Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, який в подальшому уточнив до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якому просить поділити майно, що є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], а саме: квартиру №51 у будинку №2 мікрорайон Ювілейний у місті [PERSON]; визнати за відповідачем право власності на ? частку загальною площею 59,8 км.м., житловою площею 36,3 кв.м. та ? частку залишити у власності позивача. В обґрунтування позову зазначив, що 31 січня 1981 року він уклав шлюб з відповідачем. Через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, стосунки між позивачем та відповідачем втратили сімейний сенс і набули не родинного характеру, внаслідок чого вони припинили шлюбні стосунки та проживають окремо. Під час подружнього життя, з 1984 року позивач став членом [PERSON] «Рассвет-35» та набув право користування квартирою №51 у будинку №2 мікрорайон Ювілейний у місті [PERSON]. Балансова вартість квартири складала 8955,46 руб. Перший внесок за квартиру був внесений на рахунок кооперативу того ж року у розмірі 3200,00 руб. Вартість квартири була в повному обсязі виплачена у 1992 році. Сплативши повну вартість квартири позивач отримав свідоцтво про право власності на житло 10 грудня 1985 року. Розподіл часток у квартирі передбачає їх рівність. Позивач вимушений звернутися до суду , щоб захистити свої права на майно придбане у шлюбі. Відповідно до п.9 Перехідних положень\~ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року, яка набрала законної сили 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивач в судове засідання не зявився про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явились, надала до суду письмову заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час і місце слухання справи повідомленні належним чином. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2018 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно свідоцтва про шлюб 31 січня 1981 року зареєстровано шлюб Дзержинським районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області між [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Чичкан». (а.с. 9) Згідно довідки голови ЖБК №83 від 20.10.2016 року позивач став членом [PERSON] «Рассвет-35», при цьому набув право користування квартирою №51 у будинку № 2 мікрорайон Ювілейний у місті [PERSON]. (а.с.10) Відповідно до копії архівної справи ЖБК «Рассвет-35», щодо нерухомого майна за адресою: м. Кривий Ріг, мкр. Ювілейний, 2/51 наданої Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» №41 від 16 січня 2018 року зазначено, що [PERSON] отримав свідоцтво, яке видано на підставі рішення виконкому від 10.12.1985 року м № 385/1 про вселення житлового будинку №2 мікрорайон Ювілейний ЖБК «Рассвет-35». (а.с.88) Окрім того, відповідно до відповіді Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» №1339 від 04.08.2017 року, [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру №51 у будинку 2 мікрорайон Ювілейний місто [PERSON] Ріг, виданого 19.07.1992 року Виконавчим комітетом Саксаганської районної ради згідно з розпорядження № 385/11 від 10.12.1985 року. (а.с.101) Суд, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, досліджені в судовому засіданні, дійшов висновку про задоволення первісного позову та про відмову в задоволенні зустрічного позову, мотивуючи своє рішення наступним чином. Так, відповідно до\~ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Так судом встановлено, що під час перебування у шлюбі сторони отримали квартиру №51 у будинку 2 мікрорайон Ювілейний місто [PERSON] Ріг на підставі рішення Виконавчого комітету Саксаганської районної ради №385/11 від 10.12.1985року. Частиною 1\~ст.\~69\~СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Визначаючи обсяг майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, обовязково слід встановлювати правовий режим його належності подружжю загалом або дружині/чоловікові окремо. Так, відповідно до п. 3 ч.1\~ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути буд-яке майно. За винятком виключеного з цивільного обороту. За обставин встановлених в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки право власності на нерухоме майно, а саме квартиру було набуте під час перебування сторонами у шлюбі тому вона є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ч. 1\~ст. 70 Сімейного Кодексу України\~у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно абз. 1,3 п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що між сторонами не досягнуто згоди щодо поділу спірного нерухомого майна квартири, суд визнає що кожному з подружжя має належати по ? частці спірної квартири. Відтак уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог за зустрічною позовною заявою, суд зазначає наступне. Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1,3 ст. 12 ЦПК України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, позивачем [PERSON] заявлено вимогу щодо поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя та просить визнати за ним та відповідачем [PERSON] по ? частки кожному у власність на квартиру №51 у будинку №2 мікрорайон Ювілейний у місті [PERSON], яка підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позовних вимог за уточненим позовом у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 700 грн. (а.с. 1). \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved