Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого покликався на те, що згідно кредитного договору № 418/ФКВ-07, укладеного 16.11.2007р. між ТзОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], банк надав кредитні кошти позичальнику в сумі 27555 доларів США, з розрахунку 10,7 % річних на строк з 16.11.2007р. по 14.11.2014р. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до договору поруки № 418/П-07 від 16.11.2007р., укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], який несе солідарну відповідальність у тому ж обсязі, що й боржник. 30.06.2010р. між ТОВ «Український промисловий банк», АТ «Дельта Банк» та Національним Банком України укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Український промисловий банк» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до якого ТОВ «Український промисловий банк» відступає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним Банком України, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Український промисловий банк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях та АТ «Дельта Банк» відступається право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 418/ФКВ-07 від 16.11.2007р. Відповідно до вказаного кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами у розмірі не менш як 328 доларів США по 20 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Однак позичальник належним чином умови кредитного договору не виконує у зв'язку з чим станом на 13.03.2012р. заборгованість становить 246799,45 грн., з яких: 180756грн. - тіло кредиту; 57976грн. - відсотки; 8067,08грн. - комісія. Тому просив стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ «Дельта Банк» - Купріянова Н.О. не з'явилася, однак подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглядати у її відсутності, не заперечила проти винесення заочного рішення в справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали. Тому суд, враховуючи думку представника позивача, яка не заперечила проти вирішення справи за відсутності відповідачів, розглянув справу за відсутності останніх та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, дослідивши які суд вважає наступне. Ухвалою суду від 16.09.2013р. провадження у справі було зупинено до вирішення Івано-Франківським міським судом цивільної справи за позовом [PERSON] до ТзОВ «Український промисловий банк» про визнання кредитного договору удаваним та визнання його таким, що був укладений у національній валюті України. Рішенням суду від 13.05.2014р., яке набрало законної сили, у задоволенні позову [PERSON] відмовлено (а.с.103-105,109). Так, згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16.11.2007р. між ТзОВ «Український промисловий банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 418/ФКВ-07, відповідно до якого банк надав кредитні кошти позичальнику в сумі 27555 доларів США, з розрахунку 10,7 % річних на строк з 16.11.2007р. по 14.11.2014р. (а.с.6-12,13-15). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) зобов'язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 30.06.2010р. між ТОВ «Український промисловий банк», АТ «Дельта Банк» та Національним Банком України укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Український промисловий банк» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до якого ТОВ «Український промисловий банк» відступає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним Банком України, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Український промисловий банк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях та відступається право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.29-33). Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 418/ФКВ-07 від 16.11.2007р. Як вбачається з довідки про заборгованість за кредитним договором (а.с.22) [PERSON] порушувала графік погашення заборгованості, внаслідок чого кредит вчасно не сплачувала, у зв'язку з чим станом на 13.03.2012р. її заборгованість по кредиту становить 246799,45 грн., з яких: 180756грн. - тіло кредиту; 57976грн. - відсотки; 8067,08грн.- комісія. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором, відповідачем суду не подано. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, а згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що в забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань 16.11.2007р. між ТзОВ «Український промисловий банк» було укладено договір поруки: № 418/П-07 від 16.11.2007р., укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] (а.с.15), який несе солідарну відповідальність у тому ж обсязі, що й боржник, тому у суду є всі підстави стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved