Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 730 000грн., посилаючись на те, що 30 березня 2011 року між сторонами був укладений договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошову позику у сумі 730 000грн. зі строком повернення 30 травня 2011 року для особистих потреб, про що відповідач написав розписку. Грошові кошти було передано відповідачу під час написання розписки. До теперішнього часу відповідач не повернув отримані грошові кошти, на неодноразове звернення до нього у телефонному режимі та особисто з вимогою про виконання зобов»язання за договором позики, відмовляється добровільно виконати свої зобов»язання, не має наміру повертати кошти. Тому просить стягнути з відповідача суму боргу 730 000грн. та судовій збір в сумі 3654грн. У судове засіданні позивач та його представник [PERSON] подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення суду не заперечували. Відповідач у судове засідання не з»явився, про день і час розгляду справи, повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до ст. 74 ч.5 ЦПК України судова повістка разом з розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом із копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур»єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повім лені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача та представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи фізичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 30 березня 2011 року [PERSON], [INFO] взяв у борг у [PERSON] 730 000грн. та зобов»язався їх повернути через 2 місяці 30 травня 2011 року. Розписку напив власноручно, без насилля та примушення, у тверезому розумі, в присутності свідків ( а.с.5) . Аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, у зв»язку з чим підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 1046, 1047 ЦК України,

Outcome: approved