Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просить визнати недійсним договір оренди землі б/н від 20 червня 2017 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Дністер» строком на 10 років щодо земельної ділянки розміром 1,51 га, кадастровий номер 6823386500:09:003:0006, розташованої на території Вільховецької сільської ради, Новоушицького району, Хмельницької області. Позов мотивує тим, що 14 серпня 2008 року між ТОВ «Агрофірма Рубанський» та [PERSON] укладений договір оренди землі розміром 1,51 га, кадастровий номер 6823386500:09:003:0006 на строк 10 років. Договір зареєстрований у Новоушицькому районному відділі ХРФЦ ДЗК 06 жовтня 2008 року за № 4-06087580259. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла відповідачка [PERSON] , у тому числі зазначену вище земельну ділянку. Оскільки до особи, яка набула право власності на земельну ділянку з моменту переходу такого права переходять права та обов`язки попереднього власника за чинними договором оренди, тому до [PERSON] перейшли як права та обов`язки по договору оренди земельної ділянки від 14 серпня 2008 року. У 2018 році при підготовці документів для перереєстрації прав оренди землі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що [PERSON] 20 червня 2017 року уклала новий договір оренди землі щодо вказаної земельної ділянки на строк 10 років в період чинності укладеного договору оренди землі з іншою юридичною особою - ТОВ «Агро-Дністер». Право оренди зареєстроване 05 вересня 2017 року. Водночас 27 вересня 2018 року відповідач [PERSON] уклала із ТОВ «Агрофірма Рубанський» додаткову угоду щодо продовження строку дії договору оренди землі на строк 10 років. В обґрунтування своєї позиції посилається на ст.ст.203, 215 ЦК України та вважає, що укладення спірного договору порушує права позивача як орендаря земельної ділянки. Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 03 жовтня 2019 року справу розподілено головуючому судді Яцині О.І. Ухвалою суду від 07 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 17 грудня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача - адвокат Зубаль А.І. подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Відповідачка [PERSON] надіслала заяву про розгляд справи без її участі та визнання позову. Відповідач ТОВ«Агро-Дністер», належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, у судове засідання представника не направив, про причини неявки не повідомив, відзив у визначений судом строк не подав, тому суд розглядає справу за наявними матеріалами. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснює. Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [PERSON] є власником земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,513 га, розташованої в адміністративних межах Вільховецької сільської ради, Новоушицького району, Хмельницької області, кадастровий номер 6823386500:09:003:0006, про що свідчить витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підстава виникнення права власності - свідоцтво про право на спадщину №681, видане 27 травня 2016 року приватним нотаріусом Кохан О.В. (а.с.10-12). 14 серпня 2008 року між ТОВ «Агрофірма Рубанський» та [PERSON] укладено договір оренди землі, за умовами якого остання передала в оренду позивачу належну їй земельну ділянку площею 1,51 га строком на 10 років, кадастровий номер - 6823386500:09:003:0006. Договір було зареєстровано у Новоушицькому районному відділі ХРФУ ДЗК 06 жовтня 2008 року за № 4-06087580259 (а.с.8,14). У період дії зазначеного договору оренди землі, а саме 20 червня 2017 року , [PERSON] - спадкоємець [PERSON] , уклала договір оренди цієї ж земельної ділянки з іншою юридичною особою - з ТОВ «Агро-Дністер» на строк 10 років, а 05 вересня 2017 року приватним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу Кізюн Т.А. проведена реєстрації права оренди, що підтверджується відомостями, які містить Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (а.с.10). Також суд встановив, що 27 вересня 2018 року між позивачем ТОВ «Агрофірма Рубанський» та відповідачкою [PERSON] укладено угоду про внесення змін до діючого договору оренди землі від 14 серпня 2008 року, та продовжено строк дії договору ще на 10 років - до 13 серпня 2028 року. [PERSON] визнала позов, про що надіслала до суду відповідну заяву. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом частини першої статті 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно з ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 17 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на час укладання договору оренди) передача об`єктів оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання передачі. Згідно з ч.1 ст.20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі ч.1 ст.210, ч.2 ст.125 ЗК України й ст.18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на час укладення договору від 14 серпня 2008 року) є укладеним з моменту його державної реєстрації; договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до ч.5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції чинній на час укладення договору оренди від 14 серпня 2008 року, право власності та інші речові права на нерухомість майна, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На час державної реєстрації договору оренди землі, укладеного позивачем з [PERSON] - 14 серпня 2008 року був чинним Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель, затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02 липня 2003 року № 174, за правилами якого така реєстрація здійснювалась структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України. Статтею 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Суд установив, що договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер 6823386500:09:003:0006) від 14 серпня 2008 року, укладений між ТОВ «Агрофірма Рубанський» та [PERSON] зареєстровано у Новоушицькому районному відділі ХРФУ ДЗК 06 жовтня 2008 року за № 4-06087580259. Строк дії договору становить 10 років, тобто договір був чинним для сторін до 06 жовтня 2018 року. Відповідно до вимог частини першої статті 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Таким чином до [PERSON] , як спадкоємця [PERSON] , перейшли права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за договором оренди від 14 серпня 2008 року. Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, четвертою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. За вимогами статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. В той же час відповідачка [PERSON] в порушення умов договору оренди від 14 серпня 2008 року до закінчення строку його дії уклала 20 червня 2017 року спірний договір оренди тієї ж таки земельної ділянки з кадастровим номером 6823386500:09:003:0006 з відповідачем у справі ТОВ «Агро-Дністер». Відповідно державним реєстратором 05 вересня 2017 року проведено реєстрацію права оренди земельної ділянки, що передбачено частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про оренду землі». Таким чином, одна і та ж сама земельна ділянка з кадастровим номером 6823386500:09:003:0006 одночасно стала об`єктом оренди за двома різними договорами, укладеними із різними орендарями, тому наявні підстави для визнання оспорюваного договору оренди землі, укладеного 20 червня 2017 року з ТОВ «Агро-Дністер», недійсним на підставі частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України, оскільки він укладений у період дії попереднього договору. Суд вважає, що право позивача, як орендаря земельної ділянки, є порушене відповідачами у справі, а тому підлягає захисту. Водночас відповідачка [PERSON] визнала позов, про що надіслала до суду відповідну заяву, а інший відповідач ТОВ «Агро-Дністер» жодних заперечень щодо позову не висловив. Таким чином суд вважає позов підставним та його задовольняє. Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною першою статті 141 ЦПК України, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та враховуючи задоволення позову витрати позивача зі сплати судового збору підлягають компенсуванню відповідачами у рівних частинах.

Outcome: approved