Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики від 18.04.2013 в сумі 7602,75 доларів США. Свої вимоги мотивує тим, що 18.04.2013 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, згідно з яким [PERSON] одержала в позику від [PERSON] грошові кошти в сумі 4500 доларів США зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 5% на місяць, які зобовязувалась повернути в термін до 18.03.2014. На підтвердження укладення договору позики та його умов представлена розписка позичальника [PERSON], яка посвідчує передання їй позикодавцем обумовленої грошової суми. У визначений договором строк [PERSON] позику та проценти за час користування нею не повернула. 03.03.2017 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про відступлення права вимоги за договором позики від 18.04.2013, за умовами якого новий кредитор [PERSON] одержав право замість первісного кредитора [PERSON] вимагати від боржника [PERSON] виконання зобов'язань за договором позики від 18.04.2013, термін виконання яких настав, в тому числі щодо повернення суми позики, процентів та відповідальності за порушення грошового зобов'язання. 13.03.2017 на адресу [PERSON] рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення скеровано примірник договору від 03.03.2017 про відступлення права вимоги, повідомлено про заміну кредитора за договором позики від 18.04.2013 та про розмір заборгованості. На момент предявлення позову [PERSON] заборгованості за договором позики від 18.04.2013 перед новим кредитором не погасила. Станом на 13.03.2017 заборгованість за договором позики від 18.04.2013 становить 7602 долара США 75 центів, з яких: 4500 доларів США - сума позики; 2475 доларів США - проценти за користування позикою; 405 доларів США - 3% річних від простроченої суми позики за 3 роки прострочення з 19.03.2014 до 17.03.2017; 222 долара США 75 центів - 3% річних від простроченої суми процентів за 3 роки прострочення з 19.03.2014 до 17.03.2017. З урахуванням наведеного позовні вимоги просить задоволити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Ухвалою суду від 22.05.2018 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Судом встановлено, що 18.04.2013 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, згідно з яким [PERSON] одержала в позику від [PERSON] грошові кошти в сумі 4500 доларів США зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 5% на місяць, які зобовязувалась повернути в термін до 18.03.2014. На підтвердження укладення договору позики та його умов представлена копія розписки позичальника [PERSON], яка посвідчує передання їй позикодавцем обумовленої грошової суми (а.с.7). 03.03.2017 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про відступлення права вимоги за договором позики від 18.04.2013, за умовами якого новий кредитор [PERSON] одержав право замість первісного кредитора [PERSON] вимагати від боржника [PERSON] виконання зобов'язань за договором позики від 18.04.2013, термін виконання яких настав, в тому числі щодо повернення суми позики, процентів та відповідальності за порушення грошового зобов'язання (а.с.8). 13.03.2017 на адресу [PERSON] рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення скеровано примірник договору від 03.03.2017 про відступлення права вимоги, повідомлено про заміну кредитора за договором позики від 18.04.2013 та про розмір заборгованості, який становить 7602,75 доларів США (а.с.9, 10). Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України крім прав та обов'язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається із заяви відповідача про визнання позову така не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку, що є законні підстави для задоволення позову. Разом з тим, як вбачається з висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-79 цс 14, аналіз норм ст. 99 Конституції України, ст. ст.192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобовязання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і його виконання є національна валюта України гривня. Відповідно, у національній валюті України підлягають обчисленню і стягненню і інші складові грошового зобовязання (пеня, штраф, неустойка, проценти) та виплати, передбачені ст. 625 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 201745,84 грн., що згідно з офіційним курсом гривні щодо іноземних валют, встановленим Національним банком України станом на день розгляду справи (2653.5904 грн. за 100 доларів США) еквівалентно 7602,75 доларам США, з яких: 119411,57 грн. еквівалент 4500 доларів США - сума позики; 65676,36 грн. еквівалент 2475 доларів США - проценти за користування позикою; 10747,04 грн. еквівалент 405 доларів США - 3% річних від простроченої суми позики за 3 роки прострочення з 19.03.2014 до 17.03.2017; 5910,87 грн. еквівалент 222 доларів США 75 центів - 3% річних від простроченої суми процентів за 3 роки прострочення з 19.03.2014 до 17.03.2017. При цьому, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що заяву про визнання позову подано відповідачем до початку розгляду справи по суті, при поданні позову позивачем сплачено 2032 грн. 43 коп. судового збору на рахунок №31210206700006, (код отримувача 38007620, код банку отримувача 825014), згідно з квитанцією №69 від 24.04.2017р., а тому [PERSON] слід повернути з державного бюджету 1016 грн. 22 коп. (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову). Крім цього, у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1016 грн. 21 коп. судового збору.

Outcome: approved