Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого покликався на те, що він є власником однокімнатної квартири [ADDRESS], де постійно проживає з 2006 року. Квартира розташована на п'ятому поверсі п'ятиповерхового будинку. Над його квартирою знаходиться коридор загального користування по розміру його квартири, через який відповідачі [PERSON] та [PERSON] входять до своїх квартир. [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] на мансардному поверсі, а [PERSON] в квартирі [ADDRESS] мансардного поверху даного будинку. 17.05.2013р. відповідачі почали здійснювати будівельні роботи з реконструкції над його квартирою та приєднання до своїх квартир приміщення загального користування площею 35кв.м., яка повинна була використовуватися як загальний коридор для проходу з п'ятого в четвертий під'їзд. Будівельні роботи велися без згоди мешканців п'ятого під'їду будинку. Він звертався в різні інстанції з оскарженням будівельних робіт відповідачами, зокрема в Департамент містобудування та архітектури, Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області, прокуратуру м. Івано-Франківська та МВ УМВС м. Івано-Франківська, проте це не дало позитивних результатів. З відповідей Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області від 23.07.2013р. та 13.09.2013р. йому стало відомо, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] здійснюють будівельні роботи з реконструкції мансардного приміщення з дозволу міськвиконкому. В подальшому йому стало відомо, що рішенням Виконавчого комітету № 696 від 06.11.2012р. [PERSON] надано дозвіл на перепланування власної квартири [ADDRESS] і доручення приміщення спільного користування коридору, площею 22,57кв.м. до його квартири відповідно до проектної документації, а [PERSON] цим ж рішенням надано дозвіл на перепланування власної квартири [ADDRESS] і долучення приміщення спільного користування площею 12,4кв.м. до його квартири відповідно до проектної документації. Вказане рішення на його думку є незаконним оскільки власники неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласниками допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансарду у багатоквартирних будинках та вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень вирішується відповідно до Законів України, які визначають правовий режим власності. Неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності, а загальне майно - у спільній частковій власності співвласників багатоквартирного будинку. Об'єкти права спільної власності на майно можуть бути передані в користування фізичній або юридичній особі у разі, якщо це не пов'язано з порушенням прав і інтересів інших співвласників неподільного та загального майна, яке охороняється законом. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників. В порушення норм закону відповідачі [PERSON] та [PERSON] домоглися долучення приміщення спільного користування площею 35кв.м. і виконком Івано-Франківської міської ради дав дозвіл на приєднання вищезгаданого приміщення, яке перебуває у спільному користуванні мешканців будинку. Діями відповідачів завдано позивачу шкоду як власнику квартири [ADDRESS] так і співвласника загального майна будинку-коридору, оскільки будівельні роботи над його квартирою призводять до її нищення - масових тріщин на стелі з обвалюванням шпатлівки, штукатурки. З приміщення загального користування над його квартирою зірвано шумоізоляційну стяжку, на ситку стелі і підлоги проведена каналізація, внаслідок чого і вдень і вночі він чує шум протікаючої води по каналізаційній трубі. Таке відношення є нестерпним і шкодить його хворобливому здоров'ю, тому підлягає захисту шляхом приведення простору над його квартирою в попередній стан. Просив суд визнати незаконним п.п. 1.9., 1.10. рішення виконкому Івано-Франківської міської ради № 696 від 06.11.2012р. та скасувати його, зобов'язати відповідачів [PERSON] та [PERSON] привести приміщення спільного користування, коридор, над квартирою позивача до попереднього стану. В судовому засіданні позивач [PERSON] збільшив позовні вимоги (а.с.44-45, т.2), а саме просив суд визнати незаконним та скасувати протокол позачергового засідання правління ОСББ «Дем'янівка» від 19.06.2012р., визнати незаконним та скасувати видані Департаментом містобудування та архітектури містобудівні умови та обмеження від 25.11.2011р. № 1-44/11, видані [PERSON] та містобудівні умови та обмеження від 03.12.2013р. № 231/13-01/1/01, видані [PERSON] В решті позовні вимоги підтримав в повному обсязі, покликаючись на викладені в заяві обставини, просив позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, покликаючись на письмове заперечення (а.с.84-87 т.1), пояснила, що позивач не зміг надати жодного доказу яким би обґрунтовував свої вимоги, крім цього він сам спростовує неправомірність дій відповідача, оскільки вказує на наявність відповідного рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 06.11.2012р. № 696. Згідно вказаного рішення [PERSON] надано дозвіл на перепланування власної квартири і долучення приміщення спільного користування відповідно до проектної документації. Право власності [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 18.08.2006р. Тамбур, розміщений на мансардному поверсі над квартирою позивача оснащений окремими дверима з окремим замком, що від'єднують тамбур від сходової клітки та коридору загального користування. Даний тамбур використовувався виключно мешканцями квартири [ADDRESS] та [ADDRESS]. При цьому позивач також має свій аналогічний тамбур та користується ним разом з своїми сусідами на власний розсуд. Жодних підстав користування тамбуром відповідачів в позивача немає, оскільки крізь нього немає жодних переходів, він використовується виключно для потреб власників двох мансардних квартир, що підтверджується експлікацією. Проведення робіт з реконструкції відповідачем власної квартири відповідає вимогам законодавства, він має належні правові підстави для користування та розпорядження майном, що перебуває у його власності. Реконструкція здійснюється на підставі належно затвердженої проектної документації, з усіма передбаченими дозволами та погодженнями, з дотриманнями вимог Державних будівельних норм та не порушує права та інтереси мешканців даного будинку, в тому числі позивача. Вважає, що позивачем не надано жодних доказів порушення його прав чи неправомірності вій відповідача, крім цього він не надав доказів того, що він є особою уповноваженою на здійснення представництва інтересів власників усіх квартир вказаного будинку. Очевидним є те, що жодному мешканцю даного будинку діями відповідачів щодо встановлення перегородки в тамбурі, призначеному лише для двох квартир, будь-яких незручностей, порушень чи обмежень прав не спричинено. Просила в позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив, покликаючись на письмове заперечення (а.с.95-97 т.1, підтримав думку представника відповідача [PERSON], просив в позові відмовити у зв'язку із безпідставністю та необґрунтованістю. Представник Івано-Франківської міської ради та Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради - [PERSON] в судовому засіданні позов заперечила, покликаючись на письмове заперечення (а.с.167-168 т.1), пояснила, що оскаржуване позивачем рішення Виконавчого комітету прийняте з метою встановлення на території Івано-Франківської міської ради єдиного функціонального механізму надання дозволу на перепланування та переобладнання житлових та нежитлових приміщень в будинках житлового та громадського призначення, прибудову вказаних приміщень зі зміною чи без зміни функціонального призначення. Вказаним рішенням надано дозвіл [PERSON] та [PERSON] дозвіл на перепланування квартир відповідно до проектних документацій. Вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки прийняте рішення та його наслідки не зачіпають і не порушують права інших мешканців будинку. Представник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, при цьому підтримала позицію, викладену в письмовому запереченні проти позову (а.с.104-106 т.1). Заслухавши сторін та їх представників, враховуючи думку представника відповідача - Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області, викладену в письмовому запереченні, заслухавши свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає наступне. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником однокімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 42,1кв.м., житловою площею 20кв.м., що підтверджується свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 09.08.2006р. (а.с.18 т.1). Відповідач [PERSON] є власником двохкімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 64,7кв.м., житловою площею 45,2кв.м., що підтверджується свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 24.01.2014р. [PERSON] є власником трьохкімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 135,6кв.м., житловою площею 60,2кв.м., що підтверджується свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 23.12.2013р. (а.с.89,90,98,99 т.1). Дані обставини сторонами визнаються та не заперечується, а згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч. 2 ст. 382 ЦК України, власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Ст. 100 ЖК України визначено, що переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім'ю. Переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сім'ї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Ч. 1 ст. 152 ЖК України встановлює, що обов'язковою умовою проведення переобладнання і перепланування жилих будинків (квартир), що перебувають у приватній власності, є отримання дозволу на це виконавчого комітету відповідної місцевої ради депутатів. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON] отримали у встановленому Законом порядку дозвіл Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на перепланування власних квартир. Встановлено, що п. 1.9 рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 696 від 06.11.2012р. [PERSON] надано дозвіл на перепланування власної квартири [ADDRESS] і доручення приміщення спільного користування коридору, площею 22,57кв.м. до його квартири відповідно до проектної документації, розробленої приватним підприємцем [PERSON] П. 1.10 вказаного вище рішення [PERSON] надано дозвіл на перепланування власної квартири [ADDRESS] і долучення приміщення спільного користування площею 12,4кв.м. до його квартири відповідно до проектної документації, розробленої приватним підприємцем [PERSON] (а.с.107-108 т.1). При цьому, згідно з протоколом позачергового засідання правління ОСББ «Дем'яніка» від 19.06.2012р., заяви [PERSON] та [PERSON] розглянуто та не заперечено щодо долучення нежитлового приміщення спільного використання до квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] (а.с.199 т.1). Слід зауважити, що жодної правової підстави для скасування вказаного вище протоколу позивачем на наведено, як і не наведено таких підстав для визнання незаконними та скасування містобудівних умов та обмежень, які видані Департаментом містобудування та архітектури відповідачам [PERSON] та [PERSON] В той же час судом не встановлено об'єктивних, чітких та несуперечливих показань свідків [PERSON] та [PERSON], які необхідні для встановлення об'єктивної істини в справі при винесенні законного та обґрунтованого рішення. На переконання суду показання цих свідків є суперечливими, містять протиріччя і не дають змогу встановити зв'язок між показаннями свідків, поясненнями сторін і спірними правовідносинами, та фактично є неспроможними підтвердити чи спростувати наявні у справі письмові докази та пояснення сторін. Крім цього, позивач звертаючись до суду з даним позовом чітко не сформулював зміст позовних вимог до всіх без винятку визначених ним відповідачів, не визначив, яке саме його право ними порушено, за захистом якого він звернувся до суду, і в чому саме полягає порушення такого права. У позовній заяві ним не зазначено зміст та суть позовних вимог, які ним пред'являються до Івано-Франківської міської ради та Інспекції державного архітектурного-будівельного контролю в Івано-Франківській області. При цьому цих юридичних осіб [PERSON] у позові визначив як відповідачів. Так, згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи вищенаведене, оцінюючи зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає позовні вимоги безпідставними та недоведеними в судовому засіданні належними та допустимими доказами, відтак в задоволенні позову [PERSON] до відповідачів слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed