Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої вказав, що з 11 вересня 2015 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають. Сім`я не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного, почуття любові між ними втрачено. Сторони не ведуть спільного господарства та разом не проживають з близько півроку до дня подачі позовної заяви. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно, майновий спір та спір про місце проживання малолітньої дитини між сторонами відсутній. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 11 вересня 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №681. Позивач в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав, про що надав відповідну заяву. Відповідач також в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява, в якій вони просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, вивчивши докази по справі, враховуючи визнання позову відповідачем, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 11 вересня 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №681, відповідач дошлюбне прізвище не змінювала, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Сторони дітей від шлюбу не мають, що підтверджено відповідними заявами позивача. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Позивач стверджує, що спільно з відповідачем не проживають з січня 2020 року, про що не заперечував відповідач надавши заяву про визнання позову. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв`язку із чим шлюб, зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України, позивачу підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого нею судового збору, в розмірі 420,40 гривень, а інша частина в розмірі 420,40 гривень, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved