Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач звернувся з позовом в Ленінський районний суд м. Кіровограда до відповідача, обґрунтувавши його тим, що відповідно до укладеного договору № A37KCC9GZJ0025 від 10.06.2011 року відповідач 10.06.2011 року отримала від позивача кредит у розмірі 15 000, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з п. 2.1 вказаного договору Банк зобов'язується надати Позичальнику кредит шляхом перерахування на рахунок торгівельно - сервісному підприємству. Строк, термін повернення, розмір кредиту, цілі, відсотки, винагороди, розмір щомісячного платежу та період уплати платежів визначені в Заяві Позичальника, укладають кредитно - заставний договір. Кредит надано в обмін на зобов'язання Позичальника по поверненню Кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені у Заяві строки. За вказаним договором відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить у судовому порядку стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 136 724, 38 грн., з яких: - 11 045, 04 грн. - заборгованість за кредитом; - 16, 45 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 8 100,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 110 576,01 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; - штрафи, відповідно до п. 5.3. Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. штраф - фіксована частина та 6 486, 88 грн. - штраф-процентна складова. Представник позивача у судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала та посилаючись на викладені обставини позов просила задовольнити. Відповідач та представник відповідача у судове засідання з'явилися, позовні вимоги визнали частково, а саме відповідач не погодилася з вимогами щодо стягнення неустойки, в іншій частині позовних вимог - позов визнала. Крім того, мотивуючи невиплатою заробітної плати за останнім місцем роботи з приводу чого вона була позбавлена можливості щодо своєчасного погашення заборгованості по кредиту, понесення у 2012 - 2013 роках значних витрат на поховання близьких їй осіб, відсутність інших джерел доходу, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України відповідач розмір неустойки просила зменшити. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Заяви Позичальника 1314101400224249150, відповідач звернулася по позивача та просила надати їй банківські послуги, а саме: надати кредит у сумі 15 000, 00 грн. на строк 36 місяців, - з 10.06.2011 року по 09.06.2014 року на споживчі цілі. Відповідно до укладеного договору № A37KCC9GZJ0025 від 10.06.2011 року відповідач 10.06.2011 року отримала від позивача кредит у розмірі 15 000, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У судовому засіданні відповідач визнала факт отримання нею кредиту від позивача у розмірі 15 000, 00 грн. Згідно з п. 3.4.1. Позичальник зобов'язаний сплатити Банку суму відсотків, суми винагороди відповідно до даних Умов та Заяви, неустойку (штраф, пеню), якщо на момент дострокового погашення кредиту (частини кредиту) у Банку виникли підстави для стягнення неустойки згідно п. 5.1. даних Умов. У відповідності до ст. 212 ЦК України, при порушенні Позичальником зобов'язань по погашенню Кредиту, передбачених Заявою та пп. 3.2.2, 3.3.3 даних Умов, позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом у розмірі вказаному в Заяві, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Розраховані відповідно до цього пункту Умов відсотки сплачуються Позичальником окремо понад зазначену в Заяві суми щомісячного платежу по Кредиту, разом з несплаченим залишку попереднього щомісячного платежу. При порушенні Позичальником будь - якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п. п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 1,25 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу (п. 5.1 Умов). Відповідно до п. 5.4 Умов, нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань передбаченої п. п. 5.1, 5.2, 5.3 цих Умов здійснюється протягом 3 (трьох) років, з дня коли відповідне зобов`язання повинне бути виконане Позичальником. Терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років (п. 5.5 Умов). Останній платіж відповідачем за кредитним договором було здійснено 25.06.2013 року у сумі 195,00 грн. Таким чином, у зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору за станом на 16.09.2014 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у сумі 11 045,04 грн. - заборгованість за кредитом; 16, 45 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом та 8 100,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Крім того, відповідач на користь позивача повинна сплатити штрафи, відповідно до п. 5.3. Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. штраф - фіксована частина та 6 486, 88 грн. - штраф-процентна складова. Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру пені, суд врахувавши пояснення відповідача та думку представника позивача вважає дане клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи викладене суд дійшов висновку про можливість зменшення суми пені до суми заборгованості за кредитом. Разом з тим, у судовому засіданні не знайшли підтвердження посилання позивача на сплату нею коштів в рахунок погашення заборгованості за вказаним вище кредитним договором, відповідно до наданих нею квитанцій про переказ коштів на користь позивача, оскільки відповідачем не доведено, що саме за вказаним договором здійснювалося погашення боргу, а вказаний на квитанціях номер картки не відноситься до даного кредитного договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором, кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи добровільність визнання відповідачем позову, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання позову. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість за договором № A37KCC9GZJ0025 від 10.06.2011 року в сумі 37 193, 41 грн. та судовий збір у сумі 371,93 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial