Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача прострочену заборгованість за нарахованими процентами річних за користування кредитом, строкову заборгованість за нарахованими процентами річних за користування кредитом, пеню за порушенням строків сплати кредиту та процентів річних за користування кредитом, всього 68 554 грн.16 коп. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], належну [PERSON] в рахунок стягнення користь позивача простроченої заборгованості за нарахованими процентами річних за користування кредитом, строкової заборгованості за нарахованими процентами річних за користування кредитом, пені за порушення строків сплати кредитів, процентів річних за користування кредитом, всього 68 554, 16 грн. Посилався на те, що 20 січня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Східно-Промисловий Комерційний банк», правонаступником якого з 28.04.2009 року є ВАТ «Східно-Промисловий Комерційний банк», а з 14.01.2010 року ПАТ «Східно-Промисловий Комерційний банк», був укладений договір кредитної лінії № 566/01, за умовами якого позивач надав відповідачу довгостроковий кредит на умовах відкриття не відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування у сумі 272 500грн. на ремонт будинку, строком з 20.01.2006 року по 19.01.2011 року зі щомісячною сплатою за користування кредитом 19% річних. В межах відкритої кредитної лінії [PERSON] були видані :20.01.2006 - 196 000грн.;30.01.2006 року - 70 000грн.; 21.04.2006 року -5 500грн. Відповідно до п.3.2.2 кредитного договору ( у редакції додаткової угоди № 4 від 08.05.2007 року до кредитного договору) відповідач [PERSON] зобов»язався погашати кредит щомісячно рівними частинками в сумі 5047грн., починаючи з місяця , наступного за місяцем у якому кредитна лінія була повністю використана, не пізніше 20 числа місяця , наступного за звітним. Остаточне повернення заборгованості по кредитній лінії дійсними не пізніше 19.01.2011 року. Відповідно до п.3.2.4 кредитного договору ( у редакції додаткової угоди № 4 від 08.05.2007 року до кредитного договору, [PERSON] зобов»язався щомісяця у строк до 20 числа місяця наступного за звітним, сплачувати нараховані позивачем відсотки за фактичну кількість днів користування кредитом, та на момент закінчення дії кредитного договору. [PERSON] почав систематично порушувати зобов»язання - у нього почала виникати прострочена заборгованість за щомісячними платежами, передбаченими кредитним договором . Відповідно п.3.2.5 кредитного договору [PERSON] зобов»язався за порушення строків повернення кредиту або його частини сплатити позивачу додатково до встановленої відсоткової ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період виникнення простроченої заборгованості, за кожний день прострочки платежу за кредитом. Відповідно до п.3.2.6 кредитного договору [PERSON] зобов»язався за порушення строків сплати процентів за користування кредитом сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період виникнення простроченої заборгованості , за кожний день прострочення. Відповідно до п.4.1.4 кредитного договору позивач має право у разі порушення терміну погашення кредиту або процентів по кредиту стягнути з [PERSON] пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ , що діє в період виникнення простроченої заборгованості за кожний день простачки платежу. Відповідно до графіку повернення кредиту та сплати відсотків, відповідач зобов»язався щомісячно погашати кредит на сплачувати відсотки. Зобов»язання за кредитним договором не виконав , внаслідок чого позивач 02.12.2010 року пред»явив кредит до дострокового стягнення. З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов»язань за кредитним договором [PERSON] , яка є майновим поручителем [PERSON] згідно іпотечного договору від 30.01.2006 року, зареєстрованому в реєстрі за № 232, в реєстрі заборони за № 4, в реєстрі нотаріальних дій за № 233 ( далі -іпотечний договір) в іпотеку позивачу передана квартира з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], з метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором, [PERSON] у заставу позивачу були передані належні йому на право власності транспортні засоби. Відповідно з п.5.3. кредитного договору сторони прийшли згоди, що у випадку виникнення у [PERSON] прострочення зі сплати відсотків за користування кредитом та/або чергової заборгованості за кредитом більше ніж 10 календарних днів, строк користування кредитом може припинитися за ініціативою позивача достроково, на 11 календарний день прострочення зі сплатою відсотків та/ або погашення чергової частини заборгованості за кредитом У цьому разі позивач пред»являє кредит до дострокового стягнення. 30.09.3009 року [PERSON] було вручено письмове повідомлення по порушення зобов»язання, проте відповідач проігнорував дане повідомлення. 02.12.2010 року позивач пред»явив кредит до дострокового стягнення. 26.05.2011 року Лисичанським міським судом було прийнято рішення, відповідно до якого вимоги позивача задоволено частково, з [PERSON] стягнуто 133 611 грн. 67 коп. заборгованість станом на 21.04.2011 року за рахунок реалізації переданих у заставу транспортних засобів та стягнуто судові витрати по справі. 05.09.2011 року позивач звернувся до суду з окремою позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 133611грн. 67 коп. стягнуту на користь позивача за вищезазначеним рішенням Лисичанського міського суду. В наслідок проведених виконавчих дій, було виявлено єдине майно за рахунок якого можливе скорочення заборгованості за кредитним договором. Після проведення аукціону по реалізації зазначеного транспортного засобу, ВДВС Лисичанського міського управління юстиції на користь позивача було перераховано 30 540грн.31 коп. Відповідач продовжує користуватися наданими банком коштами , з 21.04.2011 року по 05.02.2013 року позивач продовжував нараховувати проценти за користування кредитом та станом на 06.02.2103 року заборгованість за кредитним договором збільшилась на загальну суму 68 554,16 грн. , а саме: прострочена заборгованість за нараховані проценти - 31 657, 31 грн.; строкова заборгованість за нарахованими процентами річних за користування кредитом на суму 1564грн.89 коп., пеня за порушення строків сплати кредиту. Процентів річних за користування кредитом на суму 35331, 96 грн. Оскільки єдиним забезпеченням можливості сплати відповідачем суми кредиту є предмет іпотеки, позивач вирішив скористатися своїм правом та пред»явити вимоги до [PERSON] , яка є майновим поручителем. В уточненій позовній заяві , яка надійшла до суду 16.06.2014 року позивач збільшив позовні вимоги, посилаючись на те, що на 12.06.2014 року [PERSON] продовжує користуватися наданими кредитними коштами, заборгованість за кредитним договором не погашає, тому загальна сума заборгованості за період з 21.04.2011 року по 11.06.2014 року збільшилась та складає 115 119 грн.63 коп., а саме: прострочена заборгованість за нарахованими процентами річних за користування кредитом - 51 716,78 грн.; поточна заборгованість за нарахованими процентами річних за користування кредитом 1730грн.08 коп.;, пеня за порушення строків сплати кредиту, процентів річних за користування кредитом - 61672грн.77 коп. Позивачем зі збільшенням позовних вимог також додатково сплачено судовий збір к в сумі 465грн. 66 коп. Тому просив стягнути з [PERSON] прострочену заборгованість за нарахованими процентами річних за користування кредитом, строкову заборгованість за нарахованими процентами річних за користування кредитом, пеню за порушення строків сплати кредиту, процентів річних за користування кредитом в сумі 115 119,63 коп. грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та судові витрати з відповідачів. У судове засіданні представник позивача не з»явився, причина невідома, про час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи, повідомлені належним чином , про причину неявки суд не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Відповідач [PERSON] у судове засіданні не з»явися, про час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином , про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Між позивачем та відповідачем [PERSON] 20.01.2006 року був укладений договір кредитної лінії № 566/01, відповідно до якого позивач надав відповідачу довгостроковий кредит на умовах відкриття не відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 272 500грн. на ремонт будинку строком з 20.01.2006 року по 19.01.2011 року зі щомісячною сплатою за користування кредитом 19% річних( а.с.19,20-24). За умовами п.3.2.3, 3.2.4 кредитного договору та додаткової угоди № 4 від 08.05.2007 року відповідач [PERSON] взяв на себе зобов»язання щодо погашення кредиту щомісячно рівними частинами в сумі 5047грн. не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним та кредиту та сплати нарахованих відсотків ( а.с.19-24). У забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов»язань за кредитним договором від 20.01.2006 року, між [PERSON] та позивачем був укладений іпотечний договір, відповідно до якого в іпотеку було передано квартиру з господарськими спорудами та будівлями [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі договору дарування(а.с.25-28). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ЦК. У разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником( заставодавцем) зобов»язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановленого законом ( право застави) . Відповідно до ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов»язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредит ним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору . Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такі самій кількості такого самого роді та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно рішення Лисичанського міського суду від 26.05.2011 року з відповідача [PERSON] стягнуто 133 611 грн. 67 коп. заборгованість за кредитним договором станом на 21.04.2011 року в сумі 133 671грн. за рахунок реалізації заставленого майна та стягнуто судові витрати. Частково заборгованість перед позивачем погашена в сумі 30 540грн.31 коп. за рахунок продажу транспортного засобу відділом ДВС Лисичанського міського управління юстиції. Відповідач продовжує користуватися грошовими коштами позивача, тому повинен сплачувати і проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що «Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов»язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов»язання залишається невиконаним належним сином, відповідно до вимог статей 526,599 ЦК». Тому позивач продовжував нараховувати проценти за користування кредитом та пені за порушення строків сплати кредиту та процентів річних за користування кредитом та за період . 21.04.2011 року по 11.06.2014 року така сума становить 115 199грн.63 коп.. Виходячи з вищезазначеного суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, у тому числі і судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підстав ст. ст. 526,572,589 ч.1 ст. 1049, ч.1 ст. 1054 ЦК України,

Outcome: approved