Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 41322,95 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 01.09.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №758а5к2, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Lexus (д.н.з. [NUMBER]). 17.12.2015 року о 18 год. 35 хв. в м. Києві, по проспекту Перемоги 45, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля Lexus (д.н.з. [NUMBER]), яким керував водій [PERSON] та автомобіля OPEL OMEGA (д.н.з. [NUMBER]), яким керував водій [PERSON], внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Lexus (д.н.з. [NUMBER]), що був затрахований у ПрАТ «СК «АХА Страхування», згідно договору добровільного страхування №758а5к2. Згідно Постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 27.01.2016, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] пункту 13.1 ПДР України, відповідальність за, що передбачена ст. 124 КпАП України. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №VESKO26975 від 28.11.2015 року та умов Договору страхування №758а5к2 від 01.09.2015, розмір страхового відшкодування склав 87623,84 грн., яке ПрАТ «СК «АХА Страхування» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу. Таким чином до ПрАТ «СК «АХА Страхування» перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Lexus (д.н.з. [NUMBER] - [PERSON].), внаслідок дорожньо0транспортної пригоди, яка мала місце 17.12.2015 року. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» (поліс №АЕ/4190791). 07.04.2016 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування вих. №СУ/18279/3. Зазначену заяву ПрАТ «СК «Провідна» було задоволено частково і 20.05.2016 року було сплачено на користь позивача 46290,89 грн. За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 41322,95 грн. З метою досудового врегулювання спору позивачем 26.07.2016 року було направлено на адресу відповідача претензію за вих.№СУ/18279/4-1, яка була одержана відповідачем 30.07.2016 року, згідно рекомендовано повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків, у зв'язку з чим, позивач звернувся до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 17.12.2015 року приблизно о 18 год. 35 хв. в м. Києві по просп. Перемоги, [PERSON], керуючи автомобілем «Опель» державний номерний знак [NUMBER], не витримав безпечної дистанції внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем [NUMBER], внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 вересня 2016р. Вищевказаною постановою [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення , передбаченого ст. 124 КпАП України. 01.09.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №758а5к2, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Lexus (д.н.з. [NUMBER]). Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №VESKO26975 від 28.11.2015 року та умов Договору страхування №758а5к2 від 01.09.2015, розмір страхового відшкодування склав 87623,84 грн., яке ПрАТ «СК «АХА Страхування» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу, який на праві власності належить [PERSON] На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» (поліс №АЕ/4190791). 07.04.2016 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування вих. №СУ/18279/3. Зазначену заяву ПрАТ «СК «Провідна» було задоволено частково і 20.05.2016 року було сплачено на користь позивача 46290,89 грн. За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 41322,95 грн. З метою досудового врегулювання спору позивачем 26.07.2016 року було направлено на адресу відповідача претензію за вих.№СУ/18279/4-1, яка була одержана відповідачем 30.07.2016 року, згідно рекомендовано повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. У відповідності з ч. 1 ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1192 ЦК України З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, до позивача перейшло право вимоги до відповідачки в межах фактичних витрат. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В постанові Верховного суду України від 23.12.2015 року № 6-2587 ЦС15 вказано, що статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України. Зі змісту наведених норм права можна зробити висновок про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. Верховний суд України у своїй постанові від 20.01.2016 р. №6-2808цс15 зазначив, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Згідно ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Враховуючи те, що вина відповідача [PERSON] у вчиненні зазначеного вище ДТП встановлена постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2016р., позивачем було здійснено відшкодування шкоди за відповідача власнику автомобіля Lexus (д.н.з. [NUMBER]), [PERSON], відповідно до вищенаведених вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА СТРАХУАННЯ» є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved