Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, вказуючи, що [INFO] померла його мати [PERSON] За життя остання склала заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] земельну частку (пай), яка належала їй на підставі сертифікату серії ОД №0257149. Однак, за життя спадкодавець [PERSON] отримала у власність земельну ділянку, площею 9,04 га, що розташована на території Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії ІІ-ОД №089060, виданого 04 серпня 2001 року Випасненською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №27. З огляду на викладене, при зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON], позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що в заповіті зазначена була земельна частка (пай), однак спадкодавцю належить земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю. Позивачу рекомендовано звернутися до суду. Позивач у судове засідання не з'явився, відповідно до наданої суду письмової заяви просить суд розглянути справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача - Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, надав до суду заяву відповідно до якої просить розглядати справу без представника сільської ради. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву відповідно до якої просить справу розглядати без його участі, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі суттєві обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 01 лютого 2007 року виконавчим комітетом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №22. Той факт, що померла була мамою позивача підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданим 26.08.1969 року виконавчим Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №111. Згідно заповіту, посвідченого 21 квітня 2000 року Журенко Н.В. секретарем Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за реєстровим №134, на випадок своєї смерті [PERSON] заповіла позивачу земельну частку (пай), яка належала їй на підставі сертифікату серії ОД №0257149. Однак, за життя спадкодавець [PERSON] отримала у власність земельну ділянку, площею 9,04 га, що розташована на території Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії ІІ-ОД №089060, виданого 04 серпня 2001 року Випасненською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №27. У зв'язку з викладеним позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у заповіті мова йшляся про земельну частку (пай), однак спадкодавцю належала земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю. Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені в заповіті. Судом встановлено, що позивач являється спадкоємцем майна померлої за заповітом. Окрім позивача спадкоємцем майна померлої також являється відповідач [PERSON], який відповідно до наданої суду письмової заяви про задоволення позову не заперечує, тим самим відмовляючись від спадщини. Інших спадкоємців померлої [PERSON], які б претендували на спадщину немає, що підтверджується відповідним листом, наданим Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою від 04.09.2014 року. Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] та має право на отримання спадщини, однак позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки у заповіті спадковим майном є земельна частка (пай), а до дня смерті спадкодавця нею було оформлено право власності на земельну ділянку та отримано Державний акт. Таким чином права позивача, як спадкоємця підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved