overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 26 262,41 грн. Позов мотивує тим, що він працює в ДП «Чернігівський облавтодор» філія «Сосницька ДЕД» з 17 квітня 1989 року на посаді дорожнього робітника. Починаючи з лютого 2020 року, фактична виплата заробітної плати не здійснювалась. Згідно з довідкою №44 від 14 липня 2020 року за період з лютого 2020 року по червень 2020 року було нараховано та не виплачено заробітної плати на суму 26 262,41 грн. В судове засідання учасники справи не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, відповідач визнав позовні вимоги. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебуває у трудових правовідносинах з відповідачем (а.с. 5) та працює трактористом в філії «Сосницька ДЕД» Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Відповідач має заборгованість по виплаті заробітної плати станом на 01.07.2020 року в сумі 26 262,41 грн. (а.с. 6 - довідка Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»). Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої незалежності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Враховуючи викладене суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 34901,01 грн. Позов мотивує тим, що він працює в ДП «Чернігівський облавтодор» філія «Сосницька ДЕД» з 29 травня 1989 року на посаді дорожнього робітника. Починаючи з лютого 2020 року, фактична виплата заробітної плати не здійснювалась. Згідно з довідкою №42 від 14 липня 2020 року за період з лютого 2020 року по червень 2020 року було нараховано та не виплачено заробітної плати на суму 34 901,01 грн. В судове засідання учасники справи не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, відповідач визнав позовні вимоги. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебуває у трудових правовідносинах з відповідачем (а.с.4) та працює машиністом автогрейдера в філії «Сосницька ДЕД». Відповідач має заборгованість по виплаті заробітної плати станом на 01.07.2020 року в сумі 34 901,01 грн. (а.с. 5 - довідка Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»). Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої незалежності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Враховуючи викладене суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість по кредитному договору в сумі 105990 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн., мотивуючи тим, що 04 серпня 2011 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, в результаті чого і виникла вищевказана заборгованість. Сторони в судове засідання не зявились; представник позивача просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи; відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомила. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що 04 серпня 2011 року між [PERSON] акціонерним товариством [PERSON] „Приват Банк та [PERSON] було укладено договір на отримання кредиту у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, про що свідчать копії анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 10) й витягу з Умов та правил надання банківських послуг (надалі-Умови, (а.с.12-35). Згідно пункту 2.1.1.5.5 Умов клієнт (відповідач по справі) зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його користування, по перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. При порушенні клієнтом термінів платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову (пункт 2.1.1.7.6 Умов). Відповідно до умов договору позивач свої зобовязання виконав перед відповідачем повністю, а відповідач в свою чергу не виконав умови кредитного договору, в звязку з чим, сума заборгованості за кредитом станом на 31 жовтня 2017 року згідно розрахунку (а.с.6-8) становить 105990 грн., в тому числі 7537,87 грн. загальний залишок заборгованості за кредитом; 98452,13 грн. заборгованість за процентами. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитним договором. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1600 грн., а тому, в порядку статті 141 ЦПК України, вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved