overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання неправомірними дій працівників ПрАТ «Львівобленерго» та визнання незаконним рішення комісії ПрАТ «Львівобленерго» по розгляду акту про порушення №10868 від 16.03.2020 року, яке викладено в протоколі №10868 від 28.04.2020 року. Відповідно до ч.6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Зважаючи на складність справи, суд вважає за можливе проголосити його вступну та резолютивну частини, відклавши складення повного рішення на строк не більш як 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом, відповідачами по справі [PERSON], [PERSON] мотивуючи тим, на праві особистої власності позивачу належить житловий будинок в [ADDRESS]. В даному господарстві прописана [PERSON] разом з своєю дочкою [PERSON] зв'язку з тим, що вже з 2008 року відповідачка по справі [PERSON] разом з своєю дочкою [PERSON] не проживають в даному господарстві та добровільно виписатися не бажають тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом, так як вважає, що відповідачі втратили право на користування вище зазначеним житлом. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити в повному обсязі. Згідний на заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча були офіційно повідомлені в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, і не повідомили суд про причини своєї неявки, а тому суд вважає, що справу слід розглядати в їх відсутність, заочно. Суд аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та зібрані докази, а саме: з довідки від 19.04.2014 р. №346 виданої виконкомом Вовчківської сільської ради слідує, що до складу сім'ї [PERSON] входять [PERSON], 1949 р.н., [PERSON],1983 р.н. зареєстрована але не проживає, [PERSON], 2001 р.н., [PERSON], 2004 р.н., онучка - зареєстрована але не проживає, з акту обстеження господарства жителя с. Вовчківці Снятинського району Івано-Франківської області [PERSON] слідує, що при обстеженні господарства [PERSON], встановлено, що [PERSON], 1983 р.н. та [PERSON], 2004 р.н. дійсно не проживають в вищезазначеному господарстві з 2008 р., але зареєстровані, з свідоцтва про право власності на нерухоме майно слідує, що [PERSON] належить житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], - вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що відповідачі змінили місце проживання і не проживають в будинку позивачки понад один рік, а тому їх слід визнати такими, що втратили право на користування в житлом. На підставі викладеного та ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду із позовом про визнання особи такою, що втратило право користування житловим приміщенням, у якому зазначив, що він має у власності квартиру [ADDRESS], у якій зареєстровано її місце проживання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Окрім позивача у квартирі зареєстрована його дружина [PERSON], їхня донька [PERSON] та [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач не є членом сімї позивача вже більше 6 років не мешкає за місцем реєстрації, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, її особистих речей не має, і взагалі даним житлом вона не цікавиться. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~А у звязку з тим, що розрахунок комунальних послуг здійснюється згідно кількості зареєстрованих у житлі осіб, позивачем сплачуються комунальні послуги за фактично у позивача не проживаючої відповідача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Факт не проживання відповідача у квартирі підтверджується актом підтвердження. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач до суду не зявилася, але на адресу суду надала заяву, у якій не заперечує проти позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 71 Житлового Кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сімї. Статтею 3 сімейного Кодексу України визнає сімю спільне проживання осіб, що повязані спільним побутом та мають взаємні права та обовязки. Таким чином, оскільки відповідач в квартирі не проживає більше шести місяців, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участь у спільному побуті, не є членом його сімї, вона вважається такою, що втратила право користування нею. На підставі викладеного, відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу УРСР, ст. 71 ч.1 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на 1/2 частину майна подружжя. Просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS], що було придбане за час шлюбу з відповідачем, вартістю належної йому частки - 17949,0 грн. Також просить суд визнати право власності на 1/2 частину вказаного майна за відповідачем. В судове засідання сторони не з'явилися, про місце, день та час розгляду справи належним чином були повідомлені. Від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач був повідомлений за місцем реєстрації його проживання, проти позову не заперечив. Представник ІІІ - ї особи до суду не з'явився, про місце, день та час розгляду справи належним чином був повідомлений. Справа розглядається відповідно до ст. ст. 224 - 227 ЦПК України, в порядку заочного розгляду, на підставі наявних доказів. В судовому засіданні було встановлено, що за час шлюбу між сторонами по справі, який був зареєстрований 18.03.2005 р., за договором купівлі - продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 12.04.2005 р., було придбане спірне майно: домоволодіння [ADDRESS]. 