Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідачів та просить стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Країна» затрати по виплаті страховго відшкодування в розмірі 4349,11 грн., а з [PERSON] по виплаті франшизи у розмірі 500,00 грн. Позов мотивується тим, що 24.09.2013р. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], та внаслідок цього страхового випадку потерпілій особі [PERSON] позивачем фактично сплачено 16 736,28 грн. страхового відшкодування та 2 553,04 грн. як взаємозалік із страхувальником не сплаченої частини страхової премії, а всього понесені витрати страхового відшкодування в сумі 19 289,32 грн. , яку і виставили як претензію зворотної вимоги (регресу) в порядку ст.1191 ЦК України до ПАТ «Страхова компанія «Країна». Але відповідач частково сплатив 14 440,21 грн., тому просять стягнути з відповідача решту несплачених коштів страхового відшкодування. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Пояснив, що Звіт оцінки транспортного засобу«Volkswagen Passat», проводився 06.11.2013р. на їх замовлення суб»єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] без врахування коефіцієнту зносу автомобіля. Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «Країна» заперечував проти розміру позовних вимог, оскільки страхове відшкодування було виплачено позивачу в повному обсязі, розмір якого визначався на підставі Звіту №7791 від 27.05.2014р щодо розміру матеріального збитку , проведеного на їх замовлення ТОВ «Експертум АВЕ», але на відміну від позивача з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу запчастин автомобіля «Volkswagen Passat» . Відповідач [PERSON] не заперечував проти сплати розміру франшизи, розмір якої згідно Поліса № АС /5288639 від 29.08.2013р. складає 500,00 грн. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 24.09.2013р. на вул. Незалежності в м.Бровари Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода. Транспортний засіб «Volkswagen Polo», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], внаслідок порушення правил дорожнього руху спричинив механічні пошкодження транспортному засобу «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER], за кермом якого знаходився [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди застрахований у ПрАТ «ПРОСТО-страхування» автомобіль «Volkswagen Passat», отримав пошкодження. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, 05.11.2013. Березанським районним судом Київської області [PERSON] притягнуто до адмінвідповідальності за порушення правил дорожнього руху за ст.124 КУпАП. Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/5288639, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Країна», забезпечений транспортний засіб - «Volkswagen Polo», страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну становить 50 000,00 грн., франшиза - 500,00 грн. (а. с. 100). Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким регулюються дані правовідносини, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до абз. 1 п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п. 33.1.2. ст. 33 Закону (в редакції, що діяла на час настання дорожньо-транспортної пригоди), учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально; Згідно п.п. ґ) п. 38.1.1. Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 п.33.1 ст. 33 цього Закону. Згідно ст.29 Закону у зв»язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов»язаними з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Як встановлено в судовому засіданні, і не заперечується сторонами, заяву від 12.12.2013р. за №04-7294 про виплату ( страхового) відшкодування в сумі 19289,32 грн. в порядку регресу ПАТ «СК «Країна» отримали від позивача 19.12.2013р. Разом з тим, відповідач ПАТ «СК «Країна» сплатила страхове відшкодування у розмірі 14 940,21 грн. При цьому, автомобіль після ДТП оглядався 26.09.2013р. в присутності власника транспортного засобу [PERSON], що підтверджується актом огляду транспортного засобу, складена ремонтна калькуляція 27.05.2014р. та розмір шкоди визначався на підставі звіту №7791 від 27.05.2014р. (а.с. 101-103), при цьому вартість відновлюваного ремонту визначалась з урахуванням коефіцієнту зносу, як це передбачено вимогами ст.29 Закону. А позивачем прийнято до уваги Звіт від 06.11.2013р., відповідно до якого проводилась оцінка завданої майну шкоди без врахування коефіцієнту зносу запчастин. Підставами застосування суб»єктом оціночної діяльності ТОВ «Експертум АВЕ» оцінювачем [PERSON] коефіцієнту фізичного зносу автомобіля є положення п.7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних ТЗ. Дана Методика є однаковою для всіх експертів при проведенні експертизи. Твердження представника позивача, що деталі автомобіля були нові, а тому при складанні Звіту від 06.11.2013р. не враховувався коефіцієнт зносу ( коефіцієнт зносу прирівняний до нуля) спростовуються матеріалами справи. Зокрема, при застосуванні коефіцієнту зносу оцінювачем використовувались дані з спеціалізованої програми «Аудатекс»,згідно бази даних якої автомобіль «Volkswagen Passat» під керуванням [PERSON] потрапляв у ДТП шість разів ( останній раз 04.10.2013р. ), тобто вже після даної ДТП від 24.09.2013р., а тому казати про наявність нових деталей жодних підстав немає, і таких доказів представником позивача не надано. А тому суд вважає, що відповідачем ПАТ «СК «Країна» правильно проведена виплата страхового відшкодування з урахуванням Звіту від 27.05.2014р. щодо розміру матеріального збитку , завданого власнику автомобіля «Volkswagen Passat», у розмірі 14 440, 21 грн. 14940,21 грн. вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу запчастин автомобіля згідно звіту №7791 від 27.05.2014р, за мінусом 500 грн.- розмір франшизи згідно Поліса № АС /5288639, а тому сума страхового відшкодування становить 14 440,21 грн. ( порядок розрахунку передбачений ст.12 Закону). Отже, ПАТ «СК «Країна» виконала свої зобов»язання за Полісом та Згідно Закону України «Про обов»язковіе страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, за період з 20.03.2014р. (19.12.2013р. + 90 днів = 19.03.2014р. а тому пеня рахується з 20.03.2014р.) виплату в порядку регресу) по 02.06.2014р. за затримку сплати заборгованості відповідачем сплачено 502,04 грн. пені. Вказані суми виплачені позивачу ПрАТ «ПРОСТО-страхування» в повному обсязі платіжними дорученнями № 2273 від 02.06.2014 , та №2274 від 02.06.2014р. ( а.с.110). Представником позивача не обґрунтовані позовні вимоги, в тому числі не доведено факт зарахування суми 2553,04 грн. як взаємозалік зі своїм страхувальником. На підставі викладеного, суд приходить до висновку до необґрунтованості позовних вимог до ПАТ «СК «Країна» в частині стягнення страхового відшкодування, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Позовні вимоги в частині стягнення суми франшизи 500 грн. з відповідача [PERSON], враховуючи визнання відповідачем цих вимог, підлягає задоволенню.

Outcome: partial