Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання недійсними довіреності та договору довічного утримання. Позов мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . 24.02.2003р. [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно в тому числі частку вказаної квартири, заповіла йому. Крім того, 08.08.2005р. матір`ю також було складено другий заповіт, яким вона йому заповіла житловий будинок [ADDRESS] . Після смерті матері у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому стало відомо, що частка квартири [ADDRESS] не увійшла до складу спадщини, оскільки була відчужена на користь [PERSON] (онука померлої) на підставі договору довічного утримання, укладеного 22.03.2016р. за три дні до її смерті. Даний договір довічного утримання від 22.03.2016р. підписувала [PERSON] (невістка померлої) на підставі довіреності, посвідченої 21.03.2016р. Тому вважає, що договір довічного утримання було вчинено зловмисно [PERSON] на користь свого сина [PERSON] . Його мати [PERSON] перед смертю важко хворіла, після інсульту перестала розмовляти та розуміти мову інших, не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними, під час підписання довіреності, посвідченої 21.03.2016р. нотаріусом Шоробура-Гірка Н.С., отже є підстави вважати довіреність недійсною. Укладення договору довічного утримання від 22.03.2016р. порушило його право на спадкування частки квартири [ADDRESS] . За таких обставин просить позов задоволити. У підтвердження вимог покликається на копії заповітів, копію виписки із медичної картки, копію договору довічного утримання та інші документи, які просить вважати вичерпними в обґрунтування позову. У судове засідання позивач не з`явився, його представник заявою до суду просить справу слухати у їх відсутності і позов задоволити в повному об`ємі. Враховуючи представлені документи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та його представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, його представник заявою до суду просить справу слухати у їх відсутності і в задоволенні позову відмовити. Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Шоробура-Гірка Н.С., у судове засідання не з`явилась, заявою до суду просить розглядати справу у її відсутності, у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З долученої до матеріалів справи копії договору довічного утримання (а.с. 15-18) вбачається, що 22.03.2016 року було укладено договір довічного утримання, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шоробура-Гірка Н.С. та зареєстрований в реєстрі. Згідно вказаного договору довічного утримання від 22.03.2016 року, відчужувач передав у власність відповідача [PERSON] належну їй 1/5 частку квартири [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] зобов`язався надавати відчужувачу [PERSON] довічне утримання та догляд. Відповідно до ст.744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужував) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яка має значну цінність, взамін того набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно з п.1 ч.1 ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Встановлено, що 21.03.2016р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шоробура-Гірка Н.С. була посвідчена Довіреність від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] на укладення від її імені договору довічного утримання на належну їй 1/5 частку квартири [ADDRESS] . Згідно ст. 45 Закону України «Про нотаріат» якщо фізична\~особа внаслідок\~фізичної вади\~або хвороби\~не може\~власноручно підписати\~документ,\~то за\~її дорученням\~у її\~присутності та\~в присутності\~нотаріуса цей\~документ може\~підписати інша\~особа.\~Про причини,\~з яких\~фізична особа,\~яка звернулася\~за вчиненням\~нотаріальної дії,\~не могла\~підписати документ,\~зазначається у\~посвідчувальному написі.\~Правочин за\~особу,\~яка не\~може підписати\~його,\~не може\~підписувати особа,\~на користь\~або за\~участю якої\~його посвідчено.\~ Згідно скерованих до суду письмових пояснень приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Шоробура-Гірка Н.С. (а.с. 26-51) вбачається, що у зв`язку із незадовільним станом здоров`я довірителя [PERSON] , на її прохання, у її присутності і в присутності приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Шоробура-Гірка Н.С. за адресою [ADDRESS] , дану довіреність підписала Кухарук Мирослава Володимирівна, про що зазначено у тексті посвідчу вального напису у довіреності. При посвідчені даної довіреності приватним нотаріусом була повністю встановлена відповідність волі і волевиявлення [PERSON] щодо вчинення даної нотаріальної дії. 22.03.2016р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шоробура-Гірка Н.С. був посвідчений Договір довічного утримання. Від імені [PERSON] на підставі вищезазначеної довіреності договір підписаний [PERSON] та надані відповідні документи, а саме: свідоцтво про право власності на квартиру № [NUMBER] , видане 04.02.1997р., Договір про поділ нерухомого майна, довідку з місця проживання про склад сім`ї і прописку, довіреність посвідчену 21.03.2016р. Статтею 46 Закону України «Про нотаріат» передбачено що, нотаріус який вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Отже приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шоробура-Гірка Н.С. було отримано всі необхідні документи щодо посвідчення довіреності та договору довічного утримання. Мотивуючи підставність позовних вимог, позивач також посилається на ч.1 ст. 225 ЦК України, якою передбачено, що\~\~правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. З наведеного вбачається, що сумніви з приводу можливості усвідомлення своїх дій померлою, в період укладення оспорюваних правочинів, виникли лише в позивача. При цьому приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Шоробура-Гірка Н.С., яка посвідчувала спірні довіреність та договір, однозначно висловилась про повну адекватність [PERSON] . У відповідності до роз`яснень викладених в п.16 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~06.11.2009\~р.\~№ 9\~«Про судову\~практику розгляду\~цивільних справ\~про визнання\~правочинів недійсними» правила статті 225\~ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145\~ЦПК зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК. Відповідно до правих висновків Верховного Суду України викладених у постанові Верховного Суду України від 29 лютого 2012 р. у справі N 6-9цс12, висновок про тимчасову недієздатність учасника правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів у справі та йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Підставою для визнання правочину недійсним відповідно до ст.\~225\~ЦК може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними і в основу рішення суду про недійсність правочину не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях. Однак жодна із сторін не заявляла клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи для визначення стану, чи могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними померла [PERSON] . В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили в судовому засіданні здатність [PERSON] усвідомлювати свої дії та керувати ними на момент складення довіреності. Свідок [PERSON] пояснила, що в лікарні була дуже тяжко хворою і спочатку її не впізнавала, але потім впізнала, чула як [PERSON] говорила про те, що має залишити частку квартири [PERSON] . Однак пояснення даного свідка не підтверджують того, що [PERSON] в той період часу не усвідомлювала своїх дій. Отже на думку суду, позивачем не наведено жодних мотивів, які б давали підстави вважати, що [PERSON] на момент вчинення оспорюваного правочину не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В зв`язку з наведеним в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed