Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою до Кальненської сільської ради Козівського району Тернопільської області про визнання права власності на земельну частку (пай), згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого 20 вересня 1996 року, розміром 1,44 га, що розташована на території Кальненської сільської ради Козівського району Тернопільської області. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер його дідусь [PERSON] . Після смерті останнього відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 1,44 га, яка розташована на території Кальненської сільської ради Козівського району Тернопільської області,згідно з сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого 20 вересня 1996 року. За життя [PERSON] заповіту не склав. Вказує, що на день смерті його діда, [PERSON] , із ним постійно проживала його дружина, баба позивача, [PERSON] . Відтак, вважає, що його баба [PERSON] , прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , в порядку ст.549 ЦК УРСР 1963р. (який діяв на той час), оскільки постійно проживала із ним на час відкриття спадщини та фактично вступила у володіння та користування спадковим майном, в тому числі земельною часткою (паєм) розміром 1,44 га, яка розташована на території Кальненської сільської ради. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті баби позивач звернувся до державного нотаріуса Козівського районного нотаріального округу із заявою про включення до складу спадкового майна, яке спадкує після смерті баби [PERSON] земельної частки (паю) розміром 1,44 га, розташованої на території Кальненської сільської ради, однак йому було надано відмову про включення до спадкового майна земельної ділянки (паю) розміром 1,44 га, розташованої на території Кальненської сільської ради, оскільки документ, сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий після смерті [PERSON] , а тому слід звернутись в Козівський районний суд про визнання права власності на вищевказане майно. На даний час, позивач бажає оформити право власності на земельну частку (пай) після смерті баби, тому просить у судовому порядку визнати його власником земельної частки (паю), згідно з сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого 20 вересня 1996 року, розміром 1,44 га, що розташована на території Кальненської сільської ради Козівського району Тернопільської області. На підставі вказаного, просить позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 23.08.2017 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання. 14.11.2017 року відповідач надіслав відзив на позовну заяву, у якому представник позивача вказав, що Кальненська сільська рада Козівського району Тернопільської області не заперечує щодо визнання права власності на спадкове майно за позивачем та просив здійснювати розгляд справи у його відсутності (а.с.20). 05.06.2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача, згідно з якого позовні вимоги підтримує повністю, просить здійснювати розгляд справи у його відсутності (а.с.50). 19.03.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, аналогічний за змістом його попередніх відзивів (а.с.63). Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 04.04.2019 року постановлено закрити підготовче провадження у справі та призначити її до розгляду по суті (а.с.64). Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися,однак через канцелярію суду представник позивача подав заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити та справу слухати у їх відсутності (а.с.76). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак у поданому відзиві на позов просив здійснювати розгляд справи у його відсутності. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов до наступних висновків. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Судом встановлено, що земельна частка (пай) розміром 1,44 га, яка розташована на території Кальненської сільської ради Козівського району Тернопільської області, належала [PERSON] ,згідно з сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого 20 вересня 1996 року. Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.05.1996 року, виданого Кальненською сільською радоюКозівського району Тернопільської області, [PERSON] помер [INFO] (а.с.6). На момент смерті [PERSON] , згідно з копією довідки виконавчого комітету Кальненської сільської ради Козівського району Тернопільської області від 24.05.2017 року, з ним проживала [PERSON] (а.с.8). Згідно із вимогами ст. 548 ЦК УРСР 1963р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Статтею 49 ЦК УРСР, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] , як встановлено судом, не зверталася із заявою про відмову від спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] , а відтак, суд дійшов до висновку, що її слід вважати такою, що прийняла спадщину після його смерті, в порядку ст. 549 ЦК України 1963р., в тому числі земельну частку (пай) розміром 1,44 га, яка розташована на території Кальненської сільської ради Козівського району Тернопільської області,згідно з сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого 20.09.1996 року. Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.08.2003 року, виданого Кальненською сільською радоюКозівського району Тернопільської області, [PERSON] померла [INFO] (а.с.5). 25.10.2000 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все належне майно заповіла позивачу [PERSON] Позивач після смерті баби [PERSON] , протягом встановлено строку звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим відкрито спадкову справу та видано свідоцтво про право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок та земельну частку (пай), якими на момент смерті володіла [PERSON] 10.08.2017 року позивач повторно звернувся до державного нотаріуса Козівського районного нотаріального округу із заявою про включення до складу спадкового майна, яке спадкує після смерті баби [PERSON] земельної частки (паю) розміром 1,44 га, розташованої на території Кальненської сільської ради, однак йому було надано відмову про включення до спадкового майна земельної ділянки (паю) розміром 1,44 га, розташованої на території Кальненської сільської ради, оскільки документ, сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий після смерті [PERSON] , а тому слід звернутись в Козівський районний суд про визнання права власності на вищевказане майно (а.с.61). Таким чином, судом встановлено, що позивач позбавлений можливості у встановленому законом порядку оформити свої спадкові права, що порушує його право на власність. Вказані вище обставини учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12, 89 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті. Крім того, ч.1 ст.392 ЦК України закріплено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом «г» ч.1 ст.81 ЗК України, яка кореспондує положенням ч.1 ст.131 цього ж кодексу встановлено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Крім того, частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи, що [PERSON] померла [INFO] і вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , а [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, виходячи з приписів п.1 ч.2 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.392 ЦК України, суд вважає, що слід визнати за позивачем право власності на земельну частку (пай), згідно з сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого 20 вересня 1996 року, розміром 1,44 га, що розташована на території Кальненської сільської ради Козівського району Тернопільської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved