Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про виділ частки із спільної часткової власності,посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 17 травня 2016 року йому на праві власності належить Ѕ частина нежитлових приміщень, розташованих по [ADDRESS] , а саме частина побутових приміщень під літерою «Н-2». Вартість належної йому на праві власності частини становить відповідно до договору купівлі-продажу 67255 грн. Власником іншої Ѕ частини вказаних нежитлових приміщень є відповідач. Його право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Він як співвласник у спільній частковій власності бажає в судовому порядку провести виділ в натурі належної йому частки із об`єкту нерухомого майна. ТОВ «Фірма «Меркс» пред`явили зустрічний позов про виділення частки у майні. Свої вимоги обгрунтовують тим, що спірну будівлю було придбано товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «МЕРКС» для використання у підприємницькій діяльності, порядок використання вказаної будівлі у підприємницькій діяльності склався, зміни в порядку використання спірної будівлі потягне за собою негативні наслідки у виробничих процесах ТОВ «Фірма «МЕРКС», відповідач (у свою чергу) бажає реалізувати право власності на частину капітальної споруди літ. «Н-2» за адресою: [ADDRESS] шляхом виділення відповідачеві у натурі у власність другого поверху капітальної споруди літ. «Н-2» за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 липня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 05 жовтня 2017 року на 15-30 год. з участю сторін. Ухвалою суду від 07 листопада 2017 року первісний позов прийнятий до спільного розгляду із зустрічним. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2017 року була призначена по справі судова будівельно-технічна експертиза. 30 травня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.06.2019 року. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позовні вимоги уточнив та просив суд, виділити позивачу в натурі Ѕ частину нежитлових приміщень розташованих по [ADDRESS] під літерою «Н-2», а саме сторону № 2 варіант № 2 відповідно до висновку судової експертизи, визнавши за позивачем право власності на вказані приміщення. Припинити право спільної часткової власності між позивачем та ТОВ «Фірма «Меркс» на нежитлові приміщення літ. «Н-2», що розташовані по [ADDRESS] . У задоволенні зустрічного просив відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні у задоволенні первісного позову просив відмовити, зустрічний позов уточнив та просив виділити відповідачу частину нежитлових приміщень літ. «Н-2» відповідно до І варіанту судової будівельно-технічної експертизи. Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами цивільного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Позивач за первісним позовом [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу частини нежитлових приміщень від 17 травня 2016 року є власником Ѕ частини нежитлових приміщень під літ. «Н-2», які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Інший співвласник, відповідач ТОВ «Фірма «Меркс» на підставі договору купівлі-продажу частини нежитлових приміщень від 17 травня 2016 року є власником Ѕ частини нежитлових приміщень під літ. «Н-2», які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Вказане підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.07.2019 р. Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно. Відповідно до статей 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно із частиною першою статі 356 ЦК України, є спільною частковою власністю. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені статтею 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України кожен учасник права спільної часткової власності має суб`єктивне цивільне право на виділ своєї частки. Юридичне значення виділу полягає в тому, що учасник отримує в натурі певне майно, яке відповідає його частці, а у разі неможливості - компенсацію за нього, у власність. При цьому право спільної власності щодо суб`єкта, який виділив свою частку в натурі, припиняється. Якщо після виділу суб`єктів-співвласників залишилося хоча б двоє, право спільної часткової власності продовжує існувати - з перерозподіленими частками та, як правило, з видозміненим складом майна, яке перебуває у спільній частковій власності. Під час розгляду справи встановлено, що сторони мають намір припинити право спільної часткової власності та виділити кожному з них в натурі Ѕ частину нежитлових приміщень, так як припинення права спільної власності буде сприяти вільному волевиявленню, кожному із співвласників, щодо здійснення прав власника майна. З метою визначення можливих варіантів виділення в натурі приміщень судом було призначено будівельно-технічно експертизу, згідно з висновком якої №267/18-23 від 18.04.2018 року експертом запропоновано два варіанти такого розподілу. Позивач за первісним позовом просив виділ його частки провести по варіанту № 2 судової будівельно-технічної експертизи та виділити йому сторону № 2. Проте, як встановлено в судовому засіданні, на даний час ТОВ «Фірма «Меркс» здійснює господарську діяльність у приміщеннях, які пропонуються експертом для виділу за варіантом № І. У зв`язку з чим, виділ вказаних приміщень за варіантом 2, який пропонує позивач [PERSON] може завдати шкоди господарському призначенню майна, а саме приміщенням, які використовуються товариством у його господарській діяльності. Більше того, стягнення грошової компенсації в розмірі 113902,19 грн. є співмірною компенсацією за збільшену частку у майні. Вказане не було спростовано представником позивача за первісним позовом у судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за необхідне встановити порядок користування нежитловою будівлею за адресою [ADDRESS] у відповідності до І варіанту судової будівельно-технічної експертизи. У зв`язку із виділом в натурі приміщень, що є у складі нежитлового приміщення літ « Н-2» по [ADDRESS] право спільної часткової власності підлягає припиненню.

Outcome: approved