25.09.2012 р. шлюб між сторонами по справі був розірваний за судовим рішенням. Встановлені у судовому засіданні фактичні обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами: копією свідоцтва про шлюб; копією судового рішення про розірвання шлюбу; договором купівлі - продажу спірного майна. В судовому засіданні було встановлено, що за час шлюбу, укладеного між сторонами, було придбане спірне майно, яке, відповідно до ст. ст. 60, 70 СК України та ст. 368 ЦК України, є об'єктом спільної сумісної власності сторін по справі, що належить їм в рівних частках. Враховуючі встановлені у судовому засіданні обставини, позовні вимоги в частині визнання права власності на 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON] підлягають повному задоволенню. Не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання права власності на 1/2 частки на вказане домоволодіння за відповідачем, так як відповідно до укладеного договору, який є правовстановлюючим документом, вказаній особі належало спірне майно у розмірі 1/1 частки, проте, після визнання права власності на 1/2 частку спірного майна за позивачем, відповідно частка, що належала власнику, зменшується до 1/2. Крім цього, з позовом до суду, згідно ст. 3 ЦПК України може звернутися особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у спосіб, що визначений ст. 16 ЦК України, в т.ч. визнання за цією особою права власності. Як слідує із пред'явленого позову, відповідач [PERSON] з такими вимогами до суду не зверталася. Судові витрати повинні бути покладені на відповідача, виходячи із розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя. Свої вимоги мотивує тим, що він 29.01.1988 року зареєстрував шлюб із відповідачкою по справі, [PERSON], який був зареєстрований у Нікопольському міському відділі РАГС, актовий запис № 83. З осені 2013 року сторони припинили спільне проживання та ведення домашнього господарства. Під час перебування у шлюбі сторони набули право власності на будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.12.2004 року, виданого згідно розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації від 30.11.2004 року № 922 - р, дійсною вартістю 285642 грн. Позивач у своєму позові ставить питання про розподіл вказаного спірного майна на рівні частини, оскільки на момент його придбання він із відповідачкою перебував у шлюбі і вважає, що має право на 1/2 його частину. Сторони у судове засідання не з'явилися. Від позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності та підтримання позову в повному обсязі, від представника відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог у повному обсязі та слухання справи за його відсутності. Розглянувши заяви сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо ) самостійного заробітку ( доходу ). Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Як було встановлено судом, сторони 29.01.1988 року зареєстрували шлюб у Нікопольському міському відділі РАГС, актовий запис № 83. Неповнолітніх дітей від даного шлюбу немає. З осені 2013 року сторони припинили спільне проживання та ведення домашнього господарства. Під час перебування у шлюбі сторони набули право власності на будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.12.2004 року, виданого згідно розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації від 30.11.2004 року № 922 - р, дійсною вартістю 285642 грн. (а. с. 4 - 31). При таких обставинах суд вважає, що спірний житловий будинок з надвірними прибудовами є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки був збудований сторонами за їх спільні кошти під час перебування їх у шлюбі, спільного проживання та ведення сумісного господарства. Згідно ст. 70 СК України частки у спільному майні подружжя є рівними, суд вважає, що позивач має право на 1/2 частину спірного домоволодіння, а тому його позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України за подання позову сплачено судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач, звернувся до суду із позовом про визнання права власності на гараж за [ADDRESS], на території Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний колектив «Лідер», який складається з: гараж літ. Г-1, площею 15,0 кв. м., загальна площа гаража 15,0 кв.м. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явився, ним було надано заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач, обслуговуючий кооператив «Автогаражний колектив «Лідер»,свого представника в судове засідання не направив, але головою кооперативу було надано заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, [PERSON], є членом обслуговуючого кооперативу «Автогаражний колектив «Лідер», що знаходиться за адресою [ADDRESS], загальною площею 15,0 кв. м. У зв'язку з тим, що в позивача відсутній документ, що засвідчує право власності на зазначене нерухоме майно, він не може вільно володіти, користуватися та розпоряджатися ним. Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж гаража [ADDRESS], виготовленого ФО-П [PERSON] у 2016 році, гараж відповідає чинним будівельним нормам України, вимогам надійності і безпечної експлуатації і можлива його безпечна експлуатація. Проведені будівельні роботи капітальні, надійні. Дефекти та пошкодження в конструкціях будівлі не виявлено, тобто гараж може безпечно експлуатуватися. Згідно наданого позивачем технічного паспорту на гараж за [ADDRESS], гараж складається з: гараж літ. Г-1, площею 15,0 кв. м., загальна площа гаража 15,0 кв.м. Відповідно до ст. 325 ЦК України фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності . Права інших осіб даним будівництвом не порушені. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на гараж за №272, що знаходиться за адресою вул.Стефановича м.Здолбунів Рівненської області. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що, 21 грудня 1995 року рішенням виконавчого комітету Здолбунівського міської ради було затверджено протокол проведення засідання правління гаражного кооперативу «Сигнал» м. Здолбунова. Відповідно до останього на призвіще [PERSON] жителя [INFO] було надано дозвіл на переоформлення гаража №272 по вул. Осипенка в м.Здолбунів. 10 вересня 2000 року позивачем було придбано гаражне приміщення №272 по вул. Стефановича ( Осипенка ) у громадянина [PERSON]Договір укладався без нотаріального посвідчення. Була написана розписка в присутності двох свідків. Будь яких документів на гараж у позивача немає, тому змушений звертатися до суду. Позивач, в судове засідання не з'явився, ним було надано заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, ним було надано заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON], про визнання права власності на гараж №272, що розташований по вул. Стефановича в м. Здолбунів Рівненської області, підлягають повному задоволенню на наступних підставах. Судом встановлено, що 21 грудня 1995 року рішенням виконавчого комітету Здолбунівського міської ради було затверджено протокол проведення засідання правління гаражного кооперативу «Сигнал» м. Здолбунова. Відповідно до останього на призвіще [PERSON] жителя [INFO] було надано дозвіл на переоформлення гаража №272 по вул. Осипенка в м.Здолбунів. 10 вересня 2000 року позивачем було придбано гаражне приміщення №272 по вул. Стефановича ( Осипенка ) у громадянина [PERSON]Договір укладався без нотаріального посвідчення. Була написана розписка в присутності двох свідків. Проте, у зв'язку з тим, що в позивача відсутній документ, що засвідчує право власності на зазначене нерухоме майно, він не може вільно володіти, користуватися та розпоряджатися ним. Відповідно до\~ст. 325 ЦК України, фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. \~Згідно\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на домобудівництво та земельну ділянку. Посилався на те, що він є онуком померлого [INFO] [PERSON]. За життя [PERSON] належало домоволодіння, розташоване в [ADDRESS], та земельна ділянка площею 0,2192 га розташована на території Максиміліанівської селищної ради. Оскільки відповідачі не заперечують проти визнання права власності на вказане майно позивачем, він просить суд визнати за ним право власності на домобудівлю та земельну ділянку за спадщиною за законом. Позивач [PERSON] до судового засідання не з»явився, надіслав на адресу суду заяву в якій вказав, що наполягає на своїх позовних вимогах, справу просить розглянути у його відсутність. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов лист, в якому просить справу розглянути у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Відповідачем по справі є Максиміліанівська сільська рада Мар»їнського району Донецької області. Представник до суду не з»явився, про причини неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином. Від третьої особи : відділу Держкомзему у Мар»їнському районі Донецької області, за підписом начальника управління Авраменка В.А. надійшов лист, в якому вони просять справу розглянути у відсутність їх представника. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівництво, виданого виконкомом Максимиліанівської сільської ради 15 жовтня 1987р., будівля [ADDRESS] належить [PERSON]. На вказане домоволодіння за адресою [ADDRESS] на ім»я [PERSON] складена технічна документація. Відповідно до державного акту серії І-ДН №042492 на підставі рішення виконкому Максиміліанівської сільської ради №5 від 17.01.1996 року [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,2192 яка розташована на території Максиміліанівської сільської Ради та передана для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. (а.с.13). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19 серпня 2013 року, [PERSON] помер [INFO] і саме з цього часу відкрилася спадщина. Дружина [PERSON] [PERSON] померла [INFO], тобто ще за життя свого чоловіка. Дітей у подружжя не було. Таким чином, спадкоємців першої черги у померлого [PERSON] не було. Найближчими родичами померлого є [PERSON], відповідач у справі, та [PERSON] - позивач. За життя спадкодавця вони доглядали за ним та за його майном і після смерті позивач продовжує піклуватися за домоволодінням та за земельною ділянкою діда, фактично прийнявши спадщину. Відповідач відмовився приймати спадщину на користь свого сина, позивача у справі. За таких обставин суд вважає можливим позов задовольнити. На підставі ст. ст. 1217, 1265 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на домоволодіння за спадщиною за законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 24 березня 2013 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що належало їй при житті на підставі договору дарування домоволодіння № 45, розташоване за адресою: м. Кураховевулиця Центральна. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Із жовтня 1998 року позивач був прописаний та почав сумісно мешкати із своєю бабусею [PERSON], яка ще при житті мала намір оформити на імя свій будинок за договором дарування. Але для того, щоб оформити договір дарування для нотаріуса необхідний був кадастровий номер. Бабуся позивача звернулася у 2013 році отримала новий технічний паспорт, а також звернулася до ПП «Шахтама» для виготовлення технічної документації була виготовлена лише після її смерті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до чинного законодавства спадкоємцем першої черги є батько позивача [PERSON], який на момент смерті матері був прописаний та мешкав у Київській області в пгт. Згур»єв, який не є пенсіонером, ні інвалідом, інших спадкоємцем першої черги у бабусі не має. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На момент смерті бабусі позивача з нею був прописаний позивач. Також позивач здійснював її похорони. За життя бабуся заповіту не залишила. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання позивач не зявилася, на адресу суду спрямувала заяву, у якій зазначила, що вона свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд справу розглянути у її відсутність. Відповідач до суду не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, тому суд вважає за доцільне винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла 24 березня 2013 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного, відповідно до ст. 16, 1261, 1251,1297, ЦК України,

Outcome: approved