Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом. Вказав, що [INFO] року його бабка [PERSON], склала заповітне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося та буде належати їй на день смерті заповіла своєму внукові [PERSON]. Вказаний заповіт не змінений та не відмінений, про що на ньому є відмітка від [INFO]. посвідчена секретарем виконкому Великокісницької сільської ради Ямпільського району Вінницької області. [INFO] в с. Велика Кісниця, Ямпільського району, Вінницької області померла його бабка [PERSON]. Після смерті [PERSON] він прийняв спадщину належним чином та 28 березня 2018 року приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області, ним було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадщину на яку видано свідоцтво складається із житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] в селі Велика Кісниця, Ямпільського району, Вінницької області, що належала спадкодавцю. Крім того, на час відкриття спадщини залишилось спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) розміром 1,74 в ум.кад.га, яка розташована на території Великокісницької сільської ради Ямпільського району, Вінницької області та спадкодавець володіла ним на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який був виданий на підставі розпорядження Ямпільської РДА № 1072 від 08.05.1997 року. Однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про власності в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай), оскільки сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER] було втрачено, що унеможливлює його вступ у спадщину. Тому, з метою оформлення належним чином своїх спадкових прав, він змушений звернутися до суду із даним позовом і просити суд постановити рішення, яким визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) розміром 1,74 в ум.кад.га, яка розташована на території Великокісницької сільської ради Ямпільського району, Вінницької області та на підставі сертифіката серії [NUMBER], який був виданий на підставі розпорядження Ямпільської РДА № 1072 від 08.05.1997 року належала [PERSON], яка померла [INFO] в селі Велика Кісниця, Ямпільського району, Вінницької області. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№4053 від 11.06.2018 року з клопотанням справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Великокісницької сільської ради Ямпільського району Вінницької області у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№4043 від 11.06. 2018 року за підписом сільського голови з клопотанням справу розглянути у відсутність представника сільської ради. Позовні вимоги визнають. Судом встановлені такі обставини і визначенні відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів встановлено, що [INFO] року в селі Велика Кісниця, Ямпільського району, Вінницької області було складено та посвідчено секретарем виконавчого комітету Великокісницької сільської ради Ямпільського району Вінницької області заповіт, яким [PERSON], все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося та буде належати їй на день смерті, і на що за законом вона матиме право заповіла йому своєму внукові [PERSON]. Вказаний заповіт не змінений та не відмінений, про що на ньому є відмітка від [INFO]. посвідчена секретарем виконкому Великокісницької сільської ради Ямпільського району Вінницької області (а.с.5). Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] в селі Велика Кісниця, Ямпільського району Вінницької області померла [PERSON] (а.с.6). Із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 березня 2018 року та із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [NUMBER] встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в порядку спадкування за заповітом. Спадщина на яку видано свідоцтво складається із житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] в селі Велика Кісниця, Ямпільського району, Вінницької області (а.с.7-8). Із оголошення в газеті «Ямпільські ВІСТІ» від 20 грудня 2017 року № 99 встановлено, що втрачено сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданий на ім'я [PERSON] з с. Велика Кісниця, вважати недійсним (а.с.9). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 березня 2018 року встановлено, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, а саме права на земельну частку (пай) члена КСП «Промінь» села Велика Кісниця, Ямпільського району, Вінницької області, після смерті його бабки [PERSON], яка померла [INFO] в с. Велика Кісниця, Ямпільського району, Вінницької області, оскільки відсутні належні юридичні документи на ім'я спадкодавця(а.с.10). Із довідки виданої відділом в Ямпільському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 20.04.2018 року встановлено, що [PERSON] відповідно до сертифіката на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER] належить право на земельну частку (пай) розміром 1,74 в ум.кад.га по Великокісницькій сільській раді Ямпільського району, Вінницької області(а.с.11). Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів). Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті бабки [PERSON] Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР (в ред.1963р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ч.1 ст. 534 ЦК УРСР (в ред.1963р.) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в ред.1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] відповідно до п.2 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР вважається спадкоємцем, яка прийняв спадщину після смерті матері бабки [PERSON], так як подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] будучи спадкоємцем за заповітом не має можливості в нотаріальному порядку прийняти спадщину в повному обсязі після смерті бабки [PERSON], оскільки правовстановлюючий документ на ім'я спадкодавця відсутній. Інших спадкоємців за заповітним розпорядженням, а також осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадковому майні немає. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.Тому, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову. Вимог про відшкодування з відповідача судових витрат, понесених при зверненні до суду, позивачем не заявлено, у зв'язку з чим, суд не стягує з відповідача судові витрати на користь позивача. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 525, 526, 534, 549 ЦК УРСР ( в ред.1963 року).

Outcome: approved