Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що 12.08.2006 року між ним та громадянином [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки ВАЗ 21063, 1993 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , сторони повністю виконали умови договору купівлі-продажу: позивач сплатив [PERSON] грошові кошти в сумі 11000 гривень, про що вони уклали договір в письмовій формі, а [PERSON] передав позивачу автомобіль та документи на нього, зареєструвати автомобіль на позивача домовилися після підготовки необхідних документів, однак [PERSON] помер [INFO] , тому позивач просить визнати договір купівлі-продажу автомобіля дійсним та визнати за ним право власності на вищевказаний транспортний засіб. Позивач подав до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без його участі. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без її участі. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій просить справу слухати без його участі, позов визнає повністю. Ухвалою судді Петрівського районного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2020 року вирішено розглядати справу у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву терміном 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. На виконання вимог ст.178 ЦПК України відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав. Враховуючи те, що позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає повністю, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 12 серпня 2006 року між позивачем [PERSON] та громадянином [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки ВАЗ 21063, 1993 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , з об`ємом двигуна 1300. Сторони повністю виконали умови договору купівлі-продажу: позивач сплатив [PERSON] грошові кошти в сумі 11000 гривень, про що вони уклали договір в письмовій формі(а.с.7), а [PERSON] передав позивачу автомобіль та документи на нього(а.с.8-9). Між сторонами було досягнуто згоди щодо подальшої реєстрації укладеного між ними договору купівлі-продажу транспортного засобу в органах Державтоінспекції, що в подальшому надасть позивачу можливість зареєструвати автомобіль на своє ім`я. Згодом між позивачем та [PERSON] було втрачено зв`язок, а нещодавно позивач дізнався, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується довідкою Чечеліївської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області №506, виданої 29 липня 2020 року(а.с.10). Дана обставина позбавила можливості позивача зареєструвати автомобіль на своє ім`я. З моменту придбання і до цього часу позивач користується автомобілем, однак, не має можливості перереєструвати його на своє ім`я, так як продавець помер, а реєстрація договору купівлі-продажу транспортного засобу та зняття його з обліку, на підставі пункту 40 Порядку державної реєстрації(перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду. У відповідності зі ст.34 Закону України «Про дорожній рух» державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Відповідно до п.6 Порядку державної реєстрації(перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388, транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції. Згідно п.8 вищевказаного Порядку, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номера, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, зокрема, копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин. Згідно ч.1 ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом, а ст.657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору не посвідченого нотаріально дійсним. На підставі викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши договір купівлі-продажу дійсним та право власності на транспортний засіб за позивачем. На підставі ч.2 ст.220, 321, 328, 334 ЦК України, та

Outcome: approved