Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просить усунути перешкоди в користуванні квартирою № 14, яка розташована у м. Харкові по вул.. Світла, 2-А шляхом виселення відповідача по справі з житлового приміщення за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є власником вказаної квартири. З 1990 році він знаходився у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] В 1995 році відповідачка самостійно використала своє право на приватизацію житла. 24.05.1996 року позивач самостійно приватизував спірну квартиру. 06.05.2003 року сторони розірвали шлюб. На підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 05.02.2015 року, [PERSON] визнано особою, яка втратила право користування житловим приміщенням та знято її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. На даний час відповідачка продовжує мешкати у вказаній квартирі, чим перешкоджає позивачеві розпоряджатись та користуватись своєю власністю, у звязку з чим він був вимушений звернутись до суду з даним позовом. Позивачі та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, справу розглядати за їхньою відсутністю. Відповідачка в судове засідання не зявилася , про день слухання була повідомлена, суд виносить по справі заочне рішення. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом, спірна квартира [ADDRESS] є приватизованою, однокімнатною квартирою, згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житлового фонду Харківської міської ради 24.05.1996 року, реєстровий № 7733, згідно якого власниками вказаної квартири є [PERSON]. З 1990 року [PERSON] та [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі. В 1995 році відповідачка самостійно використала своє право на приватизацію житла. 24.05.1996 року позивач самостійно приватизував вказану квартиру. 06.05.2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. На підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 05.02.2015 року, [PERSON] визнано особою, яка втратила право користування житловим приміщенням та знято її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивач [PERSON] не має можливості користуватись власністю, у звязку з тим, що відповідачка продовжує мешкати в спірній квартирі. За ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ст. 155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Таким чином, по справі встановлено, що позов є обґрунтованим, а тому суд задовольняє його у повному обсязі.

Outcome: approved