Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,0219 га на [ADDRESS] та приведення земельної ділянки у стан, який існував до моменту захоплення, шляхом демонтажу огорожі та відновлення верхнього ґрунтового покриву. Свої вимоги мотивує тим, що при проведенні Державною інспекцією сільського господарства у Львівській області перевірки було встановлено, що [PERSON] самовільно зайняла земельну ділянку площею 0,0219 га із земель житлової та громадської забудови, яка знаходиться у користуванні Львівського обласного геріатричного інтернату, шляхом долучення до земельної ділянки [ADDRESS] Самовільно зайнята земельна ділянка огороджена металевою та бетонною огорожами та проводиться благоустрій території. Приписом Державної інспекції сільського господарства в Львівській області №4 від 21.04.2016 [PERSON] зобов'язано у місячний термін звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, а також складено протокол №000008 про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення та 22.04.2016 винесено постанову №7 про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., який добровільно сплачено останньою 07.05.2016. Разом з тим, при повторній перевірці 21.06.2016 Державною інспекцією сільського господарства в Львівській області було встановлено, що припис від 21.04.2016 №4 відповідачем не виконаний, у зв'язку з чим 21.06.2016 складено протокол №000014 про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення та того ж дня винесено постанову №11 про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення у вигляді штрафу та одночасно видано повторний припис №13, яким зобов'язано [PERSON] усунути вказані порушення. Разом з тим, припис щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, виданий [PERSON], останньою не виконаний. Враховуючи те, що вказана земельна ділянка належить до комунальної власності територіальної громади м.Львова, однак вибула з її володіння у зв'язку з самовільним захопленням земельної ділянки відповідачем, позивач як представник територіальної громади м.Львова просить позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки суду не повідомила. А тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Представник третьої особи КЗ ЛОР «Львівський геріатричний пансіонат» в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, у вирішення справи поклався на розсуд суду. Представник третьої особи Державної інспекції сільського господарства в Львівській області в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Відповідно до ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Як вбачається з копії акту обстеження земельної ділянки (а.с.12-13) [PERSON] самовільно зайнято земельну ділянку площею 0,0219 га із земель житлової та громадської забудови (яка знаходиться у користуванні Львівського обласного геріатричного інтернату без належно оформлених документів), шляхом долучення до земельної ділянки [ADDRESS] Факт самовільного зайняття відповідачем вищевказаної земельної ділянки підтверджується також копією акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства №7 від 21.04.2016 (а.с.15), копією протоколу про адміністративне правопорушення №000008 від 21.04.2016 (а.с.11), копією припису №4 Державної інспекції сільського господарства в Львівській області від 21.04.2016 (а.с.14), копією постанови від 22.04.2016 про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення у розмірі 170 грн. за самовільне зайняття земельної ділянки (а.с.10), який відповідач добровільно оплатила, що підтверджується копією квитанції (а.с.20). Разом з тим, відповідачем вищевказані порушення вимог земельного законодавства усунуті не були, самовільно зайнята земельна ділянка власнику не повернута, що підтверджується копією акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства №16 від 21.06.2016 (а.с.23), копією протоколу про адміністративне правопорушення №000014 від 21.06.2016 (а.с.21), копією припису №13 Державної інспекції сільського господарства в Львівській області від 21.06.2016 (а.с.22), копією постанови від 21.06.2016 про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення у розмірі 170 грн. за невиконання вимог законного припису щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки (а.с.24). Статтею 212 Земельного кодексу України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Враховуючи вищенаведене, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідачем самовільно зайнято земельну ділянку площею 0,0219 га на [ADDRESS], шляхом долучення до земельної ділянки [ADDRESS]», таку огороджено металевою та бетонною огорожами, проводиться благоустрій території, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її у стан, який існував до моменту захоплення, шляхом демонтажу огорожі та відновлення верхнього ґрунтового покриття, підлягають до задоволення. Задовольняючи позов, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, що становлять 1600 грн. судового збору (а.с.5, 6).

Outcome: approved