Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок залиття квартири. На підставу своїх вимог посилається на те, що 20 квітня 2015 року квартира позивача, яка належить йому на праві приватної власності за адресою: [ADDRESS], зазнала залиття. Відповідно до акту комісії ОСББ (обєднання співвласників багатоквартирного будинку) від 20.04.2015, причиною затоплення було витікання води через систему холодного водопостачання в квартирі відповідача. Відповідно до вказаного акту, позивачу було завдано майнову шкоду, а саме: кухонна стінка від води місцями пошкодилась, на гіпсокартонних елементах стін та стелі кухні, ванної та коридору зявилися мокрі жовті плями. Позивач вказує, що для усунення спричинених пошкоджень в квартирі позивача необхідно здійснити ремонтні роботи. Посилаючись на вищевикладене позивач просить стягнути з відповідача на його користь кошти на відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 13350,55 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача завдану моральну шкоду в розмірі 10000 грн., що разом становить 23350,55 грн. та понесені судові витрати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві; пояснила, що 20 квітня 2015 року, зайшовши в квартиру побачила, що по стінах та зі стелі стікала вода. За результатами звернення до представників будинкового комітету було складено Акт про залиття квартири. При цьому було оглянуто всі сусідні квартири для встановлення причини протікання води та виявлено, що витікання води сталося в квартирі, що розміщена над квартирою позивачки, яка належить [PERSON] В інших сусідніх квартирах витікання води не виявлено. Позивачка повідомила, що згодом, після огляду квартири [PERSON], він пояснив, що витікання води сталося внаслідок того, що в його квартирі «зірвало фільтр», але Акт, складений комісією у складі голови ОСББ [PERSON], представників будинкового комітету [PERSON] та [PERSON], [PERSON] підписувати відмовився. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на підстави, викладені в запереченні, яке було надано суду. Зокрема відповідач, визнаючи, що він є власником квартири [ADDRESS], яка розташована над квартирою позивачки, пояснив, що витікання води могло б статися з будь-яких інших причин, зокрема внаслідок прориву центральної труби водопостачання, яка замурована в стіні та знаходиться у спільній власності. Також посилався на те, що Акт про залиття квартири та кошторис на ремонтні роботи оформлені з порушенням вимог чинного законодавства. Посилається на те, що у позивача відсутні докази, які належним чином доводять причинний звязок між залиттям квартири позивачки 20.04.2015 і пошкодженням кухонної стінки позивачки, а також посилається на те, що сума шкоди заявлена позивачкою є необгрунтованою. Свідок [PERSON], що мешкає в квартирі [ADDRESS] пояснила, що вона є представником будинкового комітету та коли 20.04.2015, разом з іншими членами комісії прийшла до квартири [PERSON], щоб встановити причину протікання води, то [PERSON] тривалий час не відкривав двері квартири, але згодом, відкривши двері, було видно, що в його квартирі на підлозі кухні була вода. Також вода була у раковині для миття посуду, що було зафіксовано у Акті. Свідок [PERSON], що мешкає в квартирі [ADDRESS] пояснила, що 20.04.2015 [PERSON], зателефонувавши їй, повідомила, що в її квартирі сталося залиття водою, яка стікала зі стелі. Оскільки свідок [PERSON] є представником будинкового комітету, вона оглянула квартиру [PERSON] та бачила, що на стелі та стінах, на підлозі у ванній кімнаті та кухні була вода. Щоб встановити причину витікання, було перекрито кран на системі водопостачання, що знаходиться у підвалі та оглянуто сусідні квартири, в тому числі і квартиру [PERSON] При цьому, [PERSON] тривалий час квартиру не відкривав, але згодом вийшовши з квартири [PERSON], пояснив, що в нього «зірвало фільтр». Внаслідок огляду квартири [PERSON] було встановлено, що підлога була мокра. При огляді сусідніх квартир витікання води виявлено не було, скарг від інших сусідів не надходило. Після огляду квартир, кран, який регулює водопостачання до будинку, було відкрито, скарг від мешканців будинку більше не було. [PERSON], що мешкає в квартирі [ADDRESS] пояснив, що 20.04.2015 [PERSON], [PERSON] та інші оглядали його квартиру на предмет витікання води, але крани в його квартирі були закриті. Витікання сталося не з його вини. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS], яка розташована на першому поверсі пятиповерхового цегляного будинку і складається з двох кімнат та належить позивачу на праві власності відповідно до договору дарування квартири від 14.02.2009. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], яка розташована на другому поверсі пятиповерхового цегляного будинку та належить відповідачу на праві власності відповідно до договору дарування частини квартири від 05.10.2010 та Свідоцтва про право власності на житло виданого 02.10.1998 органом приватизації житла при міській раді м.Тальне. Відповідно до Акту про залиття квартири від 20.04.2015, складеного комісією в складі голови ОСББ «вул. Гагаріна, 11» [PERSON], представників будинкового комітету [PERSON], [PERSON], 20 квітня 2015 року в квартирі [ADDRESS], що належить [PERSON] сталося залиття квартири мешканцями квартири №26, що належить [PERSON] При огляді квартири №22 комісією було виявлено, що в приміщенні коридору, кухні та ванної кімнати на підлозі було багато води, яка текла зі стелі; вода протікала з отворів зі стелі, де знаходились лампи освітлення, на гіпсокартоні були помітні великі плями від води; була залита кухонна стінка (шафи), яка від води місцями пошкодилась. Відповідно до вищевказаного Акту, при огляді квартири №26, що розміщується над квартирою №22, було виявлено, що у кухні дійсно було витікання води через систему холодного водопостачання, що спричинило затоплення квартири на першому поверсі, а саме квартири №22. Відповідно до [PERSON] кошторису на будівельні роботи №2-1-1 від 05.05.2015, загальна вартість ремонтних робіт складає 2982 грн. Відповідно до товарного чеку від 15.01.2015, вартість кухонних меблів становить 9300,00 грн. Позивач посилається на те, що його майну було завдано майнової шкоди та моральної шкоди неправомірними діями відповідача внаслідок порушення відповідачем ч. 2 ст. 383 ЦК України відповідно до якої власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт у квартирі за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушують санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості ; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір ; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи приписи статті 59 ЦПК України, суд зазначає, що фактичні дані в цивільній справі, а саме факт спричинення майнової шкоди, має бути підтверджено лише встановленими в законі засобами доказування \~у відповідності з правилом (принципом) їх допустимості. Обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не повинні підтверджуватися іншими. Суд не вправі за своїм переконанням приймати доказ, який законом не допустимий, і, навпаки, відкидати як недопустимий доказ, можливість використання якого закон не забороняє. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи положення вищезазначених норм, суд зазначає, що спірні правовідносини виникли внаслідок заподіяння шкоди майну позивача, тобто за своєю правовою природою належать до деліктних. За таких обставин, тягар доведення відсутності вини у заподіянні шкоди покладається на відповідача. З пояснень учасників справи на наданих доказів вбачається, що події та сам факт заподіяння шкоди майну позивачки внаслідок витікання води у квартирі відповідача мали місце 20.04.2015, але разом з тим відповідачем не надано суду переконливих доказів, що спричинену шкоду завдано не з його вини. Таким чином суд, приймаючи до уваги пояснення сторін та свідків у справі, оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності, дійшов висновку, що факт заподіяння шкоди майну, яке належить позивачу є доведеним, втім неможливо дійти переконливого висновку щодо обґрунтованості заявленого позивачем розміру фактично заподіяної шкоди, як майнової, так і моральної, оскільки докази, які конкретизують розмір заподіяної шкоди, відсутні за виключенням [PERSON] кошторису на будівельні роботи №2-1-1. Незважаючи на те, що в наданому позивачем [PERSON] кошторисі на будівельні роботи №2-1-1 відсутні відомості щодо адреси квартири, втім викладений перелік робіт відповідає фактичному пошкодженню майна позивача зафіксованому в Акті про залиття та підтвердженому в судовому засіданні поясненнями свідків. Наданий позивачем товарний чек від 15.01.2015 на суму 9300,00 грн. не може вважатися належним доказом, адже з нього не вбачається, що він виданий при придбанні саме меблів позивача. Крім того, позивач не зазначає про знищення кухонних меблів, а лише про їх пошкодження, отже відсутні підстави для стягнення з відповідача всієї суми вартості меблів. Будь-які інші докази, які б могли свідчити про розмір заподіяної саме меблям позивача шкоди, відсутні. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази заподіяння моральної шкоди. При цьому суд враховує ту обставину, що відповідачем не надано контррозрахунку та не спростовано дійсність відомостей, щодо обсягу і вартості робіт по відновленню пошкодженого майна позивача. За таких обставин суд вважає доведеними вимоги позивача щодо стягнення завданої матеріальної шкоди в розмірі саме 2982 грн, оскільки такий розмір завданої шкоди підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи та показами свідків. В решті позовні вимоги про стягнення з відповідача завданої матеріальної шкоди в сумі 10368,55 грн. та моральної шкоди в сумі 10000 грн. суд вважає недоведеними. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 250,00 грн, що підтверджується квитанцією №45 від 08.05.2015 та витрат на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн., що підтверджується квитанцією №47868684 від 08.05.2015. Разом судові витрати становлять 1750,00 грн. (250,00+1500,00). Оскільки судом задоволено позовні вимоги позивача на загальну суму 2982 грн., що становить 12,77% від заявлених вимог (23350,55 грн.), тому з позивача на користь відповідача слід стягнути судові витрати в сумі 223,47 грн. (1750,00 х 12,77%). На підставі ст. ст. 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: partial