Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 14 лютого 2012 року у розмірі 81 997, 78 грн. та судові витрати по справі. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б / н від 14.02.2012 року відповідач отримала кредит у розмірі 4000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www. http: //privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Банк зобов'язання за договором виконав у повному обсязі. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 31 березня 2018 утворилася заборгованість у розмірі 81 997, 78 гривень, яка складається з: 3900,31 гривень - заборгованість за кредитом, 69910,59 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3806,03 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500, 00 гривень - штраф (фіксована частина), 3880, 85 гривень - штраф ( процентна складова). Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у судовому порядку. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 травня 2018 позовна заява ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання учасники справи не з'явились. Представник позивача Савіхіна А.М., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, якою просить розглянути справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач повторно не з'явилась у судове засідання, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відзив не надала. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який наленжо повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. З матеріалів справи вбачається, що 14 лютого 2012 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений договір № б/н, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 4000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www. http: //privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. При укладенні договору сторони керувались частиною першою статті 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч.2. ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Банк виконав свої зобов'язання, надавши позичальнику кредитний ліміт в розмірі встановленому договором. Відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним договором кредиту виконувала не належним чином, у зв'язку з чим станом на 31 березня 2018 утворилася заборгованість у розмірі 81 997, 78 гривень, яка складається з: 3900,31 гривень - заборгованість за кредитом, 69910,59 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3806,03 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500, 00 гривень - штраф (фіксована частина), 3880, 85 гривень - штраф ( процентна складова). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Статтею 598 ЦК України визначені підстави припинення зобов'язання. Зобов'язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. (ч.ч.1,2 цієї статті) Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). У статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Отже, враховуючи зазначене, вимоги Банку про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитом в розмірі 3900,31 гривень - заборгованість за кредитом, 69910,59 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3806,03 гривень - заборгованість за пенею та комісією, підлягають задоволенню. Що стосується вимог в частині стягнення штрафу, суд зазначає наступне. Цивільно - правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки ( пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору, а саме пунктом 2.1.1.12.6.1 передбачено застосування пені як виду цивільно - правової відповідальності за прострочення зобов'язання на суму від 100 грн, враховуючи прострочення зобов'язань , передбачених пп 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил, внаслідок чого нарахування банком пені відбувається відповідно до встановлених тарифів. Крім того, пунктом 2.1.1.7.6 кредитного договору при порушені клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісії. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком термін. На підставі вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. За таких обставин, правові підстави щодо стягнення штрафу у вигляді 500 грн 00 коп. - фіксована частина та 3880 грн 85 коп. - процентна складова, відсутні. Отже, загальна сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 14 лютого 2012, яка підлягає стягненню з відповідачки становить 77 616 (сімдесят сім тисяч шістсот шістнадцять ) гривень 93 (дев'яносто три) копійок, яка складається з: 3900,31 гривень - заборгованість за кредитом, 69910,59 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3806,03 гривень - заборгованість за пенею та комісією Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення № PROM3BН6РО від 13 квітня 2018 року при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762, 00 гривень. Враховуючи те, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1667 (одна тисяча шістсот шістдесят сім) гривень 86 (вісімдесят шість) копійок (77 616,93 грн (розмір задоволених позовних вимог) х 1762 грн.(сума сплаченого судового збору) / 81997,78 грн (розмір заявлених позовних вимог) = 1667,86 грн ).

Outcome: partial