Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] , Моторного (транспортного) страхового бюро України, треті особи: [PERSON] , Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївського районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), в якому просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 70000,00 грн. у якості відшкодування завданої йому в результаті ДТП моральної шкоди. Крім того, просив стягнути на його користь з відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України регламентні виплати з централізованих страхових резервних фондів МТСБУ, страхове відшкодування за рахунок коштів фонду захисту потерпілих шкоди, заподіяної 19.07.2019 року, в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, в розмірі 100000,00 грн., в рахунок відшкодування [PERSON] майнової шкоди. Крім того, просив стягнути на його користь з [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору у сумі 768,40 грн., та з Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що йому на праві власності належить автомобіль Volvo FH 12.420, реєстраційний номер [NUMBER] , та напівпричіп Fliegl SDS 350, реєстраційний номер [NUMBER] . 19 липня 2016 року біля 00 годин 20 хвилин на 521 км. автошляху Харків-Чугуїв сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: Volvo FH 12.420, реєстраційний номер [NUMBER] , з напівпричепом Fliegl SDS 350, реєстраційний номер [NUMBER] , що належать йому, та автобуса Мегсеdes, реєстраційний номер [NUMBER] , під управлінням [PERSON] , який належить [PERSON] . В результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди зазнали пошкоджень автомобіль Volvo FH 12.420, реєстраційний номер [NUMBER] , та напівпричіп Fliegl SDS 350, реєстраційний номер [NUMBER] , що належать йому на праві власності. У зв`язку із зазначеним мені була спричинена майнова шкода. Загальна сума завданої йому в результаті ДТП матеріальної шкоди складає 587357,63 грн. В позові позивач зазначає, що винуватцем ДТП по суті є водій автобусу Мегсеdes, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність власника (володільця) - автобусу Мегсеdes реєстраційний номер [NUMBER] не була застрахована на момент ДТП. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 14.02.2019 р. (справа №636/952/17), яке набрало законної сили 18.03.2019 р., [PERSON] було визнано винуватцем ДТП, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 587357,63 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 5873,58 грн. у якості відшкодування сплаченого судового збору. Ще 21.07.2016 року (на третій день після ДТП) він звернувся до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Зазначене повідомлення було направлене засобами електронного зв`язку на електронну пошту МТСБУ. 25.07.2016 року повідомлення було продубльовано поштою рекомендованим листом (поштове відправлення №9340402987810), який МТСБУ отримало 29.07.2019 року. Після призначення відповідальної особи від МТСБУ надалі вів переписку з уповноваженою особою від МТСБУ Панасенком Сергієм . 16.12.2016 року на електронну адресу уповноваженої особи була направлена заява на здійснення виплат з відшкодування оціненої шкоди, завданої в результаті ДТП, з фонду захисту потерпілих. Оскільки на момент подання заяви не було вирішене питання щодо винуватця ДТП, вирішення питання щодо здійснення виплат фактично було відтерміновано до моменту з`ясування питання щодо винуватця ДТП. Після набрання чинності Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 14.02.2019 р. (справа №636/952/17), він зв`язався з МТСБУ та направив рекомендованим листом на адресу МТСБУ вказане рішення, в якому був визначений винуватець Д`ІП, та інші документи (на прохання МТСБУ). Однак отримав від МТСБУ відмову здійснити відшкодування з мотивацією того, що Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 14.02.2019 р. визначена особа - [PERSON] , яка зобов`язана відшкодувати заподіяну йому шкоду в результаті зазначеної ДТП. Однак, позивач з цим не згоден і вважає, що МТСБУ має відшкодувати йому оцінену шкоду, завдану в результаті ДТП, у сумі 100000,00 грн, оскільки цивільна правова відповідальність володільця автобуса Мегсеdes, реєстраційний номер [NUMBER] не була застрахована. Позивач також вказує, що в результаті пошкодження його транспорту йому було завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку п пошкодженням мого майна. При цьому позивач послався на те, що у зв`язку із пошкодженням його транспорту перебуває у нервовому стані, переживає негативні емоції та душевні страждання. Оскільки не може використовувати свій транспорт, перебуває