Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що з 14.02.2014 р. по 30.05.2014 р. перебував у трудових відносинах з відповідачем ПАТ «Будівельне управління № 813», працював на посаді машиністом крану 6-го розряду. Трудову книжку із записом про звільнення на підставі п.2 ст.36 КЗпП України, отримав листом. Позивач вказує на те, що відповідач на момент звільнення має перед ним заборгованість по невиплаченій заробітній платі за лютий - травень 2014 року, що не погашена до теперішнього часу. Позивач звернувся до відповідача із вимогою надати довідку щодо суми заборгованості по невиплаченій заробітній платі, невідбутих щорічно додатково оплачуваних відпустках, сум середньомісячного заробітку за весь час затримки виплат належних йому, як працівникові та погасити вказану заборгованість, але вказані дії так і не були вчинені відповідачем. Зазначаючи дані обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по невиплаченій заробітній платі за лютий-травень 2014 року на загальну суму 10 707 грн. 47 коп. та середньомісячний заробіток за весь час затримки виплати заборгованості. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутності. Представник відповідача, який був повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився і не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач з 14.02.2014 р., згідно записів у трудовій книжці, а саме: відпвідно наказу № 54/1-п та по 30.05.2014 р. та наказу № 247п, перебував у трудових відносинах з відповідачем ПАТ «Будівельне управління № 813», працював на посаді машиністом крану 6-го розряду. У відповідності до ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Згідно ст.48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Позивачем було надано довідку ПФУ персоніфікованого обліку - індивідуальні відомості про застраховану особу, в якій зазначається сума заробітку для нарахування пенсії, яка підлягає виплаті, але не була виплачена позивачу, кількість відпрацьованих днів та сплата страхових внесків, що не були сплачені відповідачем. Відповідно до вказаної довідки, заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем складає за лютий - 3 585 грн. 36 коп., березень - 3 424 грн. 80 коп., квітень - 2 587 грн. 36 коп., травень - 1 109 грн. 95 коп., на загальну суму 10 707 грн. 47 коп. Відповідно до ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Згідно ст.49 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. У відповідності із ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідач не сплативши заборгованість по невиплаченій заробітній платі позивачу, повинен сплатити середньомісячний заробіток за весь час невиплати належних працівникові сум заробітної плати з 31 травня 2014 року по 27 січня 2015 року, із розрахунку 60 грн. 61 коп. суми середньомісячного заробітку за один день * 242 дні прострочення виплати заробітної плати, що разом становить 14 667 грн. 62 коп. Суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача компенсації невикористаної відпустки, оскільки суду не надано доказів того, що позивачу така компенсація належить. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід державий судовий збір в сумі 253,75 коп.

Outcome: approved