Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та [PERSON] 16.10.2006 року був укладений кредитний договір № 2942/3-06, за умовами якого АБ «ПОРТО-ФРАНКО» надало [PERSON] кредит в розмірі 10\~000 доларів США, а відповідач зобовязався щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 10% річних, а також здійснювати щомісячне погашення кредиту у строк до 14 жовтня 2011 року. За період з 11 грудня 2006 року по 13 лютого 2013 року було укладено 8 додаткових угод, згідно умов яких збільшено розмір кредиту до 38\~214 доларів США та подовжено строк користування кредитними коштами до 13 серпня 2013 року. У звязку з тим, що відповідач порушив умови зобовязання, що випливають з кредитного договору, у нього виникла заборгованість у розмірі 138\~228,37 доларів США, яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити виходячи з курсу встановленого НБУ станом на день винесення рішення (100 доларів США дорівнює 25,56 гривень). Представник відповідача у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю просила відмовити у задоволені позову, взявши до уваги надані розрахунки та заперечення, а також просила на підставі ч.3 ст. 551 ЦК України зменшити розмір неустойки (пені) заявленої позивачем до 248771,22 гривень пеня по тілу кредиту та 44291,61 пеня по відсоткам. Представник позивача в заяві зазначив, що питання про зменшення пені відповідно до ст. 551 ЦК України залишає на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору № 2942/3-06 від 16.10.2006 року, укладеного між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та [PERSON],\~позивач отримав кредит в розмірі 10\~000 доларів США та зобовязався щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 10% річних, а також здійснювати щомісячне погашення кредиту у строк до 14 жовтня 2011 року. За період з 11 грудня 2006 року по 13 лютого 2013 року між АБ «ПОРТО-ФРАНКО» та [PERSON] було укладено 8 додаткових угод, згідно умов яких збільшено розмір кредиту до 38\~214 доларів США та подовжено строк користування кредитними коштами до 13 серпня 2013 року. Пунктом 3.6. кредитного договору передбачено, що Позичальник зобовязується починаючи з моменту отримання першого траншу щомісячно сплачувати проценти на фактичну суму заборгованості по кредиту. Згідно пункту 4.3 кредитного договору за несвоєчасне повернення кредитних коштів, а також сплату процентів за користування кредитом, [PERSON] нараховує та стягує пеню за кожен день прострочки сплати кредиту та процентів в розмірі 1/365 подвійної ставки по кредиту, яка діяла в період за який нараховується пеня, виходячи із суми фактичної заборгованості. Судом встановлено, що відповідач порушив умови кредитного договору № 2942/3-06 від 16.10.2006 року в частині щомісячної сплати відсотків за користування кредитом, а також повернення кредиту щомісячними платежами, в результаті чого станом на 26.02.2015 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 138\~228,37 доларів США, яка складається із 32\~873,19 доларів США - заборгованості за кредитом, 11\~289,23 доларів США - заборгованості за відсотками, 94\~065,95 доларів США - пені за виникнення простроченої заборгованості. Відповідно до ст. 525 ЦК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання, крім випадків, передбачених законом або договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За таких обставин, враховуючи принцип обовязковості виконання зобовязання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобовязання, суд задовольняє позов та стягує з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором. Згідно зі ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Частиною 3 ст. 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Положення ч.3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача та вирішення питання про таке зменшення це право суду. Як вбачається із матеріалів справи, представник відповідача звернулась з заявою про зменшення розміру неустойки (пені) заявленої позивачем. Враховуючи, що розмір пені за виникнення простроченої заборгованості значно перевищує загальну заборгованість за кредитом та відсотками, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки (пені) до 248771,22 гривень пеня по тілу кредиту та 44957,61 пеня по відсоткам, за розрахунками наданими представником відповідача, та стягнути суму пені за кредитним договором в загальному розмірі 293728,83 гривні. Таким чином з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в розмірі 32\~873,19 доларів США, заборгованість за відсотками в розмірі 11\~289,23 доларів США, у загальному розмірі 44162,42 доларів США (32873,19+11289,23=44162,42) що становить гривневий еквівалент згідно курсу НБУ станом на день винесення рішення (100 доларів США дорівнює 25,56 гривень) в розмірі 1128791,46 гривень (44162,42 х 25,56 = 1 128 791,46) та 293728,83 гривні пені за виникнення простроченої заборгованості. Згідно ст. 88 ЦПК України\~визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивача при подачі позову було звільнено від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 6890 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь Держави.

Outcome: partial