Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач звернувся з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] на праві спільної сумісної власності разом з Відповідачами, [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Право власності на зазначену квартиру отримувалося шляхом приватизації на всіх осіб, проживаючих та зареєстрованих в квартирі. В квартирі було зареєстровано і проживало 3 особи. Позивач з Відповідачами проживали однією сімєю, мали спільний бюджет та спільно утримували квартиру. 12.02.2012 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З 2010 року [PERSON] вів догляд за хворим батьком [PERSON], проживаючи разом з ним у с. Раково, Томашпільського району Вінницької області, де і продовжує проживати без реєстрації. Фактично проживаючи в квартирі Відповідачі не вносили плату за комунальні послуги, у звязку з чим утворилась заборгованість станом на 01.03.2015 року в сумі 3593,00 грн. Рішенням Дзержинського районного суду від 24.04.2013 року за позовом КП «Криворіжтепломережа» до [PERSON]А, [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, було вирішено стягнути солідарно з [PERSON] [PERSON] та [PERSON] на користь КП «Криворіжтепломережа» заборгованість по оплаті за опалення. У звязку з тим, що Відповідачі ніде офіційно не влаштовані, боржником за виконавчим листом було визнано Позивача, який був змушений самостійно сплатити весь борг. Так як, Відповідачі і надалі не сплачують послуги за користування комунальними послугами, утворюючи новий борг, Позивач просив суд визначити частку як 1/3 у праві спільної сумісної власності, з метою щоб в подальшому мав можливість розпоряджатися своєю часткою. Позивач в судове засідання з'явився, на вимогах викладених у позові наполягав та просив їх задовольнити. Зазначив, що між ним та відповідачами не досягнуто домовленості щодо часток у праві власності на спірну квартиру, накопичується заборгованість, яка не сплачується, квартирою він не користується. Відповідач [PERSON] визнала позов в повному обсязі, просила суд його задовольнити, та зазначила, що частки у праві спільної сумісної власності не визначені, ані вона ані їх син не заперечує проти визначення рівних часток у праві власності на квартиру.. Відповідач [PERSON] під час судового розгляду позов визнав у повному обсязі, просив його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши у сукупності наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу [PERSON] та відповідачам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Право власності на вищевказану квартиру було зареєстроване 04.04.2000р. за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у КП ДОР „Криворізьке бюро технічної інвентаризації у книзі 179П сторінка 537 реєстраційний № Дз 479, частки у праві власності не виділені (а.с 33.). Відповідно до довідки № 147, від 14.07.2015 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO] (а.с. 17). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12 лютого 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.10), а рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 24 квітня 2013 року стягнути солідарно з [PERSON]А, [PERSON] та [PERSON] на користь КП «Криворіжтепломережа» заборгованість по оплаті за опалення у розмірі 3593,00 грн». (а.с.9). Крім того, 05.06.2013 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу було видано виконавчий лист, яким позивача було визнано боржником.(а.с.16). З наданих до суду квитанцій борг по оплаті за опалення та гаряче водопостачання сплатив [PERSON] (а.с.12-15). Згідно відомостей, що містяться в реєстрі прав власності на нерухоме майно право власності на спірну квартиру не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Разом з тим, згідно з архівними даними КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» право спільної сумісної власності зареєстровано за позивачами (а.с. 32, 33). Відповідно до технічного паспорту квартира [ADDRESS] складається з двох кімнат, загальною площею 43,36 кв.м., жилою площею 28,08 кв.м., 1-а кімната становить 16,8 кв.м., 2-а кімната становить 11,28 кв.м., кухня становить 5,99 кв.м., ванна кімната становить 2,57 кв.м., коридор становить 3,82 кв.м., вбудована шафа становить 2,0 кв.м., балкон становить 0,9 кв.м. /а.с. 34/. Згідно ч.1 ст. 317, ч.2 і 3 ст. 319 та ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Частиною 1 ст. 357 ЦК України визначено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробовому виразі. Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦК України якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. За правилом ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. В той же час відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За статтею 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст.ст. 11,15 Цивільного кодексу України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Способи захисту судом цивільних прав визначені статтею 16 ЦК України та іншим спеціальним законодавством України. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який, як правило, визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини. Звертаючись до суду з позовом, особа повинна визначити такий спосіб захисту порушених цивільних прав, який призведе до реального їх поновлення. Статтею 1 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Звертаючись з даним позовом позивач ставить питання про визнання за кожним з співвласників ідеальних часток в рівних частинах у квартирі, що є на момент звернення до суду обєктом права спільної сумісної власності без визначення часток, тобто визнання за усіма співвласниками права спільної часткової власності. За загальним правилом, якщо учасники спільної часткової власності не встановили розмір часток у праві спільної часткової власності за домовленістю співвласників, або не визначений законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Судом встановлено, що відповідачі позов визнають у повному обсязі, а визнання позову не суперечить закону, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Оскільки частки у праві спільній сумісній власності у спірному обєкті нерухомості є не визначеними, між сторонами у справі мається спір щодо володіння, користування, утримання спільного майна та подальшого розпорядження ним, суд, враховуючи положення ст. 317-321, 355-368 ЦК України, приходить до висновку про необхідність задоволення позову шляхом визнати за позивачем та відповідачами права власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] у Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за кожним. Таким чином, враховуючи що суд визнає за сторонами право спільної часткової власності право спільної сумісної власності та квартиру підлягає припиненню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене, на підставі ст. 3, 11, 15, 16, 317-321, 355-368, ЦК України,

Outcome: approved