Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою та просив суд визнати [PERSON] та малолітніх: [PERSON] , 2006 року народження, [PERSON] , 2011 року народження, [PERSON] , 2018 року народження, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS] та зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що він є власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . В даному будинку зареєстровані відповідачі, які з травня 2018 року в ньому не проживають, комунальні послуги не сплачують, добровільно з реєстраційного обліку не знялися, чим вчиняють позивачу перешкоди у користуванні його майном. Позивач в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 35). Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку (а.с.27, 31, 39-40, 42). Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином (33,34,41). Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. З матеріалів справи видно, що позивач є власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать Договір купівлі-продажу від 07.11.2007, Витяг з Державного реєстру правочинів, та Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.6,7,8). Відповідно до довідки Данилівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 135 від 28.02.2019 (а.с.10), за адресою: [ADDRESS] зареєстровані син позивача та відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно акта складеного депутатом Виконавчого комітету Данилівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 28.02.2019 (а.с.9), відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 14.05. 2018, не проживають за місцем реєстрації, за адресою: [ADDRESS] . У відповідності зі ст. 321 ч.1 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином дії відповідачів по відношенню до позивача, що проявляються в перешкоджанні йому користуватися, шляхом нездійснення відміни своєї реєстрації, належним йому на праві власності майном, є неправомірними та такими що порушують його законні права та інтереси, передбачені ст. 41 Конституції України. Крім цього, у відповідності зі ст.ст. 150, 155 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, та не можуть бути позбавлені права користування житловим будинком. Оскільки відповідач зі своїми дітьми, своїми діями порушує законні права та інтереси позивача, то у відповідності зі ст. 391 ЦПК України, позивач як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ст. 10 ЖК України, громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. Згідно ст. 18 цього Кодексу управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. Згідно з ч.1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України в разі відсутності особи понад установлені строки в місці постійного проживання, така особа визнається такою, що втратила право користування житловим приміщенням в судовому порядку. Беручи до уваги, що відповідачі не проживають з травня 2018 року в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , не користуються ним, не утримують його в належному стані, не сплачують квартирну плату, тому суд вважає за необхідне визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Що стосується позовних вимог позивача в частині зняття з реєстраційного обліку відповідачів в будинку за адресою: [ADDRESS] , то суд вважає їх безпідставними та зайво заявленими, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає автоматичному виконанню та зняттю відповідачів з реєстрації.

Outcome: partial