Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, зазначивши, що згідно рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська за ним визнано право власності за набувальною давністю на транспортний засіб марки М 410, 1960 року випуску. При реєстрації транспортного засобу Регіональним сервісним центром МВС в Дніпропетровській області йому було відмовлено в зв`язку з тим, що постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Липенко М.М. від 21.07.2006 р. накладений арешт.\~ Тому просить суд зняти арешт та заборону відчуження на майна, що належить йому, визнано право власності за набувальною давністю на транспортний засіб марки М 410, 1960 року випуску, об`єм двигуна 1360 см. Куб шасі 7633, 7630, VIN [NUMBER] згідно рішення суду 30.01.2020 р. який було накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошено заборони на його відчуження б/н від 21.07.2006 р. стосовно колишнього власника автомобіля [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. В судове засідання представник відповідача Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське Південно східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро)\~ Мартиненко С.В. не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за відсутністю представника, просить прийняти\~ рішення згідно чинного законодавства. 17 листопада 2020 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. Вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~\~\~\~\~ \~ Постановою б/н від 21.07.2006 р. на все майно [PERSON] накладений арешт та оголошено заборона на його відчуження (а.с.13). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 27 травня 2014 р. довіреністю уповноважує [PERSON] представляти його інтереси в будь яких установах, підприємствах та організаціях, з усіх питань, пов`язаних з експлуатацією ним та розпорядженням від його імені: обміняти, передавати в оренду, найом, або продавати за ціну та на умовах на свій розсуд, у тому числі в вигляді окремих вузлів та агрегатів належним на праві власності автомобілем марки М 410, 1960 року випуску, реєстраційний\~ № [NUMBER] , шасі\~ № [NUMBER] , [NUMBER] (а.с.6). Згідно розписки [PERSON] від [PERSON] отримав за автомобіль М 410., 1960 р.в. 1300 доларів США (а.с.7). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська\~ від 30 січня 2020 року визнано право власності за набувальною давністю на транспортний засіб марки М 410, 1960 року випуску (а.с.14-17). Листом Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного Територіального Управління Юстиції у Дніпропетровській області від 02 вересня 2020 року за № 10/32735 повідомлено, що згідно довідки з ТСЦ 1244, 21.07.2006 року МРЕВ УДАІ м. Кам?янське зареєстровано обтяження № 4535 арешт всього рухомого майна, яке належить [PERSON] на підставі постанови про арешт майна боржника від 21.07.2006 р. виданої Заводським ВДВС Дніпродзержинського МУЮ. В єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень та Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні дані про виконавчі провадження на підставі яких накладено арешт на Ваше майно за № 4535 (а.с.3,4). Згідно до ст. 40 ЗУ Про виконавче провадження, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження Відповідно до вимог ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до вимог ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право на звернення до суду за судовим захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із важливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 7 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ст.ст.1-3 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. (ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР) передбачено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішенням Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Так, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, наявність\~ арешту майна\~ перешкоджає позивачу оформити\~ право власності на транспортний засіб [NUMBER] , 1960 р.в., а також те, що в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень та Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні дані про виконавчі провадження. Враховуючи викладене суд приходить до висновків, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved