Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 21.09.2007 року між банком та [PERSON] укладено Кредитний договір № К2U4АU00430706, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 15 780,54 доларів США, на термін до 18.09.2014 року, зі сплатою відсотків за їх користування. З метою забезпечення виконання між банком та [PERSON] укладено Договір поруки. Банк взяті на себе зобов`язання виконав, тоді як позичальник свої зобов`язання порушив. Станом на 06.11.2018 року заборгованість складає 22 297,83 доларів США, що складається з: 4 321,31 доларів США - заборгованість за кредитом, 6 652,25 доларів США - заборгованість за відсотками, 456,35 доларів США - комісія, 10 867,92 доларів США - пеня. З відповідача просить стягнути заборгованість за кредитом (тіло кредиту) - 4 321,31 доларів США. До суду представник позивача не з`явився, в позовній заяві міститься прохання про розгляд справи у його відсутність, та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В разі неявки відповідача в судове засідання щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. До суду відповідачі не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх присутності, в позові просили відмовити з підстав викладених у відзиві та поясненнях на відповідь на відзив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Даний позов зареєстровано в суді 11.12.2018 року. 11.12.2018 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 26.12.2018 року здійснено запити до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо місця реєстрації проживання відповідачів. 27.12.2018 року надійшли відповіді з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.12.2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 20.02.2019 року [PERSON] подано заяву про застосування строків позовної давності. 29.01.2019 року від відповідачів надійшли клопотання про закриття провадження у справі. 19.06.2019 року від представника позивача надійшов відзив на клопотання відповідачів про закриття провадження у справі. Ухвалою суду від 07.10.2019 року у закритті провадження відмовлено. 11.12.2019 року [PERSON] подано заперечення на позовну заяву. 12.12.2019 року від [PERSON] надійшли заперечення на позовну заяву. 11.12.2019 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. 11.03.2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. 17.06.2020 року відповідачі подали пояснення на відповідь на відзив. В суді встановлено, що 21.09.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № К2U4АU00430706, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 15 780,54 доларів США, на термін до 18.09.2014 року, зі сплатою відсотків за їх користування. Кредитні кошти надано на придбання автомобіля, сплату страхових платежів та за реєстрацію. Відсоткова ставка - 9,12 % річних. З метою забезпечення виконання між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Договір поруки. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтями 553, 554 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель, відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. По даній справі позивач просить суд стягнути з відповідачів борг за тілом кредиту, який станом на 06.11.2018 року становить - 4 321,31 доларів США. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Аналізуючи норми законодавства, які визначають права та обов`язки правовідносин, що склалися між сторонами, суд приходить до наступних висновків. З наданих сторонами документів встановлено, що 15.01.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено заочне рішення за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення, яким задоволено вимоги банку та звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль «Chery», державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] в рахунок погашення боргу у розмірі 5 192,86 доларів США за кредитним договором № К2U4АU00430706 від 21.09.2007 року. Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що за період часу з 21.09.2007 року по 17.12.2013 року позичальник свої зобов`язання порушила, та виникла заборгованість, яка станом на 21.06.2013 року становить 5 192,86 доларів США, з яких: борг за кредитом - 4 333,6 доларів США, борг за процентами - 378,03 доларів США, комісія - 177,10 доларів США, пеня - 26,99 доларів США, та штрафи - 31,29 доларів США (фіксована частина) і 245,79 доларів США (процентна складова). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.09.2014 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Відповідно до ст.ст. 256, 257, 264 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Стаття 559 ЦК України (в редакції, яка діяла на момент подачі позову) визначає, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. В суді встановлено, що позичальник з 21.09.2007 року по 17.12.2013 року не виконувала зобов`язання, банк вимогу до поручителя пред`явив лише 11.12.2018 року, що свідчить про припинення поруки. Встановлено, що позичальник належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, у зв`язку із чим у 2013 році ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся із позовом до [PERSON] , та рішенням суду стягнув борг у розмірі 5 192,86 доларів США шляхом звернення стягнення на автомобіль. Строк виконання зобов`язання - 18.09.2014 року включно. Позовна заява про стягнення з боржника по поручителя подана до суду 11.12.2018 року - більш ніж через чотири роки, у зв`язку з чим судом застосовується строк позовної давності. З доводами [PERSON] про те, що у вересні 2013 року нею було повністю сплачено борг суд не погоджується, оскільки дана обставина спростовується рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2014 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.09.2014 року та ухвалою Вищого спеціалізована суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.03.2015 року. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed