Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності виданого Державним комунальним підприємством «Житлофонд» Мінського району м. Києва від 18.03.1993 року згідно з розпорядженням №8 від 18.03.1993 року шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження та про виселення відповідачів із вказаної квартири. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.02.2010 року між позивачем та [PERSON], [PERSON] було укладено договір безпроцентної позики, за умовами якого позивач надав позичальнику кредит в розмірі 724 617,67 грн. з терміном повного погашення заборгованості до 16.08.2010 року. Додатковим договором №1 від 16.02.2010 року суму позики збільшено до 884 366,62 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики 16.02.2010 року між позивачем та відповідачами укладено договір іпотеки, за умовами якого [PERSON], [PERSON], [PERSON] передали [PERSON] в іпотеку квартиру [ADDRESS] загальною площею 69,60 кв.м, житловою площею 42,10 кв.м. Відповідачі свої зобов'язання за договором позики не виконують, внаслідок чого станом на 15.06.2016 року заборгованість склала 1 585 000,00 грн. Позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 16.02.2010 року, яка станом на 15.06.2016 року становить 1 585 000,00 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - яка знаходиться за адресою [ADDRESS] та належить на праві власності відповідачам шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» та виселити відповідачів із вказаної квартири. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься заява представника позивача, в якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надали, явку представника не забезпечили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON], [PERSON] було укладено договір безпроцентної позики, за умовами якого позивач надав позичальникам кредит в розмірі 724 617,67 грн. з терміном повного погашення заборгованості до 16.08.2010 року (а.с. 7-8). Додатковим договором №1 від 16.02.2010 року суму позики збільшено до 884 366,62 грн. (а.с. 8). В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики 16.02.2010 року між позивачем та відповідачами укладено договір іпотеки, за умовами якого [PERSON], [PERSON], [PERSON] передали [PERSON] в іпотеку квартиру [ADDRESS] загальною площею 69,60 кв.м, житловою площею 42,10 кв.м (а.с. 9-12). Відповідно до п. 14 Договору іпотеки, який є договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, останньому надано право обирати спосіб звернення на заставлене майно серед передбачених ст.ст. 37,38 Закону України «Про іпотеку», зокрема, звернути стягнення за рішенням суду та продати на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Із розписки від 13.06.2016 року, складеної [PERSON], вбачається, що вона підтверджує наявність перед [PERSON] заборгованості у розмірі 1 585 000 грн. (а.с. 15). За таких обставин, враховуючи, що внаслідок невиконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість в розмірі 1 585 000 грн. 66 коп., суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення вказаної заборгованості. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У статтях 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається зі ст. 3 Закону України «Про іпотеку» (далі -Закон) іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Згідно ст. 33 Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до положень ст. 39 Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру загальною площею 69,6 кв.м. та житловою площею 42,10 кв.м., яка знаходиться за адресою [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Вимога позивача про виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON] із належної їм на праві власності квартири за адресою: [ADDRESS] не підлягає задоволенню, оскільки позивач фактично ставить питання про стягнення наявної заборгованості, а не питання про право користування предметом іпотеки. Окрім цього, в матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що позивач звертався до відповідачів з вимогою про звільнення предмету іпотеки та їх виселення, що свідчить про відсутність в діях відповідачів порушення прав позивача, яке може бути захищеним шляхом виселення відповідачів із предмету іпотеки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial