Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просить стягнути з КП «Дитяче харчування» на його користь суму боргу у розмірі 1020 грн. Свої вимоги мотивує тим, що що 29.09.2011 року ним було здано картоплю до КП «Дитяче харчування» вагою 510 кг по ціні 2 грн. за 1 кг на загальну суму 1020 грн. Керівництво КП «Дитяче харчування» повідомило, що розрахунок відбудеться на протязі трьох місяців з моменту здачі товару. В договорі був погоджений термін розрахунку до одного року. Однак, кошти йому не виплачені до даного часу. На його неодноразові звернення виплатити йому борг керівництвом відповідача надається відповідь, що кошти для виплати відсутні. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі. Заборгованість в сумі 1020,00 грн. визнає та просить провести засідання без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначається, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Аналогічні роз'яснення також закріплені в абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції». Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому вважає ухвалити рішення про його задоволення. Так в ст. 509 ЦК України закріплено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторонни (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 530 ЦК України визначено строки (терміни виконання зобов'язання). Так, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Довідка КП «Дитяче харчування» № 55 від 05.05.2015 року підтверджує факт здачі позивачем 29.09.2011 року підприємству картоплі вагою 510 кг по ціні 2 грн. за 1 кг на загальну суму 1020 грн. та факт наявності на даний час заборгованості перед позивачем у вказаній сумі - 1020 грн. Факт здачі вказаної продукції позивачем до відповідача підтверджується і копіями акту закупки та накладної від 29.09.2011 року. Копія договору поставки від 29.09.2011 року між сторонами свідчить, що останні досягли згоди щодо проведення розрахунків за здану картоплю, а саме ними погоджено строк проведення розрахунку - один рік. За таких обставин, коли сторони в договорі встановили строк (термін) виконання зобов'язання, то воно підлягає виконанню у цей строк, тобто в річний строк з моменту укладення договору, а оскільки, воно не виконано до даного часу, що не заперечується відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved