Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором № б/н від 23 травня 2007 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік від суми залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов кредитного договору відповідачка свої зобов'язання по поверненню кредиту належним чином не виконувала, не вчасно надала грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, в результаті чого станом на 31 грудня 2014 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 29201,38 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом в сумі 6900,65 грн; заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 14766,20 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 5667,80 грн.; а також штрафи відповідно до п. 8.6. умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 гривень (фіксована частина ) та 1366,73 грн. (процентна складова). Тому позивач просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомила суду просьбу вирішити справу за її відсутності. Оцінивши докази по справі суд приходить до наступного. 23 травня 2007 року відповідачка уклала договір № б/н з ПАТ «ПриватБанк», за яким її було відкрито картковий рахунок, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік від суми залишку заборгованості за кредитом. У відповідності до договору, позичальник зобов'язана щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, та сплачувати суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією. В порушення умов кредитного договору відповідачка свої зобов'язання належним чином не виконувала, не вчасно надала грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, в результаті чого станом на 31 грудня 2014 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 29201,38 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом в сумі 6900,65 грн; заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 14766,20 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 5667,80 грн.; а також штрафи відповідно до п. 8.6. умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 гривень (фіксована частина ) та 1366,73 грн. (процентна складова), що дало право банку вимагати стягнення цієї заборгованості. З доданого банком до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором видно, що відповідачка перестала виконувати щомісячні зобов'язання з погашенням кредиту та відсотків з 02 липня 2009 року. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Частиною п'ятою статті 261 ЦК України передбачено, що зобов'язаннями строк виконання яких не визначений, перебіг позовної давності починається від дня коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. За таких обставин суд вважає, що право банку на отримання суми боргу по кредитному договору від відповідача є доведеним, але таке право не підлягає захисту у зв'язку з пропуском строку позовної давності, що за правилами ст. 88 ЦПК України покладає на позивача обов'язок по сплаті судових витрат. На підставі ст. ст. 10, 11, 15, 60, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

Outcome: dismissed