Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі АТ «Альфа-Банк», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу в Миколаївській області Булахевіч С.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та його скасування. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В. від 27.07.2021 року відкрито виконавче провадження № 66301275 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київськогоміського нотаріального округу Бригіда В.О. № 7745 від 07.06.2021 року про стягнення з [PERSON] грошових коштів на користь АТ «Альфа-Банк» в загальному розмірі 80341,85 грн. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис не підлягає виконанню так як він вчинений з порушенням діючого законодавства, зокрема, документи, які надані для вчинення виконавчого напису не свідчать про безспірність суми заборгованості, за відсутності доказів отримання боржником письмової вимоги банку Зазначив також, що виконавчий напис вчинено на підставі п. 2 Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у беспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Зазначену постанову доповнено розділом 2 згідно постанови КМУ № 662 від 26.11.2014 р. яка була скасована постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, відтак положення постанови КМУ яким передбачено можливість вчинення виконавчих написів на підставі кредитних договорів втратило чинність. Зважаючи на викладене, позивач просить позов задовольнити та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київськогоміського нотаріального округу Бригіда В.О. № 7745 від 07.06.2021 року про стягнення з [PERSON] грошових коштів на користь АТ «Альфа-Банк» в загальному розмірі 80341,85 грн. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 25.08.2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відведений в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Крім того, вказаною ухвалою між іншого,було витребувано у відповідачів документи, що підтверджують наявність, розмір та безспірність заборгованості [PERSON] , на підставі яких вчинявся виконавчий напис № 7745 від 07.06.2021 року. 15 вересня 2021 року представником відповідача АТ «Альфа-Банк» адвокатом Коваленко О.Л. на позовну заяву було подано відзив, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. В обґрунтування зазначила, що дійсно 12.11.2019 року між Банком та позивачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останьому було надано кредит шляхом відкриття кредитної лінії із встановленим кредитним лімітом в розмірі 78700 грн. Сток платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Сума заборгованості складає 79691,85 грн. Боржнику була направлена письмова вимога, та надано строк для погашення заборгованості, яка виконана не була. Оскільки бог не було погашено, Банк був вимушений звернутись до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, якому було направлено передбачені законодавством документи (оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка за рахунку боржника). Вважають що виконавчий напис було вчинено нотаріусом з дотриманням усіх вимог чинного законодавства які вимагаються для вчинення виконавчого напису. Позивач в судове засідання не прибув, подав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача про час, дату та місце судового засідання був повідомлений вчасно та належним чином. Враховуючи неприбуття в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового засідання, а також за згодою позивача, суд з огляду на ст. ст. 280 - 281 ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 12 листопада 2019 року між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк», укладено кредитний договір № 501203863 шляхом підписання оферти, за яким позивачем, як позичальником, отримано кредитні кошти у вигляді кредитної лінії у розмірі 200000,00 грн. та встановленого ліміту в межах зазначеної кредитної лінії в сумі 78700 грн. на умовах щомісячної оплати відсотків за користування кредитними коштами, щомісячного платежу. 07 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 7745, у зв`язку із боргом за кредитним договором, на підставі якого запропоновано задовольнити вимоги АТ «Альфа-Банк» про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором за період з 13.11.2020 року по 15.03.2021 року у розмірі 80341,85 грн. (включно з витратами, пов`язаними з вчиненнямвиконавчогонапису у сумі 650,00 грн.). 27 липня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В. відкрито виконавче провадження за № 66301275 з виконання виконавчого напису № 7745 вчиненого 07.06.2021 року. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, встановлюється цим Законом та іншими актами законодавстваУкраїни. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, зокрема передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповіднодо пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, провадиться стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису у цьому випадку подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів внесено зміни, зокрема доповнено пунктом 2 - Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за цим пунктом нотаріусу подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд в постанові від 29 січня 2019 року у справі 910/13233/17 тапостанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а нотаріус задля вчинення виконавчого напису повинен дійти висновку, що з дня виникнення права вимоги у стягувача минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, та, що подані стягувачем документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед ним. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах № 569/8884/17 від 14 серпня 2019 року, № 137/1666/16-ц від 29 березня 2019 року та № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року, а також Верховний Суд України у постанові № 6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Так, що стосується такої обов`язкової умови вчинення нотаріусом виконавчого напису як безспірність заборгованості, то характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, якими є надані стягувачем документи згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається саме за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак само по собі подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Суд зазначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, і беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. З матеріалів справи вбачається, що виписка з особового рахунку [PERSON] , яка була надана нотаріусу на підтвердження безсірності договору (розрахунок заборгованості) прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6313,13 грн. Прострочена заборгованість за комісією та процентами - 6041,29 грн. Строкова заборгованість за сумою кредиту становить 63535,67 грн. Строкова заборгованість за комісією та процентами - 3801,76 грн. Разом - 79691,85 грн. З наданих Банком документів - випискою по особовим рахункам позивача, з 12.11.2019 року по 19.08.2021 року (що підтверджено скрин-шотами, наданими позивачем вбачається, що позивач ( [PERSON] ) здійснював погашення кредитної заборгованості, а саме: 02.12.2019 року в сумі 4123,48 грн., 27.12.2019 року в сумі 4123,48 грн., 31.01.2020 року в сумі 4500,0 грн., 03.03.2020 року в сумі 4500,0 грн., 24.06.2020 року в сумі 1500,0 грн., 21.07.2020 року в сумі 1200 грн., 31.07.2020 року в сумі 1214,44 грн., 31.07.2020 року в сумі 1195,97 грн., 31.07.2020 року в сумі 285,56 грн.. 31.07.2020 року в сумі 4,03 грн., 03.10.2020 року в сумі 5727,0 грн., 06.10.2020 року в сумі 2,50 грн., 30.10.2020 року в сумі 4217,0 грн. та 30.10.2020 року в сумі 0,63 грн. Разом на суму 32594,09 грн. (78700 грн. /сума кредиту/ - 32594,09 грн. /сума погашеного кредиту/ = 46105,91 грн.). В той час як Банком нотаріусу був наданий розрахунок заборгованості, за яким прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6313,13 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту становить 63535,67 грн. Встановлено, що відображений у виконавчому написі розмір нарахованих процентів та комісії (прострочена заборгованість) у розмірі 6041,29 грн. та строкова заборгованість у розмірі 3801,76 грн. не конкретизована, тобто не вказано, що з вказаної суми є процентами, а що комісією. Крім зазначеного, з наданого нотаріусу Банком розрахунку заборгованості не вбачається, чи враховувалось при нарахуванні комісії та процентів сума, яка була внесена позивачем у розмірі 32594,09 грн., чи їх нарахування проводилось від усієї суми кредиту - 78700 грн. За вказаних обставин заборгованість позивача перед банком не може важатись безспірною. Крім того, відповідно до п. 2.3 Порядку боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на адресу боржника. Як вбачається з матеріалів справи, доказів того, що письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором була направлена на адресу позивача суду не надано. Так, з документів які були направлені нотаріусу для вчинення виконавчого напису (копії яких надіслані нотаріусом та знаходяться в матеріалах справи) копія вимоги з відміткою її отримання нотаріусу не направлялась. Тобто позивач не був повідомлений менше ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань, що позбавило останнього ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги вставлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що виконавчий напис суперечить вимогам чинного законодавства, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір за подання позову у загальному розмірі 908,00 гривень, то у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved