Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 02.06.2007 року він перебуває із відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому у виконавчому комітеті Веприцької сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, актовий запис №4. Від шлюбу мають доньку, [PERSON] , [INFO] та сина, [PERSON] , [INFO] . Причиною розлучення стала відсутність взаємопорозуміння та взаємоповаги, часті сварки. На примирення він не згодний, оскільки впевнений, що зберегти сім`ю неможливо. Тому просить його позовні вимоги задовольнити. Згідно ухвали суду від 22 березня2021 сторонам було визначено строк для примирення 2 місяці. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.41). Відповідачка до суду також не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с.35). Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що з 02.06.2017 сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у виконавчому комітеті Веприцької сільської ради Бобровицького району Чернігівської областії, актовий запис №4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу мають доньку, [PERSON] , [INFO] та сина, [PERSON] , [INFO] (а.с.8,9). Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З урахуванням вимог викладеної норми та того, що відповідачка заперечувала проти розірвання шлюбу, судом було вжито заходи для примирення подружжя шляхом винесення ухвали про призначення строку на примирення з метою збереження сім`ї, а розгляд справи зупинено на вказаний термін. Зі спливом визначеного судом двохмісячного терміну сторонами не було досягнуто згоди на примирення. Відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Враховуючи те, що спільне життя у сторін не склалося, фактичні шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть та те, що сторонами не було досягнуто згоди на примирення, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд знаходить поважними причини розірвання шлюбу і вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved