Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, який вмотивовано тим, що 11.04.2016 року з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті ДТП пошкоджено автомобіль Фольксваген Тігуан який належав ТОВ «Борол ЛТД». Вина відповідача [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Київського районного суду м.Одеси від 4.08.2016 року. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб складає 39963,32 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Оскільки між власником а\\м Фольксваген Тігуан та позивачам укладено договір добровільного страхування, то позивач здійснив виплату у сумі 39963,32 грн. потерпілому, яка, на даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсована. В зв'язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача на його користь кошти в розмірі понесених витрат та судовий збір в розмірі 1600 грн. 17.01.2018р. відкрито спрощене провадження за даним позовом. Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач надав суду відзив, у якому зазначив, що розмір шкоди позивачем завищений, а страхова компанія, у якій була застрахована його цивільно-правова відповідальність ПАТ СК «Скайд» збанкрутувала, то просив залучити до участі у справі МТСБУ. Ухвалою суду від 12.03.2018р. клопотання відповідача задоволено, залучено до участі у справі третьою особою на стороні відповідача яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ). МТСБУ надало суду письмові пояснення, у яких зазначило, що не може зробити регламентну виплату, оскільки відповідачем не доведено трьох обов'язкових обставин: визнання ПАТ СК «Скайд» банкрутом, вимога відповідача включена до затвердженого судом реєстру кредиторів та виплату не здійснено, що підтверджується ліквідаційним балансом затвердженим Господарським судом. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що постановою Київського районного суду м.Одеси від 4.08.2016р. відповідача визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 340 грн., а саме, що 1.07.2016 року о 10:15 год. він, керуючи транспортним засобом [PERSON] д/н [NUMBER] по вул.Люстдорфська дорога в місті Одеса під час перестроювання з правої смугу в ліву не надав перевагу а\\м Фольксваген Тігуан [NUMBER], в результаті чого сталося зіткнення і автомобілі зазнали пошкоджень (а.с.11). Автомобіль Фольксваген Тігуан [NUMBER] належить ТОВ «Борол ЛТД» і на відповідній правовій підставі ним на час ДТП керувала [PERSON] (а.с.17-20). Цей автомобіль 11.04.2016р. застраховано Договором страхування позивача №39651 за умовами КАСКО (а.с.5) Власник цього автомобілю звернувся до позивача із заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу. Згідно розрахунку суми страхового відшкодування зробленого позивачем, сума к виплаті склала 39963,32 грн., яку платіжним дорученням №330 від 22.07.2016р. було сплачено ТОВ «Автомобільний дім», у якому відновлювався автомобіль Фольксваген Тігуан, згідно наданого рахунку-фактури від 15.07.2016р. (а.с.14-16,30-31). Правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ СК «Скайд» полісом АЕ №007011729. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частина 2 ст. 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, відповідно до звіту №1105-07-16 від 7.07.2016р. зробленого ФОП [PERSON], вартість матеріального збитку а\\м Фольксваген Тігуан внаслідок ДТП від 7.06.2016р. становить 38308,1 грн. (а.с.22). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач, як винуватець у ДТП, на підставі ст.993 ЦК України повинен сплатити позивачу саме суму, яка була встановлена вказаним Звітом від 7.07.2016р. - 38308,10 грн., а тому порушене право позивача підлягає захисту, а позов - частковому задоволенню. Доводи відповідача щодо сплати відшкодування МТСБУ не заслуговують на увагу на підставі висновку викладеному Верховним Судом України у постанові у справі № 6-954цс16 від 26.10.2016р. та в постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-725цс16, згідно яких право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб та Правовій позиції викладеній Вищим Спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ у справі №755/10791/15. Згідно ст.141 ЦПК України в відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати у сумі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial