Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом в суд, мотивуючи вимоги тим, що є власником земельної ділянки площею 0,1453 га, кадастровий номер 6823389500:01:003:0192 для ведення особистого селянського господарства та земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 6823389500:01:003:0191, які розташовані в с. Струга, провулок Шкільний, 17, Новоушицького району. Його земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства межує із земельною ділянкою відповідача, який систематично на земельній ділянці позивача, без його відома, самостійно залишає на зберігання плуг ПЛН-3,5 до трактора, на зауваження щодо звільнення земельної ділянки не реагує, чим здійснює перешкоди у вільному користуванні землею. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, звернули увагу, що право власності позивача на земельні ділянки підтверджується свідоцтвами про право власності серії САМ №022802 та САМ №022801 та технічною документацією по встановленню меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Відповідач позов не визнав, в заперечення послався на те, що рішенням №81 від 10 квітня 1975 року виконавчого комітету Струзької сільської ради [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку в с. Струга на ділянці 0,10 га. В подальшому відповідно до договору купівлі-продажу від 1979 року його тітка [PERSON] купила у [PERSON] будинок в селі Струга Новоушицького району; відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого 25.10.1990 року виконавчим комітетом Новоушицької районної ради він є власником будинку в селі Струга по вул. Комсомольській,4, який розташований на земельній ділянці площею 0.10 га, тому плуг він зберігає на власній території. Заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.316, ч.1 ст.317, 391 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.2 ст. 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Відповідно до ч. 1 ст.125 Земельного Кодексу України в редакції, що діяла до виникнення спірних правовідносин, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникало після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 цієї статті приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації заборонялось. Відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу в редакції, що діяла до виникнення правовідносин, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчувалось державними актами. Таким чином, до 1 січня 2013 року основним документом, який посвідчував права на землю був державний акт на право власності на земельну ділянку. Навіть при наявності цивільно-правової угоди щодо відчуження земельної ділянки та свідоцтва про право на спадщину земельне законодавство встановлювало вимогу про долучення до них державного акту на цю земельну ділянку. З 1 січня 2013 року Закон України «Про державну реєстрацію речових прав не нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що право власності на нерухоме майно (в т.ч. і земельні ділянки) посвідчує свідоцтво про право власності на нерухоме майно, головним завданням якого є підтвердження виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно. У свою чергу ст.125 Земельного Кодексу України передбачає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав .Свідоцтво про право власності на нерухоме майно видається фізичним та юридичним особам у разі набуття права на земельні ділянки у т.ч. у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (приватизація земельної ділянки). Крім того, 1 січня 2013 року набула чинності нова редакція Закону України «Про Державний земельний кадастр», відповідно до ч. 2 ст. 24 якого встановлено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно САМ №022802 позивач є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1453 га, кадастровий номер 6823389500:01:003:0192 за адресою с. Струга, провулок. Шкільний, 17, Новоушицького району. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно САМ № 022801 позивач є власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га, кадастровий номер 6823389500:01:003:0191 за адресою с. Струга, провулок. Шкільний, 17, Новоушицького району. Згідно даних технічної документації по встановленню меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості), в тому числі меж земельної ділянки кадастровий номер 6823389500:01:003:0192, вбачається, що відповідач зберігає належний йому плуг на земельній ділянці позивача. Згідно акту обстеження земельної ділянки від 22.04.2015 року комісія в складі сільського голови [PERSON], депутата сільської ради [PERSON] дільничного інспектора Дердюка В.О. обстежила земельну ділянку [PERSON] та виявила на ній плуг ПЛН - 3-35. Наявність плуга на земельній ділянці підтверджується фотознімками та твердженнями самого відповідача, який не заперечив належність йому даного майна, проте останній стверджує, що зберігає плуг на власній земельній ділянці. Судом встановлено, що після видачі відповідачу 25.10.1990 року виконавчим комітетом Новоушицької районної ради свідоцтва про право власності на домоволодіння в селі Струга по вул. Комсомольській,4, останній не вирішив питання щодо передачі йому у власність або користування земельної ділянки для обслуговування будинку ( або ведення особистого селянського господарства), межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) не встановлювалися, технічна документація із землеустрою для виготовлення документів про право власності або користування не виготовлялась, документ про право власності або користування землею відповідачем не отримувався та не проходив державної реєстрації, тому він не став власником або користувачем земельної ділянки в розумінні статей 125 і 126 ЗК України. Отже, судом встановлено, що позивач, який є власником земельної ділянки площею 0,1453 га, кадастровий номер 6823389500:01:003:0192 для ведення особистого селянського господарства за адресою с. Струга, провулок Шкільний, 17, Новоушицького району звернувся в суд з негаторним позовом до відповідача, який протиправно ускладнює здійснення ним повноважень користування або розпорядження земельною ділянкою, порушення зазначених повноважень власника є тривалими і обєктивно існують на день розгляду справи, тому підлягають захисту. Відповідно до статті \~88 ЦПК \~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої \~сторони \~понесені \~нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено. Позивачем [PERSON] понесені витрати на правову допомогу в сумі 850 гривень, що не перевищує граничний розмір компенсації, передбачений законом, та підтверджується розрахунком, наданим його представником - адвокатом [PERSON], тому йому підлягає відшкодуванню 243,60 грн. судового збору і 850 гривень судових витрат.

Outcome: approved