015 року.

Outcome: approved