у пригніченому настрої, переживає апатію, близьку до депресії, небажання до роботи та активного способу життя. Пошкоджений транспорт стоїть не відремонтований, оскільки він не має коштів на його ремонт, а винуватець ДТП не сплатив ні копійки. Все це призвело до зміни його звичного укладу життя, спричиняє йому душевні страждання та хвилювання. Позивач оцінює завдану йому моральну шкоду в сумі 70000 (сімдесят тисяч) гривень: 40000 (сорок тисяч) гривень у зв`язку із душевними стражданнями, яких він зазнав в результаті пошкодження його майна; 30000 (тридцять тисяч) гривень у зв`язку із погіршенням його укладу життя, спричиненого пошкодженням майна. Тому, просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму завданої моральної шкоди у зазначеному розмірі. Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника - адвоката Чорнобай О.Є. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, в якій вони позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини і факти, викладені в позові, та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщений шляхом направлення повісток на його адресу, про причини неявки суд не сповістив, відзиву на позов та заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Треті особи в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду від них надійшли заяви про розгляд справи без їх присутності з ухваленням рішення на розсуд суду. Відповідач Моторне (транспортне) страхове бюро України будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, надав суду Відзив на позовну заяву, в якому просив розглядати справу без участі представника Моторного (транспортного) страхового бюро, та просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Обґрунтовуючи свою позицію у Відзиві на позовну заяву Моторне (транспортне) страхове бюро посилалося на те, що відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Отже, в дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 19.07.2019 року за участю транспортного засобу «Вольво», державний номер [NUMBER] з напівпричепом «Флігл», державний номер [NUMBER] та транспортного засобу «Мерседес», державний номер [NUMBER] , має нести відповідальність винна особа в дорожньо-транспортній пригоді. Моторне (транспортне) страхове бюро України у своєму Відзиві на позовну заяву зазначає, що Рішенням Чугуївського районного суду Харківської області від 14.09.2019 року по справі №636/952/19 прийняте рішення стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 587357,63 грн. та сплачений судовий збір у сумі 5873,58, а всього 593231 (п`ятсот дев`яносто три тисячі двісті тридцять одна) грн. 21 коп. Моторне (транспортне) страхове бюро України вважає, що оскільки позивачем стягнуто кошти з [PERSON] , то тим самим позивач відмовився від будь-яких деліктних зобов`язань щодо страхового випадку до Відповідача-2. Моторне (транспортне) страхове бюро України вважає, що позивачем вже вирішено питання відшкодування шкоди внаслідок ДТП на підставі Рішення Чугуївського районного суду Харківської області від 14.09.2019 року по справі №636/952/19. У разі ж задоволення позовних вимог Моторне (транспортне) страхове бюро України матиме регресні вимоги до [PERSON] в сумі задоволених позовних вимог, а [PERSON] буде змушений сплачувати кошти у подвійному розмірі нанесеної шкоди. У Відзиві на позовну заяву Моторне (транспортне) страхове бюро України посилається на ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», згідно якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Моторне (транспортне) страхове бюро України зазначило, що у зв`язку з тим, що розмір відновлювального ремонту перевищує вартість транспортного засобу, розмір матеріальної шкоди прирівнюється до вартості транспортного засобу на момент ДТП, а транспортний засіб вважається фізично знищеним, оцінювачем прийнято розмір матеріальної шкоди в розмірі вартості транспортного засобу «Вольво», державний номер [NUMBER] до ДТП - тобто в сумі 405658,08 грн., при цьому необхідним є визначення розміру вартості транспортного засобу в пошкодженому стані (вартість утилізації). В даному випадку оцінювач керується при визначенні розміру вартості транспортного засобу в пошкодженому стані (вартість утилізації) керується Наказом Фонду Державного майна України №142/2092 від 24.11.2003 року, яким затверджена Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Відповідно до п.2.2 Методики утилізаційна вартість КТЗ визначається як грошова сума, яку передбачається одержати від продажу не придатного для експлуатації за прямим функціональним призначенням КТЗ для альтернативного використання його справних і придатних до експлуатації складників. При цьому п. 7.18 Методики визначено, що вартість утилізації КТЗ визначається як сума ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишились. Моторне (транспортне) страхове бюро України у своєму Відзиві на позовну заяву також посилаючись на п.37.1.4. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», стверджує, що на момент звернення до суду позивач із заявою про виплату страхового відшкодування до МТСБУ не звертався протягом року, а надана копія заяви була направлена тільки 05.04.2019 року, тобто поза встановлені законом строки. Вислухавши позивача та його представника, дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, а також оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку: Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що 19 липня 2016 року біля 00 годин 20 хвилин на 521 км. автошляху Харків-Чугуїв сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: Volvo FH 12.420, реєстраційний номер [NUMBER] , з напівпричепом Fliegl SDS 350, реєстраційний номер [NUMBER] , що належать на праві власності [PERSON] , та автобуса Мегсеdes, реєстраційний номер [NUMBER] , під управлінням [PERSON] , який належить [PERSON] . В результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди зазнали пошкоджень автомобіль Volvo FH 12.420, реєстраційний номер [NUMBER] , та напівпричіп Fliegl SDS 350, реєстраційний номер [NUMBER] , що належать [PERSON] Цивільно-правова відповідальність власника автобуса Мегсеdes, реєстраційний номер [NUMBER] , на момент ДТП застрахована у встановленому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», застрахована не була, що не заперечується Моторним (транспортним) страховим бюро України. Дані ЄЦБД МТСБУ ( http://www.mtsbu.ua/ua/ ) не містять підтвердження, що на момент ДТП, транспортний засіб, автобус Мегсеdes, реєстраційний номер [NUMBER] був забезпечений договором ОСЦПВВНТЗ, а також відомостей, шо водій [PERSON] , або ж власник автобусу [PERSON] підпадають під норму п.13.1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - немає. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 14.02.2019 р. (справа №636/952/17), яке набрало законної сили 18.03.2019 р., [PERSON] було визнано винуватцем ДТП, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 587357,63 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 5873,58 грн. у якості відшкодування сплаченого судового збору. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.06.2019 року вбачається, що в провадженні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївського районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), яке є правонаступником Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївського районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області, перебуває виконавче провадження ВП №59305411 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 587357,63 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 5873,58 грн. у якості відшкодування сплаченого судового збору, а всього 593231,21 грн. Згідно копії дублікату висновку судового експерта Бондаренко О.А. №17 експертного товарознавчого дослідження з оцінки шкоди, завданої володільцю транспортного засобу від 21.02.2017 року вартість шкоди, завдана володільцю автомобіля Volvo FH 12.420, реєстраційний номер [NUMBER] , на момент ДТП, визначається рівною ринковій вартості і складає 405658,08 грн. Згідно копії висновку судового експерта Бондаренко О.А. №22 експертного товарознавчого дослідження з оцінки шкоди, завданої володільцю транспортного засобу від 01.03.2017 року вартість шкоди завдана володільцю напівпричепу Fliegl SDS 350, реєстраційний номер [NUMBER] , на момент ДТП визначається рівною ринковій вартості і складає 181699,55 грн. Згідно висновку судового експерта Бондаренко О.А. №69 експертного товарознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу ринкова вартість автомобіля Volvo FH 12.420, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер ( VIN ) [NUMBER] , після ДТП визначається рівною вартості утилізації і складає 9293 (дев`ять тисяч двісті дев`яносто три) грн. З метою отримання відшкодування (регламентної виплати), [PERSON] , як власник пошкодженого транспортного засобу, на підставі ст. ст. 33, 35, п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, звернувся до МТСБУ: - 21.07.2016 року з повідомленням про ДТП. Зазначене підтверджується копією повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 21 липня 2016 року, роздруківкою із поштової скриньки електронної пошти позивача karkur@ukr.net про направлення 21.07.2016 року повідомлення на електронну адресу МТСБУ mtibu@mtibu.kiev.ua, а також поштовим фіскальним чеком про направлення повідомлення Укрпоштою на адресу МТСБУ від 25 липня 2016 року. - із заявою про здійснення страхового відшкодування від 16 грудня 2016 року, в якій просив здійснити йому відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди 19 липня 2016 року, що підтверджується роздруківкою із поштової скриньки електронної пошти позивача karkur@ukr.net про направлення 16.12.2016 року заяви та інших документів на електронну адресу уповноваженої особи МТСБУ. З опису вкладення в поштове відправлення від 05.04.2019 року та фіскального чеку вбачається, що [PERSON] на адресу МТСБУ 05.04.2019 року було направлено пакет документів, зокрема копію паспорта та довідки, копію свідоцтва про реєстрацію ТЗ, копію посвідчення водія, копію полісу ОСППВ №АЕ/5228773 та № АЕ/5228772, рішення суду, заява. З роздруківки з офіційного сайту Укрпошти вбачається, що вище зазначені документи були отримані МТСБУ 09.04.2019 року. Позивач після набрання чинності Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 14.02.2019 р. (справа №636/952/17), зв`язався з МТСБУ та направив рекомендованим листом на адресу МТСБУ вказане рішення, в якому був визначений винуватець ДТП, та інші документи (на прохання МТСБУ). МТСБУ своїм листом від 13 травня 2019 року №3/1-05/14697 відмовило здійснити страхове відшкодування з мотивацією того, що Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 14.02.2019 р. визначена особа - [PERSON] , яка зобов`язана відшкодувати заподіяну йому шкоду в результаті зазначеної ДТП. За загальним правилом, майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК). Тобто відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до ст.1192 ЦК має відшкодувати завдані збитки в повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до ст.999 ЦК законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). У законі «Про страхування» встановлено види обов`язкового страхування, одним з яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п.9 ч.1 ст.7 закону). Закон «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до положень ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з п. 33.1.4 ст. 33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Положеннями п. 34.2 ст. 34 Закону передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди (п. 34.3 ст. 34 Закону). Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застраховував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України №566 від 09.07.2010 року, в редакції що діяла на момент ДТП розмір страхових сум за шкоду, заподіяну майну потерпілих, встановлений в сумі 100000 грн. на одного потерпілого. У зв`язку з тим, що розмір відновлювального ремонту перевищує вартість транспортного засобу, розмір матеріальної шкоди прирівнюється до вартості транспортного засобу на момент ДТП, а транспортний засіб вважається фізично знищеним, слід прийняти розмір матеріальної шкоди в розмірі вартості транспортного засобу «Вольво», державний номер [NUMBER] до ДТП - тобто в сумі 405658,08 грн., як зазначено у висновку судового експерта Бондаренко О.А. №17 експертного товарознавчого дослідження з оцінки шкоди, завданої володільцю транспортного засобу від 21.02.2017 року. Враховуючи, що вартість автомобіля «Вольво», державний номер [NUMBER] після ДТП згідно висновку судового експерта Бондаренко О.А. №69 експертного товарознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу складає 9293 (дев`ять тисяч двісті дев`яносто три) грн., відшкодуванню за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих підлягає 100 000 (сто тисяч) грн., оскільки різниця між вартістю транспортного засобу до ДТП та вартістю транспортного засобу після ДТП перевищує суму страхового відшкодування передбаченого діючим законодавством на момент ДТП. Будь-яких належних та допустимих доказів щодо підтвердження відшкодування завданої майнової шкоди відповідачем [PERSON] до суду не надано. Суд не приймає до уваги доводи МТСБУ, викладені у Відзиві на позовну заяву, так як здійснення МТСБУ регламентних виплат за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих є встановленим Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» обов`язком у разі у разі заподіяння матеріальної шкоди транспортним засобом, власник якого не застраховував свою цивільно-правову відповідальність. Покладання ж обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування визначеного Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» на відповідача [PERSON] , суперечитиме меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, визначеній у ст. 3 вказаного Закону. Стягнення з МТСБУ шкоди в межах визначеної страхової суми, в межах якої МТСБУ має здійснити відшкодування, не призведе до сплати відповідачем [PERSON] коштів у подвійному розмірі нанесеної шкоди, так як стягувана МТСБУ сума, має бути зарахована в рахунок погашення [PERSON] завданої матеріальної шкоди. Зазначене також не вплине на право МТСБУ щодо регресних вимог до [PERSON] . З огляду на зазначене є безпідставними посилання МТСБУ у Відзиві на позовну заяву на Постанови Верховного Суду України від 14.09.2016 року у справі №6-725цс16, від 26.10.2016 року у справі №6-954цс16 та від 20.01.2016 року у справі №6-2808цс15. До того ж у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 р. у справі №755/18006/15?ц була окреслена кардинально протилежна правова позиція. Крім того, у справах, на які посилається МТСБУ предметом судового спору були зовсім інші правові відносини, ніж ті які розглянув суд по даній справі. Суд також відхиляє твердження МТСБУ щодо того, що [PERSON] не звертався до МТСБУ із заявою про здійснення виплат протягом одного року, оскільки матеріали справи свідчать про інше, а саме про те, що [PERSON] протягом року здійснив волевиявлення, спрямоване на одержання компенсації від МТСБУ. Строк же позовної давності щодо позовних вимог про стягнення страхового відшкодування (регламентної виплати МТСБУ) розпочинається з моменту отримання відмови страхової компанії або МТСБУ про здійснення виплат. Аналогічна правова позиція була викладена у Постанові Верховного Суду України від 29.06.2016 року у справі № 6-192цс16 а також у Постанові Верховного Суду у складі суддів палати Касаційного цивільного суду від 24.10.2018 року у справі № 156/496/16-ц. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, заявлених позивачем до МТСБУ. Щодо позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення завданої моральної шкоди суд приходить до наступних висновків. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті. Таким чином, частина перша статті 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача. Відповідно до п. п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд враховує, що захист порушеного права забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з порушенням її прав. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин. В судовому засіданні встановлено порушення прав позивача шляхом завдання майнової шкоди. Завдання майнової шкоди призвело до душевних страждань, пов`язаних із пошкодженням транспорту, що належить позивачу. Суд погоджується з доводами позивача, що у зв`язку із пошкодженням транспорту позивач зазнав душевних страждань, переживань та негативних емоцій. Суд також погоджується із тим, що в результаті пошкодження майна позивача, останній зазнав зміни звичного укладу його життя, пов`язаного із тривалою неможливістю використання пошкодженого транспорту. Пошкоджений транспорт стоїть не відремонтований, оскільки він не має коштів на його ремонт, а винуватець ДТП не відшкодовує завдану матеріальну шкоду. До того ж позивач витрачає зусилля на відновлення своїх прав, а тому суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню. Разом з тим, визначаючись щодо розміру відшкодування моральної шкоди, судом враховується характер порушення прав позивача, його наслідки та інші обставини справи, а тому суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди відповідачем, із врахуванням розміру, заявленого позивачем, повинен бути встановлений судом на рівні 50000 (п`ятдесяти тисяч) грн. 00 коп.: 30000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. у зв`язку із душевними переживаннями, пов`язаними із пошкодженням його майна; 20000 (двадцять тисяч) грн.00 коп. у зв`язку із зміною звичного укладу життя позивача. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Статтею 141 ЦПК України визначений порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки судом задоволені позовні вимоги до МТСБУ у повному обсязі, відповідно з МТСБУ підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 1000 (одна тисяча) грн.00 коп. Оскільки позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] моральної шкоди задоволені судом частково у сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп, відповідно з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі, пропорційній розміру задоволених позовних вимог, що складає 548 (п`ятсот сорок вісім) грн. 86 коп. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного,

Outcome: partial