Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг № ZP0NF760245749 від 13.07.2013 року у розмірі 15 813 грн. 02 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп., зазначаючи, що 13.07.2013 року з відповідачкою був укладений кредитний договір № ZP0NF760245749, згідно якого вона одержала від позивача кредит в сумі 8920 грн. 42 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з неналежним виконання відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка станом на 11.09.2018 року складає 15 813 грн. 02 коп., з яких: 4224 грн. 48 коп. - заборгованість за кредитом, 3 грн. 89 коп. нараховані відсотки за користування кредитом, 1855 грн. 49 коп. заборгованість за комісією за користування кредитом, 8499 грн. 97 коп. - нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 729 грн. 19 коп. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилась з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить її підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, а саме виклику до суду /а.с.38/, про поважні причини своєї неявки суду вона не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за її відсутності чи заперечень проти позовних вимог від неї не надходило. Тому суд визнає неявку відповідача з неповажних причин та відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України вважає за необхідне розглядати справу за його відсутності на підставі наявних матеріалів справи. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3\~ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), суд вважає, за необхідне провадити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і виплати проценти. 13.07.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № ZP0NF760245749, згідно якого вона одержала від позивача кредит в сумі 8920 грн. 42 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобовязалася повертати отриманий кредит та відсотки за користування кредитом та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею і банком договір, про що свідчить її підпис у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. \\а.с. 10-20\\ Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, однак відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконувала. Обовязок по\~сплаті кредиту\~відповідач належним\~чином не\~виконувала,\~в разі\~чого виникла\~заборгованість за\~кредитом,\~яка згідно\~наданого розрахунку\~станом на\~11.09.2018 року становить 15 813 грн. 02 коп., з яких: 4224 грн. 48 коп. - заборгованість за кредитом, 3 грн. 89 коп. - нараховані відсотки за користування кредитом, 1855 грн. 49 коп. - заборгованість за комісією за користування кредитом, 8499 грн. 97 коп. - нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 729 грн. 19 коп. штраф (процентна складова). \\а.с. 8-9\\ Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачки на його користь пені та штрафів суд виходить з наступного. У відповідності до п.2.4.2.2.7 позичальник зобовязаний погашати заборгованість по кредиту у повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом проценти, нагородження та неустойку (штраф, пеню), не пізніше дати, зазначеної у повідомленні Банка, передбаченого п. 2.4.2.3.2, 2.4.2.3.3 дійсних Умов. Відповідно до п. 2.4.5.5 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш, ніж на 90 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 гривень + 5% від суми позову. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, який, у відповідності до положень ст. 360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції. З матеріалів справи вбачається, що підставами стягнення як штрафу, так і пені як різновидів неустойки є порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Отже, по суті таке стягнення є подвійною цивільно-правовою відповідальністю одного й того ж виду за одне й теж порушення договірного зобов'язання. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідачки штрафів є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та вважає можливим стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 12\~919 грн. 99 коп., з яких: 2862 грн. 42 коп. тіло кредиту, 1313 грн. 62 коп. нараховані відсотки за користування кредитом, 8743 грн. 95 коп. нарахована пеня. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial