Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь кошти за договором позики, а саме 977 093 грн. 80 коп., яка складається з загальної суми боргу, нарахованих 3% за користуванням чужих коштів та втрат від інфляційних процесів. 57 500,00 грн. - витрати на правову допомогу, та стягнення судового збору в сумі 8 810,80 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 10 грудня 2016 року відповідач отримав у позику від позивача грошові кошти у сумі 13 000,00 (тринадцять тисяч) доларів США на строк 60 (шістдесят) календарних днів. Вказана позика складалась з грошових коштів в іноземній валюті - доларах США. Також, Відповідач отримав у позику від Позивача 14 квітня 2017 року грошові кошти у сумі 21 000,00 (двадцять одна тисяча) доларів США на терміном до 31 грудня 2017 року. Вказана позика складалась з грошових коштів в іноземній валюті - доларах США. Однак, на даний час [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконав та кошти не повернув. А відтак, просить позов задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 11.04.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 09.08.2018 закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач в судове засідання не з»явився, подав суду заяву, за змістом якої просить позов задоволити та проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча згідно вимог ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив, жодних заяв, клопотань та/або заперечень не поступало, а тому, згідно ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін та з врахуванням поданого позивачем клопотання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, постановляючи заочне рішення, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 грудня 2016 року [PERSON] отримав у позику від [PERSON] грошові кошти у сумі 13 000,00 (тринадцять тисяч) доларів США на строк 60 (шістдесят) календарних днів. Вказана позика складалась з грошових коштів в іноземній валюті - доларах США. Також, Відповідач отримав у позику від Позивача 14 квітня 2017 року грошові кошти у сумі 21 000,00 (двадцять одна тисяча) доларів США на терміном до 31 грудня 2017 року. Вказана позика складалась з грошових коштів в іноземній валюті - доларах США. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей (ст.1046 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, «На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей». Факт передачі вказаних коштів підтверджується розпискою, що була написана власноруч Відповідачем, у якій було вказано суму заборгованості та порядок її погашення. Стаття 526 ЦК України передбачає, що «зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, «позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором». Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (ст. 610 ЦК України). У відповідності до умов розписки від 10 грудня 2016 року, позика надавалась строком на 60 (шістдесят) календарних днів. Таким чином, Позичальник зобов'язаний був повернути Позикодавцю кошти наступного дня після 09 лютого 2017 року. Відповідно до ст.612 ЦК України, Відповідач є простроченим боржником. У відповідності до умов розписки від 14 квітня 2017 року, позика надавалась на термін до 31 грудня 2017 року. Таким чином, Позичальник зобов'язаний був повернути Позикодавцю кошти 01 січня 2018 року. Таким чином, відповідно до ст.612 ЦК України, Відповідач є простроченим боржником. Таким чином, Відповідач заборгував Позивачу за весь період суму боргу на загальну суму 33 000,00 доларів США Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Також ч.2 ст.533 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Офіційний курс валюти на 09 лютого 2018 року Національним банком України (на час подання позовної заяви) встановлений в наступних розмірах: за 100 доларів США - 2712,40 гривень. Таким чином заборгованість по позиці на момент пред'явлення позову становить: 33 000,00 USD * 27,1240 = 895 092,00 (вісімсот дев'яносто п'ять тисяч дев'яносто дві) гривень 00 копійок. Проте на даний час заборгованість за позиками не погашена, відповідач на контакт не іде, тому позивач змушений звертатись до суду для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3 ст. 509 ЦК України) та підлягає виконанню у строк, встановлений цим зобов'язанням (ч.1 ст. 530 ЦК України). Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки договором не передбачено інших розмірів нарахування річних відсотків, то Відповідач зобов'язаний сплатити на користь Позивача 3% річних від простроченої суми за користування чужими коштами в сумі, що сумарно становить 13 196,64 гривень, виходячи з наступного розрахунку: По позиці від 10 грудня 2016 року, борг в розмірі 13 000,00 доларів США. Сума боргу в національній валюті (гривнях) на момент прострочення боржника (09 лютого 2017 року) становила 349 862,79 гривень (курс НБУ - 2806,72 гривень за 100 доларів США). Сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення становить 393 350,74 гривень, а інфляційні втрати становлять 43 487,94 гривень, виходячи з наступного. Розраховується по формулі: сума заборгованості з врахуванням індексу інфляції = [Сума боргу] ? [Індекс Інфляції] / 100%. По позиці від 14 квітня 2017 року, борг в розмірі 20 000,00 доларів США. Сума боргу в національній валюті (гривнях) на момент прострочення боржника (01 січня 2018 року) становила 561 344,00 гривень (курс НБУ - 2806,72 гривень за 100 доларів США). Сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення становить 571 448,19 гривень, а інфляційні втрати становлять 10 104,19 гривень, виходячи з наступного. Розраховується по формулі: сума заборгованості з врахуванням індексу інфляції = [Сума боргу] ? [Індекс Інфляції] / 100%. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. Частиною 1 ст.1050 Цивільного Кодексу України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Водночас, не підлягає задоволенню вимога про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 57 500 000 грн., з наступних підстав. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем не надано, а в суді не здобуто платіжних документів про оплату послуг на правничу допомогу - платіжних доручень, касових чеків або інших банківських документів, які б підтверджували, що ним понесено такі витрати в сумі 57 500,00 грн., тому у задоволенні цих вимог суд відмовляє. З огляду на те, що відповідачем не надано ні позивачу, ні суду відомостей іншого розрахунку заборгованості, розрахунок позивача не спростований, відомості про відсутність заборгованості не надані, суд вважає, що позов в частині стягнення заборгованості підлягає до задоволення. З огляду на те, що відповідачем [PERSON] порушено умови договору позики та не виконано взятих за таким зобо'вязань, у добровільному порядку останній ухиляється від повернення позичальнику коштів, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягнення понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 810,80 грн., що підтверджені відповідним платіжним дорученням (квитанцією). На підставі ст.ст. 11, 526, 530, 612,625, 1046, 1047, 1049, 1050 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial