Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що між ним та відповідачкою був укладений шлюб 18 лютого 2006 року. Під час перебування в шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачкою не склалось. З кожним днем, їхні стосунки ставали напруженими, неприязними та нестерпними. Відповідачка останні три роки не проживає разом з позивачем у м.Соснівка, а проживає у м.Львові разом з дитиною. Не дивлячись на це, зі слів позивача, останній постійно надає матеріальну допомогу та цікавиться дитиною, виконуючи при цьому всі обов`язки по вихованню дитини. Позивач неодноразово намагався поновити подружні відносини з відповідачкою та зберегти сім`ю, пропонував різні варіанти спільного проживання, однак відповідачка не погоджується на примирення. Байдуже ставлення відповідачки до позивача та до сімейних проблем привели до того, що вони вже давно втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Вони перестали бути родиною. Життєві позиції у них з відповідачкою різні. Все це призвело до повного розпаду їхньої сімї. Сімя фактично розпалась та не існує. Шлюбних стосунків між ними не існує на протязі трьох років, кожен живе своїм особистим життям, а тому їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Спільний побут у них відсутній, спільного господарства не ведуть. Бажаня продовжувати перебувати з відповідачкою в шлюбі, в позивача відсутнє, так як шлюб існує лише формально. З відповідачкою спілкується лише з питань виховання та утримання дитини. Спору про спільне майно подружжя не має. Просить шлюб розірвати. Подружні відносини між подружжям не склалось, приблизно один рік тому відносини між сторонами почали погіршуватись, почали виникати різні непорозуміння, конфлікти, з`явились різні погляди на їхнє подальше спільне життя. Останній місяць проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Шлюб існує формально, просить такий розірвати. В судове засідання позивач не з`явився. Відповідач в судове засідання не з`явилася. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 лютого 2006 року, зареєстрований у Міському відділі державної реєстрації актів громадянського стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 329. У шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 2 ст.140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім`ї, примирюватись сторони не бажають, таким чином, подальше спільне життя сторін не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини, тому шлюб з відповідачем слід розірвати. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved