Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті баби право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності ПКСП «Заповіт» с. Леніне, Ленінської сільської ради, Радомишльського району Житомирської області В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] померла його баба - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з земельного паю члена ПКСП «Заповіт» с. Леніне, Ленінської сільської ради, Радомишльського району Житомирської області, розміром 2,67 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належав померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 021214, але він не може оформити право на спадщину у зв`язку із відсутністю оригіналу документів необхідних для вчинення нотаріальних дій, а тому вимушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. За змістом ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Стаття 530 ЦК Української РСР передбачає, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Стаття 549 ЦК Української РСР визнає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як вбачається з матеріалів справи батьками позивача [PERSON] були - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане Ленінським сільЗАГСом, Радомишльського району Житомирської області від 01.02.1970 року. Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Радомишльським райбюро ЗАГС від 22.05.1948 року батьками батька позивача, [PERSON] , тобто його дідом та бабою, є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , що видане повторно виконкомом Ленінської сільської ради Радомишльського району Житомирської області від 24 січня 2001 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00033517791, від 04.11.2021 року. З витягу реєстрації в Спадковому реєстрі за № 67146534 від 04.11.2021 року вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена. Згідно довідки за № 495 від 19.11.2020 року, що видана Ставецьким старостинським округом Радомишльської сільської ради Житомирської області, [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована в жилому будинку за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після померлої прийняв її онук [PERSON] шляхом догляду за будинком, ремонту будинку, обробітку земельної ділянки. З листа відділу у Радомишльському районі Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області вбачається, що відповідно до «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Радомишльською районною адміністрацією по Ленінській (Ставецькій) сільській раді» наявна інформація про те, що на ім`я [PERSON] зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЖТ №0212142, підставою є розпорядження Радомишльської районної державної адміністрації за №25 від 04.03.1997 року, але у графі Книги «Підпис власника сертифікат на земельну частку (пай)» відсутній підпис про отримання вищевказаного сертифіката. З довідки № 631 від 11.12.2019 року Ставецького старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирської області вбачається, що згідно Списку громадян, яким видано державні акти на право приватної власності на землю (земельний пай) ТОВ СНЦ «Поліський» Радомишльського району Житомирської області померла громадянка [PERSON] являється власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: № поля 236 - сінокос площею 0,3400 га, № поля 455- рілля площею 1,5600 га. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на земельну частку (пай), а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved