Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача та просив передати малолітню [PERSON], [INFO], на проживання з батьком [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що він з відповідачем [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з 23.04.2010 року, в якому [INFO] у них народилась донька [PERSON] Ще до народження доньки, з невідомих йому причин відповідач залишила щойно створену сім'ю та квартиру в якій вони проживали разом і повернулася проживати до своєї матері, а тому після народження доньки сторони продовжували проживати окремо, донька проживала з матір'ю, а отже окремо від батька. Зазначив, у серпні 2011 року відповідач почала чинити йому перешкоди у побаченні та спілкуванні з малолітньою дитиною, а тому він вимушений був звернутися до Органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, який своїм розпорядженням №550 від 26.08.2011 року встановив регламент побачень з малолітньою донькою, а саме щомісяця кожного понеділка та неділі з 16:00 год. до 18:00 год. Проте, незважаючи на встановлений регламент побачень, відповідач ухилялась від виконання розпорядження Органу опіки та піклування. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11.09.2012 року, з урахуванням додаткового рішення від 29.11.2012 року зобов'язано [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON], [INFO] та визначено спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] в присутності матері за наступним графіком: 1, 3 субота кожного місяця з 16.00 год. до 19.00 год., 2, 4 неділя кожного місяця з 16.00 год. до 19.00 год. Після набрання рішенням законної сили відповідач відмовилась його виконувати, у зв'язку із чим позивач звернувся до відділу ДВС Солом'янського РУЮ м. Києва. У встановлені державним виконавцем відділу ДВС Солом'янського РУЮ м. Києва строки відповідач судове рішення не виконувала та продовжувала чинити йому перешкоди у спілкуванні з донькою, у зв'язку із чим державним виконавцем на [PERSON] було накладено неодноразово штраф. Крім того, на підставі подання державного виконавця, відносно [PERSON] були внесені відомості до ЄРДР за №12013110090003096 від 06.03.2013 року та було відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України. Ухилення відповідача від виконання рішення суду, яке набрало законної сили, з урахуванням незаконної поведінки матері дитини та інтересів дитини, дає підстави для пред'явлення вимог про передачу малолітньої [PERSON] для проживання з батьком, тобто з позивачем. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 05.10.2017 року у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 28.03.2018 року у задоволенні клопотання позивача [PERSON] про об'єднання справи за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Солом'янська районна в м. Києві державна адміністрація про передачу дитини на проживання з батьком та справи за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Солом'янська районна в м. Києві державна адміністрація про збільшення розміру стягуваних аліментів та зміну способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, в одне провадження відмовлено. 26.03.2018 року у судовому засіданні було задоволено клопотання представника позивача про допит свідка та про долучення доказів до справи. 26.03.2018 року у судовому засіданні було задоволено клопотання представника відповідача про допит свідка та про долучення доказів у справі. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 20.06.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача та його представника про призначення у справі судово-психологічної експертизи. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували посилаючись на те, що дійсно від шлюбу з позивачем [PERSON] має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. та з часу народження доньки по теперішній час малолітня проживає разом з нею та бабусею. З моменту народження дитини, позивач [PERSON] декілька разів з'являвся за місцем проживання дитини в нетверезому стані, вчиняв сварки, до дитини уваги та турботи не проявляв, принижував та ображав матір дитини та намагався побити, погрожував фізичною розправою. В серпні 2011 року позивач з'явився до служби у справах дітей з метою встановлення зустрічей з дитиною та відповідно до розпорядження №550 від 26.08.2011 року [PERSON] встановили регламент зустрічей, який останній не виконував, перебуваючи під дією алкогольного сп'яніння вчиняв сварки, ображав відповідача, лякаючи дитину своєю неадекватною поведінкою. З серпня 2011 року до січня 2012 року батько дитини зі скаргами до служби у справах дітей, щодо ненадання ому зустрічей з дитиною не звертався. Дитина завжди знаходилась у супроводі матері, здоров'ям дитини позивач не цікавився, офіційно до поліклініки за місцем обслуговування дитини він не звертався. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11.09.2012 року визначено спосіб у спілкуванні з дитиною в присутності матері, що підтверджує факт того, що дитина не може перебувати із батьком на одинці. Зазначили, що фактично [PERSON] зверненнями до судів із позовами до [PERSON] діє у відповідності до своїх особистих інтересів, неприязних відносин з відповідачем, а не в інтересах дитини, життям якої він ніколи не цікавився та не приймав участі у її вихованні. Відповідач та її представник звернули увагу на той факт, що після неадекватної поведінки [PERSON] по відношенню до [PERSON] у присутності доньки [PERSON], малолітня отримала психологічну травму та проходила лікування у невролога, з дитиною працював психолог, що підтверджується записами в медичній картці, а також психологічними висновками лікарні ОХМАТДИТ. Крім того, відповідач неодноразово зверталась до органів поліції з метою захисту від неправомірних дій позивача. З 2015 року [PERSON] припинив відвідувати дитину і її стан значно покращився. З лютого 2016 року [PERSON] почала відвідувати дитячий садок. Однак, в кінці листопада 2016 року [PERSON] почав навідуватись знову зі скандалами та погрозами, що викраде дитину, у зв'язку із чим малолітня [PERSON] боялась виходити на вулицю, спостерігався поганий сон, нічні кошмари, страх, замкнутість. Відповідач була вимушена звернутись за допомогою до дитячого невролога, який визначив дитині лікування медикаментозними препаратами, та дитину було направлено на лікування та оздоровлення до санаторію з психо-неврологічним профілем. Також зазначили, що у [PERSON] існує заборгованість по аліментам, яку він відмовляється сплачувати, погрожуючи [PERSON] фізичною розправою, щоб вона забрала виконавчий лист з примусового виконання. Така поведінка позивача носить постійний характер та усі його погрози, скандали відбуваються на очах малолітньої дитини. Вважають, що передача малолітньої дитини [PERSON] на проживання з батьком [PERSON] суперечить інтересам самої дитини, у зв'язку із чим просили відмовити у задоволенні позову. Від Солом'янської районної в м. Києві державною адміністрації надійшли письмові пояснення в яких орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації просив розглянути справу без участі його представника та при ухваленні рішення просив виходити з інтересів малолітньої [PERSON], 2010 р.н. Суд, вислухавши думку позивача та його представника, відповідача та її представника, свідків, врахувавши заяву Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.04.2010 року. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20.02.2012 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 58). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 05.01.2011 року (а.с. 4). З часу народження [PERSON] і по даний час, малолітня донька сторін проживає разом з матір'ю [PERSON] та бабусею [PERSON], за адресою: [ADDRESS], проти чого не заперечував позивач у судовому засіданні, а також зазначив, що він з [PERSON] ще під час вагітності почали проживати окремо. Згідно довідки форми №3, виданої ЖЕД №903 від 13.07.2016 року за №4621, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають відповідач [PERSON], малолітня донька сторін [PERSON] та [PERSON] мати відповідача (а.с. 60). Встановлено, що розпорядженням Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації №550 від 26.08.2011 року був встановлений регламент побачень з малолітньої [PERSON], а саме щомісяця кожного понеділка та неділі з 16:00 год. до 18:00 год. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11.09.2012 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа: Солом'янська районна в м. Києві державна адміністрація про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини задоволено частково. Зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про зміну способу участі батька у спілкуванні з дитиною задоволено частково. Визначено спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON], [INFO], в присутності матері дитини за наступним графіком: 1, 3 субота кожного місяця -з 16:00 год. до 19:00 год.; 2, 4 неділя кожного місяця -з 16:00 год. до 19:00 год. (а.с. 5-6). Додатковим рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 29.11.2012 року зобов'язано [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивач [PERSON] звертаючись з даним позовом до суду про передачу малолітньої доньки [PERSON] на проживання з ним посилався на те, що відповідач з серпня 2011 року чинить йому перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини, а також не виконує рішення суду про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини. Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача з огляду на наступне. З повідомлень, які містяться в матеріалах справи та адресовані [PERSON] до Служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації вбачається, що за вересень 2011 року [PERSON] з'явився на зустріч з малолітньою донькою [PERSON] п'ять разів (а.с. 64); у жовтні 2011 року позивач з'явився на зустріч з дитиною два рази (а.с. 63); у листопаді 2011 року позивач з'явився на зустріч з дитиною три рази (а.с. 62); у грудні 2011 року позивач з'явився на зустріч з дитиною один раз, а саме 04.12.2011 року (а.с. 61). Також зазначено, що у малолітньої доньки [PERSON], 27.12.2011 року був день народження, їй виповнився 1 (один) рік та в цей день був запрошений її батько [PERSON], однак останній не з'явився. Усі повідомлення зареєстровані у Службі у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації. З серпня 2011 року по січень 2012 року [PERSON] зі скаргами до служби у справах у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації щодо ненадання дитини йому для зустрічей не звертався. Тобто, зазначене свідчить про те, що саме позивач [PERSON] не дотримувався встановленого розпорядженням Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації №550 від 26.08.2011 року регламенту побачень з малолітньої [PERSON], [INFO] Щодо невиконання відповідачем рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11.09.2012 року, з урахуванням додаткового рішення суду від 29.11.2012 року то слід зазначити наступне. Згідно акту від 04.04.2014 року, затвердженого Начальником ЖЕД №904, складеного у присутності сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON], останні підтвердили, що відповідач [PERSON] всю вагітність, а також після народження доньки [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS]. Малолітня [PERSON], [INFO], з дня народження постійно проживає за цією ж адресою з мамою [PERSON] і бабусею [PERSON] Батько дитини [PERSON], за адресою: [ADDRESS] ніколи не проживав. [PERSON] зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS]. З моменту народження дитини, [PERSON] декілька разів з'являвся за місцем проживання дитини в нетверезому стані, вчиняв сварки, до дитини уваги та турботи не проявляв, принижував та ображав матір дитини та намагався побити, погрожуючи фізичною розправою (а.с. 59). Згідно актів від 07.06.2017 року, 12.05.2017 року, затверджених ЖЕД №903, складених сусідами відповідача, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], у квартирі [ADDRESS] з народження зареєстрована та проживає [PERSON], 2010 р.н., з мамою [PERSON] Батько дитини [PERSON] за цією адресою ніколи не проживав. Після народження дитини, [PERSON] декілька разів з'являвся за місцем проживання дитини у нетверезому стані. Вчиняв сварки, ображав матір, своєю поведінкою лякав дитину. В період з 2015 року по листопад 2016 року [PERSON] по регламенту на зустрічі до дитини не приходив. Після цього, [PERSON] по встановленому регламенту на зустрічі до дитини з'являвся рідко. У травні, а саме 14.05.2017 року, 20.05.2017 року, 28.05.2017 року та у червні, а саме 03.06.2017 року [PERSON] на зустрічі до дитини не приходив, регламент зустрічей не виконував (а.с. 78-79). Встановлено, що після зустрічей з [PERSON] донька сторін отримала психологічну травму, після чого малолітня [PERSON], [INFO], проходила лікування у невролога, з дитиною працював психолог, що підтверджується записами в медичній карті [PERSON], [INFO], а також психологічним висновком лікарні ОХМАТДИТ (а.с. 88-89, 90-92, 94, 96-98, 99). Згідно психологічного заключення №1127 від 31.03.2014 року Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАТДИТ» у малолітньої [PERSON], [INFO], неврозоподібний стан, пов'язаний з хронічним стресом. Також, у даному заключенні зазначено, що зі слів матері, початок змін у поведінці дитини було помічено, коли дитині було приблизно 1 рік, коли батько почав пред'являти претензії щодо участі у вихованні дитини. Зі слів матері, дитина періодично була свідком конфліктів між батьками. З віку 1 рік дитина знаходиться на диспансерному обліку у невролога з приводу невротичних реакцій. Погіршення стану дитини стало помітно у віці 2 роки 7 місяців. У дитини спостерігалися складнощі в засинанні, порушення сну, зниження апетиту, «нав'язливі» страхи втрати матері, зниження комунікації з оточуючими, рецедивуючий головний біль та болі в животі (без значної гострої патології внутрішніх органів). Дитина малоконтактна, на звернену до неї мову реагує вираженим страхом, тривогою, що проявляється у намаганні знайти захист у матері. Замкнена, скута. Ігрова діяльність предметна, самостійна, без сторонньої участі, відповідає віку. Психоемоційний та мовний розвиток відповідає віку. На запрошення до колективної гри та малювання відповідає протестом, збудженнями та проявами тривоги та страху. Рекомендовано психологічний супровід, психологічна корекція із застосуванням арт-терапевтичних методів та медикаментозних засобів. Налагодження психологічного клімату в родині (а.с. 89). Згідно психологічного висновку за даними експериментально-діагностичного дослідження від 12.09.2017 року у малолітньої [PERSON], [INFO], на момент обстеження контакт продуктивний, встановлюється поступово. Всебічно орієнтована вірно. Розвиток психічних процесів на високому рівні. Темп діяльності та працездатності рівномірні. Предметно-практичні дії раціональні, нерішучі, але самостійні. Запас загальних уявлень та знань відповідає віку. Інструкції розуміє та виконує, допомогу дорослого сприймає та використовує. Поведінка під час обстеження дещо тривожна. На малюнку сім'ї зображує себе, бабусю та маму. На запитання про біологічного батька відповідає, що не хоче його знати і проявляє протест, дере нігті та колготи, а потім починає проситися додому. Контакт з дитиною відновити не вдається через її нервове збудження. Рекомендовано індивідуальну психотерапію спрямовану на зниження тривожності (довгострокова, регулярна). Консультація сімейного психолога. Відвідування дитячих розвиваючих гуртків (а.с. 88). Згідно виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого 21 від 27.01.2017 року малолітня [PERSON], [INFO], перебувала на стаціонарному лікуванні у період з 01.07.2017 року по 11.07.2017 року в ДКЛ №3 (а.с. 164). Також, у зазначеній виписці зафіксовані відвідування лікарів: 20.07.2012 року - невролог, 03.10.2013 року - невролог, 26.12.2013 року - психолог, 07.04.2014 року - невролог. З 04.03.2017 року по 30.03.2017 року малолітня донька сторін [PERSON], 2010 р.н., була направлена у дитячий санатрон-курортний заклад з психо-неврологічним профілем (а.с. 95). Аналізуючи зазначені документи, суд приходить до висновку, що психологічні травми, сформувалися у малолітньої [PERSON], [INFO], в результаті агресивної та непередбачуваної поведінки батька щодо її матері та неї. Що стосується посилань [PERSON] на те, що правоохоронними органами неодноразово були зафіксовані факти невиконання відповідачем [PERSON] регламенту побачень, встановленого рішенням суду від 11.09.2012 року та стовно того, що відповідач чинить йому перешкоди у побаченнях з дитиною то слід зазначити наступне. Встановлено, що на підставі рішення суду від 11.09.2012 року, з урахуванням додаткового рішення суду від 29.11.2012 року, головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 29.12.2012 року було відкрито виконавче провадження (а.с. 8). Актами державного виконавця від 09.01.2013 року, 22.01.2013 року та 21.02.2013 року встановлено, що при виході за адресою: м. Київ, пр. Лобановського, (Червонозоряний), 35, з метою виконання рішення суду, боржниця двері квартири не відчинила, рішення суду не виконала, а саме не усунула перешкоди у спілкуванні [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON], [INFO] (а.с. 9-10, 12) Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 23.01.2013 року на [PERSON] за невиконання рішення суду накладено штраф (а.с. 11). Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 22.02.2013 року за повторне невиконання рішення суду на [PERSON] накладено штраф (а.с. 13). На підставі подання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 05.03.2013 року про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності Солом'янським РУ ГУ МВС України внесені відомості до ЄРДР за №12013110090003096 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України (невиконання судового рішення) (а.с. 14). Постановою слідчого СВ Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 16.05.2013 року кримінальне провадження №12013110090003096 закрито, у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (а.с. 84). Постановою слідчого СВ Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 26.06.2013 року кримінальне провадження №12013110090003096 закрито, у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (а.с. 83). Постановою слідчого СВ Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 23.11.2017 року кримінальне провадження №12013110090003096 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України закрито, у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 81-82). З мотивувальної частини постанови вбачається, що при складанні подання державним виконавцем не було враховано, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва було визначено спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] в присутності матері дитини. В рішенні суду не зазначено конкретне місце, де повинен [PERSON] зустрічатися з малолітньої донькою. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.02.2018 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено та ухвалу слідчого судді Солом'янського районного суду м. Києва від 18.12.2017 року, якою відмовлено у задоволенні скарги [PERSON] на постанову слідчого СВ Солом'янського УП ГУНП у м. Києві від 23.11.2017 року про закриття кримінального провадження №12013110090003096 від 06.03.2013 року скасовано. Постановлено нову, якою скасовано постанову слідчого СВ Солом'янського УП ГУНП у м. Києві від 23.11.2017 року про закриття кримінального провадження №12013110090003096 від 06.03.2013 року за ч. 1 ст. 382 КК України у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 154-157). На даний час остаточного рішення у даному кримінальному провадженні не прийнято, а тому у суду відсутні підстави вважати, що [PERSON] не виконує рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11.09.2012 року, з урахуванням додаткового рішення суду від 29.11.2012 року. Викладені обставини лише підтверджують наявність кримінального провадження відносно [PERSON], заведеного на підставі подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві та по якому на даний час проводиться перевірка. В свою чергу встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11.09.2012 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.10.2011 року і до повноліття дитини. Стягнуто з [PERSON], аліменти на користь [PERSON], яка має на утриманні доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13.10.2011 року і до досягнення дитиною трьох років (а.с. 45). На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист (а.с. 44). Також встановлено, що Яготинським відділенням поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НПП в Київській області 30.03.2013 року внесені відомості до ЄРДР за №12013110090004189 та з фабули кримінального правопорушення вбачається, що в період часу з 13.10.2011 року по лютий 2013 року [PERSON] злісно ухилився від сплати коштів на загальну суму 16361,96 грн. на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], встановлених рішенням Солом'янського районного суду м. Києва (а.с. 49). Отже, судом достовірно встановлено, що [PERSON] ухилявся від сплати аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], 2010 р.н. [PERSON] здійснював маніпуляції з банківськими переказами, а саме згідно відповіді ПА КБ «Правек-Банк» від 13.01.2015 року за №139/0901-2, по результатам проведеного службового розслідування грошові перекази, відправлені 02.07.2012 року, 27.07.2012 року, 28.08.2012 року на суму 700,00 грн. кожний на ім'я [PERSON] та 26.09.2012 року на суму 2000,00 грн. на ім'я [PERSON] тривалий час залишалися в системі переказів «Правекс-Телеграф», але 27.09.2012 року та 21.11.2012 року відправник звернувся до відділення, здійснив заміну реквізитів отримувача на своє ім'я та повернув собі через касу, раніше внесені суми чотирьох переказів (а.с. 50). Крім того, позивачу при здійсненні грошових переказів на ім'я [PERSON], було відомо про зміну відповідачем свого прізвища з [PERSON] на [PERSON] (згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 15.06.2012 року (а.с. 57). Згідно повідомлення Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, 29.11.2017 року на виконання до відділу повторно надійшов виконавчий лист №2-4154/12 від 17.10.2012 року, виданий Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.10.2011 року і до повноліття (а.с. 116). 30.11.2017 року

Outcome: dismissed