Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із названим позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 2.862 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Теліжинецької сільської ради Тетіївського району, вартістю 70 119 грн. 00 коп. після померлого батька [PERSON]. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що його батько за життя одержав Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2.862 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Теліжинецької сільської ради Тетіївського району. Після смерті батька, позивач є спадкоємцем за законом та вважається таким, що прийняв спадщину, подавши заяву до нотаріальної контори. Однак при зверненні позивача до нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії поскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа. В попереднє судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Теліжинецької сільської ради в попереднє судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без представника, зазначаючи про визнання позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у попередньому судовому засіданні, відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що родинні стосунки позивача з спадкодавцем [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача виданого 05.04.1975 року Дзвеняцькою сільською радою Тетіївського району Київської області (а.с.-6) Із копії Державного акту на право власності на земельну ділянку вбачається, що спадкодавець є власником земельної ділянки площею 2.862 га. яка розташована на території Теліжинецької сільської ради Тетіївського району (а.с.-8) Ринкова вартість земельної ділянки площею 2.862 га підтверджується копією висновку від 14.11.2016 р. виданого оцінювачем [PERSON] (а.с.10) Із копії свідоцтва про смерть від 22.09.2016 р. серія [NUMBER] вбачається, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO]. (а.с.- 7) Із копії постанови державної нотаріальної контори від 08.11.2016 р. № 1351/0231 вбачається, що позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с.-11) Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірним, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) , до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини як визначено у ст.81 ч.1 п.г Земельного Кодексу України. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в попередньому судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що позивач дійсно є спадкоємцем за законом після померлого [PERSON], [INFO]., спадщину прийняв своєчасно, його вимоги є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved