Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача невиплаченої заробітної плати у розмірі 32 325 грн. 73 коп, яка складається з: 26 490 грн. 27 коп. - основна заробітна плата; доплата за шкідливі умови праці у розмірі 2 648 грн. 74 коп.; доплата за роботу у нічний час у розмірі 3 186 грн. 72 коп. В обґрунтування позову покликається на те, що вона працювала в ЛМКП «Львівтеплоенерго», відповідно до наказу № 311-к від 31.08.2007 року з 01.09.2007 року переведена у Теплоелектроцентраль № 1 машиністом-обхідником з турбінного устаткування третьої групи котлотурбінного цеху. 25.06.2015 року на підставі наказу № 441-к від 25.06.2015 року звільнена з роботи у зв`язку із скороченням штату працівників. Розмір тарифної ставки (посадового окладу), а також розмір доплат за шкідливі умови праці визначений ЛМКП «Львівтеплоенерго» є заниженими. Вказує, що відповідач неправильно здійснював нарахування та виплату йому заробітної плати, а отже порушив вимоги чинного трудового законодавства, в тому числі галузеву угоду між Міністерством з питань житлово-комунального господарства України, Всеукраїнським об`єднанням обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунальної галузі «Федерація роботодавців ЖКГ України» та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2010-2012 року, територіальну угоду між Львівською обласною державною адміністрацією, об`єднанням роботодавців та профспілковими об`єднаннями Львівської області на 2012-2014 року, а також укладений колективний договір 2012-2013 років в частині встановлення, нарахування та виплати заробітної плати. У зв`язку із зазначеним, вказує, що сума невиплаченої їй заробітної плати у розмірі 32 325 грн. 73 коп, яка складається з: 26 490 грн. 27 коп. - основна заробітна плата; доплата за шкідливі умови праці у розмірі 2 648 грн. 74 коп.; доплата за роботу у нічний час у розмірі 3 186 грн. 72 коп. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 19.11.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з для вручення даної ухвали для відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Також роз`яснено сторонам, що відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ухвалу про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі позивач отримав 28.11.2019 року про що розписався в рекомендованому повідомленні про вручення. Відповідач отримав зазначену ухвалу 27.11.2019 року про що також розписався в рекомендованому повідомленні про вручення. 10.12.2019 року відповідач подав відзив на позовну заяву про стягнення заробітної плати, в якому з позовними вимогами позивача не погоджується, вважає їх безпідставними. Зазначає, що розміри тарифних ставок (окладів) відповідно до ч. 3 ст. 97 КЗПП України встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених ч. 2 цієї статті. Виплата заробітної плати регулюється наказами «Про зміни в оплаті праці працівників» від 21 липня 2010 року № 186, від 23 квітня 2012 року № 150, від 29 квітня 2013 року № 170, від 30 квітня 2014 року № 176, від 27 червня 2014 року № 264, які є чинними і не були скасовані у встановленому порядку. Дані накази належать до локальних правових актів, які містять норми права, що регулюють конкретні правовідносини і є обов`язковими до застосування. У зв`язку з зазначеним просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 16.12.2019 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] подав відповідь на відзив у якій вказав, що твердження наведені в запереченнях на позов є безпідставними та не підтверджуються належними доказами, а заявлені позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, а тому мають бути задоволені у повному обсязі. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працювала в ЛМКП «Львівтеплоенерго». Відповідно до наказу № 311-к від 31.08.2007 року з 01.09.2007 року переведена у Теплоелектроцентраль № 1 машиністом-обхідником з турбінного устаткування третьої групи котлотурбінного цеху (а.с.15). 25.06.2015 року на підставі наказу № 441-к від 25.06.2015 року звільнена з роботи у зв`язку із скороченням штату працівників, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.15). Відповідно до вимог ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується робітникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 96 КЗпП України основою організації оплати праці є тарифна система оплати праці, яка включає тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики /довідники/. Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати. Формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) провадиться на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Віднесення виконуваних робіт до певних тарифних розрядів і присвоєння кваліфікаційних розрядів робітникам провадиться власником або уповноваженим ним органом згідно з тарифно-кваліфікаційним довідником за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником). Згідно із ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених ч. 2 цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про оплату праці» тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі: тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати; міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). У відповідності до ст. 3 Закону України «Про оплату праці» мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт). Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників. Розмір мінімальної заробітної плати встановлюється Верховною Радою України за поданням Кабінету Міністрів України не рідше одного разу на рік у законі про Державний бюджет України. Наказами ЛМКП «Львівтеплоенерго» № 186 від 21 липня 2010 року, № 150 від 22 квітня 2012 року, № 170 від 29 квітня 2013 року, № 176 від 30 квітня 2014 року, № 264 від 27 червня 2014 року відповідач встановлював мінімальні тарифні ставки робітника першого розряду, на основі яких проводив розрахунок і виплату заробітної плати, однак, визначена відповідачем заробітна плата не відповідала Закону України «Про державний бюджет України» (а.с.44,45, 46,47, 48). У колективному договорі ЛМКП «Львівтеплоенерго» на 2009-2010 роки, зокрема, в у Додатку № 5 - встановлено міжрозрядний тарифний коефіцієнт, для посади машиніст-обхідник з турбінного устаткування - 1, 93 для 3 розряду (групи кваліфікації) (а.с.40). У колективному договорі ЛМКП «Львівтеплоенерго» на 2012-2013 роки, зокрема, в у Додатку № 5 - встановлено міжрозрядний тарифний коефіцієнт, для посади машиніст-обхідник з турбінного устаткування - 1, 20 для 3 розряду (групи кваліфікації) (а.с.43). Відповідно до пункту 17.8 Колективного договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» на 2009-2010 роки за роботу у важких і шкідливих умовах праці визначено доплату в розмірі до 12 відсотків тарифної ставки (посадового окладу) та за роботу в нічний час у розмірі 40 відсотків годинної тарифної ставки (посадового окладу) за кожну годину роботи в цей час (а.с.38-39). Згідно п. 17.6 Колективного договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» на 2012-2013 роки визначено доплату за роботу у важких і шкідливих умовах праці у розмірі до 12 відсотків посадового окладу (тарифної ставки) та за роботу в нічний час у розмірі 40 відсотків годинної тарифної ставки (посадового окладу) за кожну годину роботи в цей час (а.с.42). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної та додаткової заробітної плати. Згідно з ч.2 ст.100 КЗпП України на важких роботах, на роботах із плідливими і небезпечними умовами праці, на роботах з особливими природними, географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я встановлюється підвищена оплата праці. Оскільки розмір тарифної ставки (посадового окладу) встановлений відповідачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» є заниженим, відповідно й розмір доплат за шкідливі умови праці визначений ЛМКП «Львівтеплоенерго» теж є заниженим. Внаслідок наведеного, сума невиплаченої основної заробітної плати у розмірі 32 325 грн. 73 коп., яка складається з: 26 490 грн. 27 коп. - основна заробітна плата; доплата за шкідливі умови праці у розмірі 2 648 грн. 74 коп.; доплата за роботу у нічний час у розмірі 3 186 грн. 72 коп. підтверджуються поданими позивачем розрахунками (а.с.8-11), розрахунковими листками (а.с.16-36). Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 32 325 грн. 73 коп Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, суд вважає, що з відповідача слід також стягнути у дохід держави 768 грн. 40 коп. судового збору. Окрім цього, із змісту ст. 137 ЦПК України вбачається, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно акту виконаних робіт з надання правової (професійної правничої) допомоги [PERSON] від 13.12.2019 року, квитанції до прибуткового касового ордеру № 14, долучених до матеріалів справи, загальна сума витрат на правову (правничу) допомогу складає 3 000 грн. Відтак, із відповідача на користь позивача слід стягнути 3 000 грн. витрат на правову допомогу. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли ствердження, а тому позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved