Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду мотивуючи це тим, що у січні 2011 року був прийнятий до товариства з обмеженою відповідальністю «Завод бурової техніки «ДСД» на посаду електрогазозварника у кар'єрі по переводу з відкритого акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», де працює до цього часу, а тому з моменту прийняття на роботу до даного підприємства являється застрахованою особою, що підтверджується Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно якого страхувальником для нього є товариство з обмеженою відповідальністю «Завод бурової техніки «ДСД», яке також є платником страхових внесків до солідарної системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування. Однак у порушення зазначених приписів закону відповідачем починаючи з листопада 2013 року та до цього часу єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з нарахованої позивачу підприємством заробітної плати не сплачувався, або сплачувався не в повному обсязі, що матиме наслідком неврахування зазначених періодів при визначенні загального трудового стажу для призначення позивачеві пенсії. Реалізуючи зазначене право, у березні 2015 року він звернувся до відповідача з письмовою заявою про підтвердження сплати страхових внесків з нарахованої йому заробітної плати, проте письмової відповіді на свою заяву не отримав до цього часу, а тому просить суд зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Завод бурової техніки «ДСД» здійснити нарахування та сплату внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з нарахованої йому заробітної плати, починаючи з листопада 2013 року по день ухвалення судового рішення та стягнути з відповідача на його користь 487 гривень 20 копійок сплаченого судового збору. Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що у січні 2011 року [PERSON] був прийнятий до товариства з обмеженою відповідальністю «Завод бурової техніки «ДСД» на посаду електрогазозварника у кар'єрі по переводу з відкритого акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», де працює до цього часу, що підтверджується копією трудової книжки серії БТ-ІІ №0402107 від 11 грудня 1986 року (а.с.47-49). Згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з моменту прийняття на роботу до підприємства [PERSON] є застрахованою особою. За умовами п. 1 ст. 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - підприємців та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру. Відповідно до п. 1 ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхувальниками для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру. Вони ж за умовами ч. 1 ст. 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є платниками страхових внесків до солідарної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 6, ст.ст. 7-9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», пп. 1 п. 2.1, п.п.3.1, 4.1-4.3 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом МінДЗУ № 455 від 09 вересня 2013 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 вересня 2013 року за № 1622/24154, роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами, зобов'язані щомісячно самостійно нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний соціальний внесок у відсотках від суми нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», відповідно до класів професійного ризику виробництва, до яких віднесено платників єдиного внеску з урахуванням видів їх економічної діяльності. Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 ст. 11 вищевказаного закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (ч. 2 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). У відповідності до ч. 4 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб'єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Згідно з ч. 5 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники - фізичні особи, які не мають банківських рахунків, сплачують страхові внески шляхом готівкових розрахунків через банківські установи. Як встановлено ч. 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону є календарний місяць. При цьому в разі здійснення протягом базового звітного періоду виплат (виплати доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, страхувальники одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати авансові платежі у вигляді сум страхових внесків, що підлягають нарахуванню на зазначені виплати (дохід). У разі недостатності у страхувальника коштів для здійснення в повному обсязі виплати заробітної плати (доходу) та одночасної сплати відповідних авансових платежів виплата зазначених сум та сплата страхових внесків здійснюється в пропорційних розмірах у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду. У разі несплати авансових платежів до страхувальників застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом. Перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, одержання товарів (послуг) або будь - яких інших матеріальних цінностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення із цих виплат (доходу) відрахувань, передбачених законодавством або за виконавчими документами, чи будь-яких інших відрахувань. За умовами ч. 12 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Так згідно довідок товариства з обмеженою відповідальністю «Завод бурової техніки «ДСД» №338 від 04 березня 2014 року, №861 від 22 липня 2015 року та №163 від 10 березня 2016 року [PERSON] працює в ТОВ «ЗБТ «ДСД» електрозварником в карєрі з 01 січня 2011 року по теперішній час, його заробітна плата з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року становить 47498 гривень 70 копійок; середньомісячна заробітна плата складає 3958 гривень 23 копійки (а.с.10); з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року 49355 гривень 33 копійки (а.с.11); з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року 49399 гривень 32 копійки (а.с.54). Однак, відповідно до виписки з даних персоніфікованого обліку згідно форми ОК-5 з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, наданої Управлінням Пенсійного фонду України в Петрівському районі Кіровоградської області 17 березня 2016 року, [PERSON] здійснено нарахування та сплату єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з нарахованої заробітної плати, який працює на посаді електрогазозварювальника в товаристві з обмеженою відповідальністю «Завод бурової техніки «ДСД», за наступні періоди: в 2013 році - за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень та грудень; в 2014 році за січень, березень, квітень, вересень; у 2015 році за серпень, вересень, жовтень (а.с.55-57). За умовами п. 3 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку. Згідно з положеннями ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Пунктами 3, 5 ч. 2 статті 16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, можуть бути припинення дії, яка порушує право та примусове виконання обов'язку в натурі. На основі викладеного, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, та в звязку з частковим нарахуванням та сплатою єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з нарахованої [PERSON] заробітної плати з 2013 року по 2015 рік, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та зобовязати товариство з обмеженою відповідальністю «Завод бурової техніки «ДСД» здійснити нарахування та сплату єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з нарахованої [PERSON] заробітної плати, який працює на посаді електрогазозварювальника в товаристві з обмеженою відповідальністю «Завод бурової техніки «ДСД», за наступні періоди: листопад 2013 року; лютий, травень,червень, липень, серпень, жовтень, листопад, грудень 2014 року; січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, листопад, грудень 2015 року, а також у відповідності до ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати у справі: судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок. Що стосується вимог позивача щодо зобовязання здійснити нарахування та сплату єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з нарахованої йому заробітної плати по день ухвалення судового рішення, суд вважає за необхідне відмовити в їх задоволенні, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про розмір нарахованої та виплаченої заробітної плати за 2016 рік. Вказані правовідносини регулюються\~ ст. 1, п. 1 ст. 11, п. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 15, п.п.2,3 ч. 1 ст. 16, ст. ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п. 1 ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 6, ст.ст. 7-9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», пп. 1 п. 2.1, п.п. 3.1, 4.1-4.3 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом МінДЗУ № 455 від 09 вересня 2013 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 вересня 2013 року за № 1622/24154, ст.15, ст.16 ЦК України.

Outcome: partial