Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, який в подальшому уточнив та в остаточній редакції просив виділити йому у власність в натурі 20/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вулиця Громадянська будинок №2/вулиця Чернишевського, будинок №4, які складаються з: в житловому будинку літ. «А-1» - житлову кімнату «1-5» площею 5,8 кв.м., житлову кімнату «1-4» площею 8,8 кв.м., кухню «1-3» площею 10,6 кв.м.; по надвірним будівлям веранду літ. «а», тамбур літ. «а1», літню кухню літ. «В», сарай літ. «Д», літній душ літ. «Л», сарай літ. «Н», вбиральню літ. «О», ? огорожі №1, вигрібну яму літ. «к», хвіртку №4, ворота №5; (квартира №1); колодязь літ. «к2» залишити в загальному користуванні; припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вулиця Громадянська будинок №2/вулиця Чернишевського, будинок №4; припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 1323 кв.м., розташовану за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вулиця Громадянська будинок №2/вулиця Чернишевського, будинок №4 з цільовим призначення для обслуговування житлового будинку та господарських будівель (кадастровий номер 6325111000:00:003:0063 та для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 6325111000:00:003:0063), лінійні розміри земельної ділянки становлять: по вулиці Громадянській будинок 2 -23,54 м (7,18+16,36); зі сторони домоволодіння №4 56,13 м (15,4+12,82+14,03+13,88), по вулиці Чернишевській будинок 4 55,49 м (41,63+13,86), з тильної сторони домоволодіння 23,03 м; виділити в натурі у власність [PERSON] земельну ділянку площею 516 кв.м., розташовану за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вулиця Громадянська будинок №2/вулиця Чернишевського, будинок №4. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він є спадкоємцем [PERSON], який помер 11 жовтня 2015 року. 08 липня 2016 року він отримав свідоцтво про право на спадщину, на підставі якого став власником 27/100 частин вищевказаного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд. Власником іншої 73/100 частин зазначеного житлового будинку є [PERSON] Житловий будинок розташований на земельній ділянці, яка належить на праві спільної сумісної власності відповідачу по справі та померлому [PERSON] Позивач не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на зазначену земельну ділянку у звязку з відсутністю документів про визначення ідеальної (арифметичної) частки у спадковому майні. Позивач зазначає, що між співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вулиця Громадянська будинок №2/вулиця Чернишевського, будинок №4 та земельної ділянки, розташованої за зазначеною адресою, склався фактичний порядок користування, який відповідає відомостям, зазначеним у технічному паспорті. На момент отримання у власність позивачем 27/100 частин вищевказаного житлового будинку, вздовж земельної ділянки був збудований паркан, який розмежовував два окремих будинка та фактично утворив дві земельні ділянки, якими сторони користуються. Так, позивач користується наступними приміщеннями у домоволодінні: частиною житлового будинку літ. «А-1», верандою літ. «а», тамбуром літ. «а1», літньою кухнею літ. «В», сараєм літ. «Д», сараєм літ. «Н», літнім душем літ. «Л», вбиральнею літ. «О», вигрібною ямою літ. «к», іншими приміщеннями у домоволодінні користується відповідач по справі. Згідно технічного паспорту на вищевказане домоволодіння, воно має дві квартири - №1 та №2, лінія розподілу домоволодіння проходить по лінії розподілу житлового будинку літ «А-1», до кожної квартири маються окремі входи та хвіртки, позивач користується хвірткою №4. З метою встановлення порядку користування земельною ділянкою пропорційно часток співвласників у житловому будинку, позивач неодноразово звертався до відповідача із зазначеним питанням, однак остання жодних дій для його вирішення не вчиняла. На даний час між сторонами виникають непорозуміння з приводу обслуговування домоволодіння, відповідач не бажає звертатися до нотаріуса та органів технічної інвентаризації з метою його поділу на самостійні обєкти, у звязку з чим позивач звертається до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засіданні не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вона позовні вимоги визнала у повному обсязі, погодилася із варіантом розподілу домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою, запропонованим експертом. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У ході судового розгляду справи були встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 липня 2016 року, виданим державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1-748, позивачу [PERSON] належить на праві власності 27/100 частин житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що знаходиться в м. Південне Харківського району Харківської області по вулиці Громадянській, будинок №2/вулиці Чернишевського, будинок №4. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 30385782 від 08 липня 2016 року державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON] (Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №63111151 від 08 липня 2016 року). Інші 73/100 частин зазначеного житлового будинку належать на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виконкомом Південної міської ради народних депутатів 24 червня 1991 року (право власності зареєстроване в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації 27 червня 1991 року за реєстровим №55). Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вулиця Громадянська будинок №2/вулиця Чернишевського, будинок №4 належить сторонам на праві спільної часткової власності. Відповідно до\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст..356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що знаходиться у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. За змістом ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вулиця Громадянська будинок №2/вулиця Чернишевського, будинок №4, виготовленого станом на 26 грудня 2015 року та інвентаризаційної справи №1723 на зазначений будинок, загальна вартість будівель та споруд, розташованих за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вулиця Громадянська будинок №2/вулиця Чернишевського, будинок №4 складає 473982 гривень, зазначений житловий будинок складається з наступного: житлового будинку літ. «А-1», напівпідвалу літ. «нпд», прибудови літ. «А1-2», веранди літ. «а», тамбура літ. «а1», тамбура літ «а2», ганку літ. «а3», літньої кухні літ. «В», сараю літ. «Д», літнього душу літ. «Л», сараю літ. «Н», вбиральні літ. «О», сараю літ. «Р», сараю літ. «С», вбиральні літ. «У», огорожі №1-3, хвіртки №4, воріт №5, огорожі №6, хвіртки №7, воріт №8, хвіртки №9, вигрібної ями літ. «к», вигрібної ями літ. «к1», колодязя літ «к2». Судом встановлено, що між співвласниками склався фактичний порядок користування вищевказаним житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, а саме: позивач користується в житловому будинку літ. «А-1» житловими кімнатами «1-5», «1-4», кухнею «1-3», верандою літ. «а», тамбуром літ. «а1», літньою кухнею літ. «В», сараєм літ. «Д», літним душем літ. «Л», сараєм літ. «Н», вбиральнею літ. «О», ? частиною огорожі №1, хвірткою №4, воротами №5, вигрібною ямою літ. «к»; відповідач всіма іншими приміщеннями, колодязь літ «к2» знаходиться у спільному користуванні співвласників. Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи №11810/1150/1151 від 01 лютого 2017 року, експертом запропонований один варіант поділу житлового будинку та надвірних будівель по вул. Громадянська/Чернишевського, 2/4 в м. Південне Харківського району Харківської області з відступом від ідеальних часток співвласників, згідно фактичного порядку користування, який склався між співвласниками ([PERSON] користується квартирою №1, [PERSON] квартирою №2). Відповідно до зазначеного варіанту, позивачу [PERSON] на його 27/100 частин житлового будинку пропонується виділити: в житловому будинку літ. «А-1» - житлову кімнату «1-5» площею 5,8 кв.м., житлову кімнату «1-4» площею 8,8 кв.м., кухню «1-3» площею 10,6 кв.м.; по надвірним будівлям веранду літ. «а», тамбур літ. «а1», літню кухню літ. «В», сараю літ. «Д», літній душ літ. «Л», сарай літ. «Н», вбиральню літ. «О», ? огорожі №1, вигрібну яму літ. «к», хвіртку №4, ворота №5; відповідачу [PERSON] на її 73/100 частин житлового будинку пропонується виділити: в житловому будинку літ. «А-1» - коридор «2-9» площею 3,7 кв.м., житлову кімнату «2-10» площею 17,2 кв.м., коридор «2-11» площею 9,10 кв.м., прибудову літ. «А1-2»; по надвірним будівлям тамбур літ. «а2», ганок літ. «а3», напівпідвал літ «нпд», ? огорожі №1, вигрібну яму літ. «к1», сарай літ. «Р», сарай літ. «С», вбиральню літ. «У», огорожу №6, хвіртку №7, ворота №8, хвітку №9; колодязь літ «к2» пропонується залишити в спільному користуванні співвласників. Згідно запропонованого варіанту частки співвласників складуть: частка [PERSON] 20/100, частка [PERSON] 80/100. При цьому, оскільки варіант поділу запропонований згідно фактичного порядку користування, який склався між співвласниками, розмір компенсації експертом не розраховувався, переобладнання не вказувались. Суд вважає прийнятним такий поділ спірного житлового будинку з надвірними будівлями, за яким сторонам виділяються зазначені вище приміщення, оскільки такий поділ повністю відповідає фактичному порядку користування, який склався між сторонами, проти такого поділу не заперечує відповідач по справі, про що свідчить її письмова заява від 19 травня 2017 року, відступ від ідеальних часток співвласників є незначним, такий поділ не потребує здійснення будь-яких переобладнань та виплати грошової компенсації. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України та статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, вважає необхідним здійснити поділ майна в натурі за запропонованим експертом 1 варіантом судової будівельно-технічної експертизи. \~Експерт прийшов до висновку про технічну можливість розподілу\~ вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями між співвласниками, надав єдиний можливий варіант такого розподілу з незначним відступом від ідеальних часток співвласників, виходячи з фактичного порядку користування, який склався між співвласниками, місця розташування та розміру приміщень, технічної характеристики будинку, економічної життєдіяльності та функціонального призначення, такий поділ є справедливим для вирішення спору та враховує баланс інтересів кожного зі співвласників. На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №510572 від 08 липня 2008 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №510572 від 08 липня 2008 року, [PERSON] та [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0323 га, розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вулиця Громадянська будинок №2/вулиця Чернишевського, будинок №4 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6325111000:00:003:0064. На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №510570 від 08 липня 2008 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №510569 від 08 липня 2008 року, [PERSON] та [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,1000 га, розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вулиця Громадянська будинок №2/вулиця Чернишевського, будинок №4 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд, кадастровий номер 6325111000:00:003:0063. Згідно геодезичної зйомки території вищевказаної земельної ділянки, виготовленої станом на 2016 рік, її площа становить 1323 кв.м. [PERSON] помер 11 жовтня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №515497 від 13 жовтня 2015 року. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] його син позивач по справі [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в тому числі у вигляді вищевказаних земельних ділянок, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно, оскільки земельні ділянки належать спадкодавцю та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, а документи, що надають змогу державній нотаріальній конторі визначити ідеальну (арифметичну) частку у вищевказаному спадковому майні відсутні. Разом з тим, як зазначалося вище у рішенні, позивач прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] у вигляді частини житлового будинку, розташованого на зазначеній земельній ділянці, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом та зареєструвавши право власності на неї у встановленому законом порядку. Як розяснено в п.19,21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово - ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок поділено в натурі. Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось із співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Судом встановлено, що на даний час землекористувачами земельної ділянки, розташованої за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вулиця Громадянська будинок №2/вулиця Чернишевського, будинок №4 є сторони по справі, між якими склався фактичний порядок користування зазначеною земельною ділянкою по лінії розподілу у вигляді збудованого паркану. Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи №11810/1150/1151 від 01 лютого 2017 року, експертом запропонований один варіант порядку користування земельною ділянкою, розташованою по вул. Громадянська/Чернишевського, 2/4 в м. Південне Харківського району Харківської області згідно фактичного порядку користування, який склався між співвласниками по існуючій лінії розподілу (паркан-огорожа№3), за яким [PERSON] пропонується виділити в користування земельну ділянку площею 516 кв.м. з відступом від частки на 145,5 кв.м. менше (661,5-516), [PERSON] 807 кв.м. з відступом від частки на 145,5 кв.м. більше (807-661,5), при цьому експерт виходила з того, що первісні частки співвласників були рівними і складали по 661,5 кв.м. (1323/2). Лінійні розміри земельної ділянки становлять: по вулиці Громадянській будинок 2 -23,54 м (7,18+16,36); зі сторони домоволодіння №4 56,13 м (15,4+12,82+14,03+13,88), по вулиці Чернишевській будинок 4 55,49 м (41,63+13,86), з тильної сторони домоволодіння 23,03 м. Суд вважає прийнятним такий варіант порядку користування земельною ділянкою, за яким сторонам виділяються зазначені вище земельні ділянки, оскільки такий поділ повністю відповідає фактичному порядку користування, який склався між сторонами, які самостійно встановили лінію розподілу у вигляді паркану, проти такого поділу не заперечує відповідач по справі, про що свідчить її письмова заява від 19 травня 2017 року, у наданому варіанті колодязь літ. «к2» залишається в спільному користуванні обох співвласників. Враховуючи викладене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved