Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 березня 2006 року між АБ «Синтез» та відповідачкою укладено кредитний договір № КR-04-06/1-19/06, відповідного до якого банк надає кредит в сумі 18240 доларів США, строк дії кредиту з 14 березня 2006 року по 13 березня 2009 року включно, процентна ставка за користування кредитом - 14 відсотків річних, цільове призначення кредиту - розвиток власного бізнесу. Відповідно до умов договору позичальник повинен погашати кредит за наступним графіком: погашення суми 7400 доларів США до 31 жовтня 2008 року включно та погашення суми 10840 доларів США в останній місяць по 13 березня 2009 року включно. 09.07.2013 року банком направлено відповідачці вимогу про погашення кредиту в сумі 98501,10 грн. Відповідачка не виконала свої зобов»язання. Станом на 01 липня 2013 року наявна заборгованість у розмірі 98501,10 грн., з яких: 10810,12 доларів США - заборгованість за кредитом (86405,29 гривень), 497,04 доларів США( 3972,84 гривень)- заборгованість за відсотками, 151,36 доларів США( 1209,82 гривень)- заборгованість за комісією, 6604, 68 гривень - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 297,15 гривень - пеня за несвоєчасне погашення відсотків, 11,32 гривень - пеня за несвоєчасне погашення комісії. 27.08. 2010 року позивач звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до [PERSON]( яка виступає іпотекодавцем) та [PERSON]( який виступає поручителем) про стягнення заборгованості. Отже, строк давності на звернення стягнення заборгованості за кредитним договором поновився з моменту звернення до Ковпаківського районного суду м. Суми, тобто з 27 серпня 2010 року. Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача не з»явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вважав що позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав. Крім того, відповідачка послалась на те, що вона давно погасила свою частину суми заборгованості в розмірі 3500 доларів США, про що банку було відомо і саме у зв'язку з цією обставиною банк не вважав за доцільне подавати позов про стягнення з неї грошових сум, а звернувся до суду з позовом до інших сторін договору - [PERSON] та [PERSON] Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності з ст. ст. 526, 527, 623 Цивільного кодексу України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов*язаний виконати свій обов*язок, а кредитор - прийняти виконання. В разі невиконання або неналежного виконання зобов*язання боржником він зобов*язаний відшкодувати кредитору завдані цим збитки. За кредитним договором банк або інша фінансова установа( кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Судом встановлено, що 14 березня 2006 року між АБ «Синтез» та відповідачкою укладено кредитний договір № КR-04-06/1-19/06, відповідного до якого банк надав кредит в сумі 18240 доларів США, строк дії кредиту з 14 березня 2006 року по 13 березня 2009 року включно, процентна ставка за користування кредитом - 14 відсотків річних, цільове призначення кредиту - розвиток власного бізнесу. Відповідно до умов договору позичальник повинен погашати кредит за наступним графіком: погашення суми 7400 доларів США до 31 жовтня 2008 року включно та погашення суми 10840 доларів США в останній місяць по 13 березня 2009 року включно. Відповідачка, як і інші сторони договору, належним чином не виконували свої договірні зобов'язання, тому станом на 01 липня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 98501,10 грн., з яких: 10810,12 доларів США - заборгованість за кредитом (86405,29 гривень), 497,04 доларів США( 3972,84 гривень)- заборгованість за відсотками, 151,36 доларів США( 1209,82 гривень)- заборгованість за комісією, 6604, 68 гривень - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 297,15 гривень - пеня за несвоєчасне погашення відсотків, 11,32 гривень - пеня за несвоєчасне погашення комісії, а всього на суму 98501,1 грн. Разом з тим, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходить з того, що позивачем пропущений строк позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У відповідності з ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила( ст. 261 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.( ст. 267 ЦК України). Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Отже, строк позовної давності обчисляється в даному випадку з 7 грудня 2010 року, тобто з моменту останнього платежу за кредитним договором, і на момент подачі позову - 12 грудня 2013 року - строк позовної давності сплив. Посилання позивача на те, що строк позовної давності поновився з моменту звернення банку до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до [PERSON] та [PERSON] ( поручителів) про стягнення на користь банку заборгованості за кредитним договором, тобто 27 серпня 2010 року, також не може бути прийнята до уваги, оскільки і в цьому випадку строк позовної давності сплив 27 серпня 2013 року, тоді як позов поданий до суду 9 січня 2014 року. Таким чином, суд вважає, що позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права поза межами встановлених законом строків позовної давності, тому підстав для задоволення позову суд не вбчає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed