Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду мотивуючи це тим, що з 2003 року, тобто більше 10 років, відкрито, безперервно більше 10 років володіє гаражем [ADDRESS], який придбав в громадянина [PERSON] за 1000 гривень. Сторони домовились, що в подальшому оформлять договір купівлі-продажу в органах нотаріату, однак відповідач виїхав на постійне місце проживання до Німеччини, а тому позивач просить суд визнати за ним право власності на вказаний будинок за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте письмовою заявою просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав. Заслухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що по [ADDRESS] розташований гараж, який належав громадянину [PERSON], що підтверджується копією дозволу виконавчого комітету Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області на проведення будівельних робіт за №64 від 1982 року та технічним паспортом на гараж (а.с.5, 17-18). В 2003 році [PERSON] за домовленістю з громадянином [PERSON] придбав у нього гараж [ADDRESS], сплативши за нього 1000 гривень, що підтверджується розпискою від 23 лютого 2003 року (а.с.7). Сторони домовились, що в подальшому оформлять договір купівлі-продажу в органах нотаріату, однак відповідач виїхав на постійне місце проживання до Німеччини. Таким чином з 2003 року по теперішній час, тобто більше 10 років, позивач, як добросовісний набувач, користується, володіє і розпоряджається вищевказаним майном. Вказані обставини справи підтверджуються показами свідка [PERSON], який пояснив, що [PERSON] з 2003 року безперервно користується гаражем та доглядає за ним, а попередній власник - [PERSON] виїхав на постійне місце проживання за кордон, а також довідкою виконавчого комітету Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області №1350 від 22 вересня 2014 року (а.с.14). Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років або рухомим майном - протягом 5 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 8 прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто з 01.01.2001 року. Зважаючи на ту обставину, що з 2003 року позивач добросовісно володіє гаражем [ADDRESS] та відкрито і безперервно користується ним більше 10 років, він має право на визнання за ним права власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та мають бути задоволені, а тому за позивачем можливо визнати право власності на вказаний гараж за набувальною давністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved