Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача із позовом про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 04.12.2017 року померла його баба, [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за вищезазначеною адресою. 25.03.2010 року остання склала заповіт, в якому все своє майно заповіла йому та його сестрі [PERSON], яка відмовилася від спадщини на її користь. Він прийняв спадщину після смерті баби, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. однак у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено. Як вбачається з довідки про технічний стан нерухомого майна, право власності на вищевказаний житловий будинок не зареєстроване. Тому просить визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 40,1 кв.м., житловою площею 23,9 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами в с.Сухиня Бобровицького району Чернігівської області по вул. Миру, 24 по праву спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 25). Відповідач, до суду також не з'явився, в поданій через канцелярію суду заяві, просить справу розглядати за відсутності його представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 23). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що сторони до суду не зявились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку, виходячи із слідуючого. Судом встановлено, що 04.12.2017 року померла, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ №311683 (а.с.6), яка на день смерті та постійно проживала та була зареєстрована в [INFO], разом з нею та на день смерті за вищезазначеною адресою ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.11). Після її смерті відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок за вищезазначеною адресою. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 25.03.2010 року секретарем виконавчого комітету Сухинської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №6, в якому все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON], позивачу в справі, в рівних долях (а.с.7). Як вбачається із постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, 04.04.2018 року [PERSON] подала заяву до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини за заповітом на користь іншого спадкоємця. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] було відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с.13). Згідно з довідки про технічний стан нерухомого майна від 23.07.2018 року № 429, виданої КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації», право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами не зареєстроване (а.с.14). Оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ним права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Відповідно до вимог ст. ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Згідно з приписами ст. 1223 ЦК України право спадкування за заповітом мають особи , визначені у заповіті. Враховуючи те, що спадкодавиця [PERSON] померла, спадкоємцем за заповітом після її смерті є [PERSON], який не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи і єдиними шляхом реалізації його права на спадщину є рішення суду, тому суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved