Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернувся з даною позовною заявою до суду, обґрунтовуючи яку зазначив, що 11 квітня 2002 року між Українською міської радою та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, про що у книзі записів договорів на право тимчасового користування землею на умовах оренди Української міської ради вчинено запис №58 від 11.04.2002 року. Відповідно до договору орендар приймає в дострокове тимчасове користування на умовах оренди земельну ділянку розміром 510 кв.м. в районі прибережної садового товариства «Луговий» строком на 49 років з встановленням орендної плати у розмірі земельного податку. Грошова оцінка земельної ділянки складає 5189 грн. 56 коп. Відповідно до рішення Української міської ради тридцять восьмої сесії п'ятого скликання від 14.05.2009 року «Про внесення змін до договорів оренди» внесено зміни в діючі договори оренди земельних ділянок, які розташовані в адміністративних межах Української міської ради, укладених Українською міською радою та фізичними чи юридичними особами, в частині визначення нормативно грошової оцінки та орендної плати. Таким чином, орендна плата за земельну ділянку що знаходиться на території позивача , має становити не менше 3% від нормативної грошової оцінки землі введеній на відповідній території, та становить 16833,89 грн. Відповідач про необхідність укладення додаткової угоди до договору оренди повідомлена належним чином, проте ухиляється від внесення відповідних змін до договору, що завдає істотної шкоди позивачу, оскільки недоотримання відповідних коштів істотно впливає на реалізацію важливих загальноміських цільових програм, забезпечення яких є його обов'язком. Тому, позивач просить суд, внести зміни до договору оренди земельної ділянки укладеного між Українською міською радою та [PERSON] від 11.04.2002 року виклавши пункт 1.3 у наступній редакції: «Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №3-21/2361 від 09.07.2014 року, виданого управлінням Держземагенства в Обухівському районі, Київської області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 510 кв.м становить 16833,89 грн. Умови договору поширюються на правовідносини сторін, які виникли та продовжують існувати з 01.06.2009 року», п.п.2.1 - «Орендна плата за користування земельною ділянкою встановлена в розмірі 3% від нормативно грошової оцінки і становить 505,02 грн. в рік з урахуванням щорічного коефіцієнту індексації», а також стягнути судові витрати з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в поданій суду заяві просив слухати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, про час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань суду не подала. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 квітня 2002 року між Українською міської радою та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, про що у книзі записів договорів на право тимчасового користування землею на умовах оренди Української міської ради вчинено запис №58 від 11.04.2002 року. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка передана в оренду [PERSON], відповідно до Витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 09.07.2014 року, становить 16833,89 грн. Рішенням Української міської ради тридцять восьмої сесії п'ятого скликання від 14.05.2009 року «Про внесення змін до договорів оренди» вирішено внести зміни в діючі договори оренди земельних ділянок, укладених Українською міською радою та фізичною чи юридичною особами, які розташовані в адміністративних межах Української міської ради, в частині визначення нормативно грошової оцінки та орендної плати. Відповідно до ч.1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексі України). Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року №1166-VII внесено зміни до Податкового кодексі України та поширено на всі категорії земель вимогу, згідно якої мінімальний розмір орендної плати за землі державної та комунальної власності, не може бути менше 3 відсотків нормативної грошової оцінки. Відповідно до підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3% нормативної грошової оцінки. Відповідач неодноразово повідомлялась про зміну розміру орендної плати на земельну ділянку через засоби масової інформації (оголошення в газетах «Київська правда» №72 від 14.07.2009 р., №73 від 16.07.2009 р. та «Обухівський край» №45 від 16.06.2009 р., №49 - 50 від 03.07.2009 р. Відповідно до розрахунку за №3-21/2361 розміру орендної плати за земельну ділянку площею 510 кв.м, яка надана Українською міською радою в оренду [PERSON] станом 21.08.2014 року, розмір орендної плати в рік на земельну ділянку становить 505,02 грн., що становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Цивільний кодекс України у ч.1, 2 ст.632 передбачає застосування у встановлених законом випадках цін (тарифів, ставок тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. При цьому, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до п.2.5 договору оренди землі, укладеного між Українською міською радою та [PERSON], розмір орендної плати щорічно переглядається в зв'язку з інфляцією, погіршенням стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, зміни розміру ставки земельного податку та в інших випадках, передбачених законодавством України. Відповідно до п.3.4 договору оренди, орендодавець має право вимагати від орендаря збільшення розмірів орендної плати у разі збільшення відповідно до закону розмірів земельного податку та з інших мотивів, визначених у пункту 2.5 цього договору. Таким чином, встановивши підстави для зміни розміру орендної плати у договорі через його невідповідність встановленому законом розміру, Українська міська рада вправі вимагати від орендаря приведення цього договору у відповідність до вимог законодавства шляхом внесення відповідних змін з метою усунення порушення сторонами договору вимог законодавства, обов'язкового для позивача і відповідача. Відповідачу по справі [PERSON] надіслано пропозицію від 18 липня 2014 року щодо укладення угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 11.04.2002 року та копію витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 09 липня 2014 року за №3-21/2361, що підтверджується квитанцією про сплату поштового відправлення від 18 липня 2014 року. Відповідачем не розглянуто та не повідомлено міську раду про прийняття чи відхилення пропозиції. Відповідно до ч.2 ст.792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ст.145 Конституції України права органів місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку. Неправомірні дії відповідача щодо ухилення від переоформлення договору орендної плати і невнесення змін до договору оренди земельної ділянки призводить до несвоєчасної та неповної сплати орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває в користуванні відповідача. Це свідчить також про порушення вимог ст.67 Конституції України, якою встановлено, що кожен повинен сплачувати податки і збори в порядку, і в розмірах, встановлених законом. Ухилення відповідача від конституційного обов'язку сплачувати належні суми податків і зборів до бюджету призводить до зменшення доходної частини бюджету, що в свою чергу негативно позначається на фінансування соціальних та інших важливих державних програм, чим прямо порушує інтереси держави. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ч.3 ст.653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Оскільки між сторонами по справі в добровільному порядку не досягнуто домовленості про зміну договору оренди землі від 11 квітня 2002 року, укладеного між Українською міською Радою та [PERSON], а даний договір про зміну оренди землі змінюється у судовому порядку, тому зобов'язання має змінюватись з моменту набранням рішенням суду про зміну договору законної сили. Правомірним суд визнає і вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених позивачем і документально підтверджених судових витрат, оскільки такі вимоги відповідають ст.88 ЦПК України та узгоджуються з матеріалами справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved