Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та позивачем було розірвано шлюб, окрім того, за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.09.2015 року по справі № 308/15963/14-ц з нього стягуються аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1\~000 грн. на кожну дитину щомісячно. Після ухвалення рішення суду ним сплачувалися аліменти, але в силу об'єктивних причин, зокрема, одруженням, народженням дитини у другому шлюбі, відсутність постійної та офіційної роботи, надалі можливості сплачувати аліменти у розмірі, визначеному рішенням суду, у нього не має. У звязку з наведеним, просить суд зменшити розмір аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до 500,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач не зявився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглянути дану справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ними причини неявки визнані неповажними, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти такого вирішення справи не заперечує позивач. З урахуванням викладеного, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України,\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.09.2015 року по цивільній справі № 308/15963/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, - ухвалено стягнути із [PERSON],\~ на користь [PERSON],\~\~ аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1\~000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 19 грудня 2014 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.\~ З копії Свідоцтва про шлюб [PERSON] І-ФМ № 129419 від 30.05.2015 року випливає, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 травня 2015 року, про що складено відповідний актовий запис № 21. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини Костик. З копії Свідоцтва про народження Серія МА № 3346449, виданим 26.04.2016 року Мерією м. Фегердямат (Республіка Угорщина) випливає, що [PERSON] [PERSON] народився 12.04.2016 року. Прізвище та імя батька [PERSON], прізвище та імя матері [PERSON]. З позовної заяви випливає, що позивач працює неофіційно, отримує нерегулярний та мінливий дохід, він вдруге одружився, має на утриманні дружину та двох дітей ([PERSON] [PERSON], [INFO], та [PERSON], 29.06.2003 р.н.). Матеріальний стан позивача, на даний час, не дає можливості сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно на утримання своїх малолітніх дітей від першого шлюбу. В той же час, позивач не відмовляється від свого обовязку сплачувати аліменти на утримання своїх дітей. У звязку з наведеним, просить суд зменшити розмір аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до 500,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України та розяснень, що містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 суд враховує: стан здоровя та матеріальне становища дитини; стан здоровя та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом\~ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою\~статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ч. 1 ст. 192 СК України, а також п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). В силу ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд, враховуючи той факт, що матеріальний стан позивача змінився, він вдруге одружився, має на утриманні дружину та двох дітей ([PERSON] [PERSON], [INFO], та [PERSON], 29.06.2003 р.н.), приходить до висновку, що зазначені позивачем обставини є підставою для зменшення розміру аліментів, а відтак, позов підлягає до задоволення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про зменшення розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.09.2015 року по цивільній справі № 308/15963/14-ц та вважає можливим стягнути з [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 500,00 грн. (п'ятсот гривень) щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 209 та ч. 1 ст. 218 ЦПК України 18 січня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 23 січня 2017 року.

Outcome: approved