Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів в якому просив стягнути в солідарному порядку з останніх заборгованість за кредитним договором № IKІPG3.108950.001 від 06 березня 2013 р. у розмірі 169\~125, 24 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 06.03.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] був укладений кредитний договір № IKІPG3.108950.001. Відповідно п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 1.5., 1.6. Кредитного договору, [PERSON] надає [PERSON] у тимчасове, платне користування кредит в розмірі 135\~000,00 грн. Термін користування Кредитом до 05.03.2023 р. Процентна ставка за користування кредитом: 18% річних. Щомісячна комісія за надання кредитних ресурсів у розмірі 0,20% від суми кредиту по договору. Банк виконав свої обов'язки згідно приписів кредитного договору у повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 29.11.2016 р. має заборгованість перед банком в розмірі 169\~125, 24 грн., яка складається з поточної заборгованості за кредитом 89\~661,40 грн.; простроченої заборгованості за кредитом 23\~866,17 грн.; нарахованих процентів на поточну заборгованість 1\~260,48 грн.; прострочена заборгованість по сплаті процентів 47\~047,19 грн.; заборгованості по комісії 7\~290,00 грн. В забезпечення виконання позичальником [PERSON] своїх зобов'язань перед банком, 06.03.2013 р. між ПАТ «ВБР» та [PERSON] був укладений договір поруки № РХ029031.108952.001 згідно якого, п.1 якого, Поручитель [PERSON] поручився перед ПАТ «ВБР» за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до п.2 договору поруки [PERSON] відповідає перед банком за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, Згідно п. 6 Договору поруки у випадку\~\~\~\~\~\~невиконання позичальником будь-якого зобов'язання за кредитним договором, позичальник та поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники. Враховуючи викладене позивач просить стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості за кредитним договором. Від представника позивача в матеріалах справи є заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином судовими повістками про виклик, про що свідчать поштові повідомлення про вручення поштового відправлення. За клопотанням представника позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно Кредитного договору № IKІPG3.108950.001 від 06.03.2013 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 135\~000,00 грн. з терміном погашення до 05.03.2023 р. В забезпечення виконання позичальником [PERSON] своїх зобов'язань перед банком, 06.03.2013 р. між ПАТ «ВБР» та [PERSON] був укладений договір поруки № РХ029031.108952.001. \~\~\~\~Відповідно до договору поруки [PERSON] поручився за виконання [PERSON] обов'язків перед банком, що витікають з Договору, у повному обсязі як солідарний боржник. У порушення умов договору [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 29.11.2016 р. має заборгованість перед банком в розмірі 169\~125, 24 грн., яка складається з поточної заборгованості за кредитом 89\~661,40 грн.; простроченої заборгованості за кредитом 23\~866,17 грн.; нарахованих процентів на поточну заборгованість 1\~260,48 грн.; прострочена заборгованість по сплаті процентів 47\~047,19 грн.; заборгованості по комісії 7\~290,00 грн. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідачі зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконували. \~\~\~\~ Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. \~\~\~\~ Відповідно до ч. 1, п. 1, ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. За правилом ч. 3, 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Згідно зі ст. ст. 10 і 60 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Належних та допустимих доказів виконання своїх зобов'язань за вказаними вище договорами, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, відповідачами суду не надано. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 16.01.2017 р. позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі. Проте, до цього часу судовий збір сплачено не було. У відповідності до пункту 31 постанови №10 від 17.10.2014р. Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», Якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі - частина перша статті 82 ЦПК), або звільнити сторону від сплати судового збору, або стягнути несплачену суму судового збору при ухваленні судового рішення. У разі якщо судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який із тих чи інших причин до ухвалення рішення у справі сплачено не було, а рішення ухвалено на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у дохід Державного бюджету України. Таким чином, із врахуванням заяви ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» про відстрочення сплати судових витрат або звільнення від їх сплати, яке було досліджено при відкритті провадження у справі, судові витрати у вигляді судового збору 1378,00 грн. підлягають стягненню з відповідачів на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved