Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 01 квітня 2014р. із фізичною особою [PERSON] уклав договір купівлі-продажу №14480, за яким постачав теплову енергію в гарячій воді в приміщення відповідача за адресою м. Харків, вул. Артема, 43. Відповідачем не виконано умови даного договору, і за період з 01.02.2014р. по 01.04.2015р. у відповідача є заборгованість в розімірі 32775,55 грн. В подальшому позов неодноразово уточнено і позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту теплову енергії в розмірі 24034 грн.79 коп. по договору №14480 від 01.04.2014р. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнений позов підтримав та пояснив, що згідно договору дарування відповідачка стала власником приміщень по вул.Артема,43, користувалася ними та безпідставно отримувала теплову енергію, оскільки система опалення є централізованою та невідємною. Між ХТМ та відповідачкою було укладено договір купівлі продажу теплової енергії від 01.04.2014р., який було підписано сторонами. Також сторони підписали і додатки до договору, які є його невідємною частиною. Відповідно до додатку №1 відповідачка зобовязалася сплатити 34851 грн. 03 коп. за енергію фактично використану з 2011р. За ч.2 ст.530 ЦК України термін не встановлений, тому боржник повинна виконати зобовязання зазначені в договорі. Представник позивача [PERSON] уточнений позов підтримала та пояснила, що станом на 01.04.2012р. за період з 01.11.2011р. по 01.04.2012р. сума нарахувань по особистому рахунку відповідача становить 12918,86 грн. Сума нарахувань за останні 36 місяців з 01.04.2012 р. по 07.04.2015р. до моменту предявлення позову складало 23348,30 грн. Боржником на протязі 2014р.була проведена часткова сплата заборгованості у розмірі 12232,37 грн. і сума заборгованості станом на 01.04.2015р. становить 11\~115,93 грн. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що в 2011р. по договору дарування вона стала власницею офісних приміщень на 4 поверсі по вул. Артема, 43. Послуги за опалення не платила, оскільки не було договору та ніхто з ХТМ не приходив для його укладення. Через два роки в квітні 2014р. вона уклала договір на постачання та оплату теплової енергії, від повідно до якого необхідно було сплачувати поточні платежі. Вона можливо прочитала не весь договір, а тільки умови та розрахунки. Нею підписані як договір так і додатки до нього, зокрема додаток №1. На неї був психологічний тиск щодо підписання договору з умовою, що теплова енергія не буде постачатися. До правоохороних органів з приводу тиску не зверталась. Теплопостачання неможливо припинити, т.я. в будинку централізоване опалення. По платіжкам які приходили з ХТМ вона частково сплачувала заборгованість. Заявою від 24.10.2016р. просила врахувати строк позовної давності за період з жовтня 2011р. по березень 2012р. та з врахуванням сплати 12232,37 грн. за теплоенергію надану виключно за 2013-2014р. заборгованість складає 23348,30 грн. - 12232,37 грн. = 11\~115,93 грн. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково та пояснив, що 16.04.2014р. було укладено договір про купівлю-продаж теплової енергії. З 31.10.2014р. після укладення договору міни відповідачка не є власником приміщень. Нарахування були за 2013-2014р. Сторони були згодні з умовами договору, додатки є невідємною його частиною договору та підписувалися сторонами, будь якого тиску при підписанні не було. Відповідачкою було сплачено 12232 грн. 37 коп., а з врахуванням строку позовної давності за виключенням періоду з жовтня 2011р. по березень 2012р. заборгованість складає 11\~115,93 грн. Представник відповідача [PERSON] позов визнала частково та просила застосувати строк позовної давності за період з жовтня 2011р. по березень 2012р. Спеціаліст [PERSON] пояснила, що відповідачкою тільки 19.02.2014р. подано заяву, документи та повідомлено про нового власника приміщення з 2011р. Після перевірки у квітні 2014р. за період з жовтня 2011р. по січень 2014р. було донараховано суму в розмірі 32775 грн. 55 коп. та знято донарахування з попереднього власника [PERSON] на аналогічну суму. Згідно додатку №1 первинна сума складала 34851,62 грн., а після внесення щомісячних розрахунків сума зменшилася до 32775,55 грн. В лютому 2014р. було відкрито новий особистий рахунок і за лютий березень 2014р. було нараховано 3107,28 грн. за спожиту теплову енергію відповідно до показань приладу обліку. Разом ці суми складають 35882,83 грн. Відповідачкою, також невчасно, в лютому 2015р. були подані документи про продаж нежитлового приміщення і були скориговані нарахування за період з листопада по грудень 2014р. на суму 1196,99 грн. Згідно п.3.2.19 договору споживач сплачує вартість теплової енергії, спожитої до укладання договору з моменту виникнення права користування приміщенням. Суд, вислухавши представників позивача, відповідача та його представника, сеціаліста, перевіривши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. За договором дарування від 17.06.2011р., [PERSON] стала власником нежитлових приміщень 4-го поверху №1-5, 2а, 3а, 5а, 5б, 5в, 7, 7а в літ А-5, площею 176,8 кв.м., що розташовані за адресою : м. Харків, вул. Артема, 43. (а.с. 15) Згідно актів обстеження системи теплопостачання обєкта за адресою : м. Харків, вул. Артема, 43 система опалення споживача єдина з системою опалення окремо розташованої адміністративної будівлі і підключена 18.10.2011р. (а.с.20-22) Отже між позивачем та відповідачкою склалися фактичні договірні правовідносини з постачання теплової енергії, що у наступному знайшло своє відображення у додатку №1 до договору від 01 квітня 2014 р. Як вбачається з договору № 14480 від 01 квітня 2014 р. КП «Харківські теплові мережі» уклало з фізичною особою [PERSON] договір купівлі-продажу теплової енергії та гарячої води, із пятьма додатками за яким теплопостачальна організація взяла на себе обовязки постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді, а споживач [PERSON] зобовязувалася розраховуватися із постачальником за спожиту теплову енергію відповідно до тарифів, встановлених уповноваженим органом. Даний договір укладено строком до 31.12.2019р. В додатку №1 визначено обсяги постачання теплової енергії споживачу: орієнтована вартість за 2014р. складала на момент укладення договору 21186,75 грн. Разом з тим сторони домовились, що споживач сплачує теплопостачальній організації вартість фактично спожитої теплової енергії до укладення цього договору на суму 34851,03 грн. У додатку №2 до даного договору встановлено обєкт, до якого підключено теплову енергію та гарячу воду офіс в м. Харкові по вул. Артема, 43, зазначено графічну схему підключення та підписано акт розмежування меж балансової належності тепломереж та експлуатаційної відповідальності сторін. Зазначений Договір та додатки до нього підписані теплопостачальною організацією КП «Харківські теплові мережі» та [PERSON] (а.с. 6-14) Відповідно до п.6 додатку №1 до вказаного договору споживач сплачує Теплопостачальній організації вартість фактично спожитої теплової енергії до укладання цього договору в розмірі 39.05329 Гкал., на суму 34851,03 грн. Начальником відділу розподілу теплової енергії та виконання нарахувань філії «Теплозбуд» повідомлено, що на тепловому вводі адміністративної будівлі за адресою м. Харків вул. Артема, 43 встановлено прилад обліку та прийнято на комерційний облік 10.11.2002р. Прилад обліку знаходиться на балансі ЗАТ «НТК Цемент» і нарахування проводятьсяза показаннями приладу. У звязку з тим, що прилад обліку встановлено не на межі балансової належності з КП «ХТМ», то згідно п.20 Правил користування тепловою енергією до показань приладу додаються нормативні теплові втрати, які становлять 2,088540 Гкал/місяць, які змінюються в залежності від температури грунту та повітря. Балансоутримувачем приладу обліку перед початком опалювального періоду 2011-2012 р.р., 2012-2013 р.р., 2013-2014 р.р. надавались протоколи розподілу теплової енергії споживачам підключеним до вузлу обліку. До приладу обліку підключені споживачі різних форм власності, нарахування за спожиту теплову енергію виконуються по тарифам, які затверджені відповідними законодавчими органами для відповідної категорії споживачів. Відповідно до протоколу розподілення теплової енергії користувачів, підключених до вузла обліку встановленого за адресою м. Харків вул. Артема, 43 з 18.10.2011р. відсоток споживання фізичною особою [PERSON] складає 4,67, а з 25.12.2011р. по 23.10.2014р. - 3,6. (а.с.140-144) За розрахунком щомісячного обсягу теплової енергії між власниками будівлі та частки [PERSON] за період з жовтня 2011р. по жовтень 2014р. обсяг спожитої теплової енергії [PERSON] складає 40,66385 Гкал за які нараховано до сплати 36267,16 грн. Також проведено розрахунок нарахувань помісячно.(а.с.138,158-162) Як вбачається з договору міни від 31.10.2014р. посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] в р.4683 [PERSON] передала ПАТ «Трест Житлобуд-1» у власність нежитлові приміщення 4-го поверху №1-5, 2а, 3а, 5а, 5б, 5в, 7, 7а в літ А-5, загальною площею 176,8 кв.м., що розташовані за адресою : м. Харків, вул. Артема, 43, а ПАТ «Трест Житлобуд-1» передало [PERSON] у власність належні йому права на 1 кімнатну квартиру №110, двокімнатну квартиру №111 та 1 кімнатну квартиру №112 що розташовані за будівельною адресою м.Харків, вул.Клочківська,46. (а.с.163,164) Відповідачкою [PERSON] сплачено КП «Харківські теплові мережі» за теплову енергію 12232,37 грн., про що надано відповідні копії квітанцій, в яких зазначено призначення платежу «Сплата за теплову енергію за договором №14480 від 01.04.2014р. о/р 17400-7045» за лютий, квітень, червень, жовтень, грудень 2014р. та сплата боргу за теплову енергію за 2013-2014р. (а.с.151-157) За уточненим розрахунком позивача, заборгованість [PERSON] станом на 01.05.2016р. за спожиту теплову енергію та гарячу воду за договором №14480 від 01.04.2014р. з врахуванням часткого погашення заборгованості відповідачкою складає 36267,16 грн. (нараховано) 12232,37 грн. (сплачено) = 24034 грн.79 коп. (а.с.197) Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобовязань. Відповідно до ст.ст. 610, 611ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобовязання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобовязанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобовязаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобовязанням. Відповідно до ст.1 Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія це товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Відповідачка, як власник нежитлових приміщень відповідно до договору дарування від 17.06.2011р., з жовтня 2011р. до квітня 2014р. отримувала теплову енергію без укладання відповідного договору, що не заперечувалось сторонами. Тобто між [PERSON] та позивачем склалися фактичні договірні правовідносини з постачання теплової енергії, що у наступному знайшло своє відображення у додатку №1 до договору від 01 квітня 2014 р. В подальшому, відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 було укладено договір №14480 від 01.04.2014р., який ніким не оскаржено і відповідно до ст.204 ЦК України правомірність правочину презумується. Відповідачка підписала договір та додатки до нього, які є невідємною частиною договору та прийняла на себе відповідні зобовязання, зокрема сплатити Теплопостачальній організації вартість фактично спожитої теплової енергії до укладання цього договору в розмірі 39.05329 Гкал., на суму 34851,03 грн. Однак, відповідачкою такі зобовязання були виконані частково. Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом 07.04.2015 р. та просив стягнути заборгованість за період з жовтня 2011р. по 01.04.2015р. Із врахуванням строку позовної давності не підлягає задоволенню вимоги позивача про стягнення заборгованості в розмірі 12918, 86 грн. за період з жовтня 2011р. по березень 2012р., а тому позов підлягає частковому задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 11115 грн. 93 коп. (23348,30 грн. - 12232,37 грн.) за договором № 14480 від 01 квітня 2014 р. за період з 01.04.2012р. по 01.04.2015р. Також відповідно до ст.88 ЦПК України з урахуванням часткового задоволення позову, пропорційно до розміру задоволених позовних вимогз відповідача на користь позивача підлягає стягненню 112 грн. 66 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial