Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Червнознам'янської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, так як [INFO] померла [PERSON] . Останнім місцем проживання [PERSON] та місцем відкриття спадщини є с.Червонознам'янка Іванівського району Одеської області . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , розташованого в [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за заповітом на вищезазначене майно . Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не може оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок. Та він не може бути виданий після смерті , що суперечить ст. 25 ЦК України , згідно якої цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Позивачка на позовних вимогах наполягала . Представник відповідача позов визнав в повному обсязі, про що надав до суду письмову заяву. Судом встановлено , що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Останнім місцем проживання померлої та місцем відкриття спадщини є с.Червонознам'янка Іванівського району Одеської області , що підтверджується довідкою Червнознам'янської сільської ради Іванівського району Одеської області . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , розташованого в [ADDRESS] . За життя [PERSON] залишила від свого імені заповіт , згідно якого заповідала вищезазначене мано майно позивачу та його рідному брату [PERSON]. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) даний заповіт є чинним . Відповідно до ч.1 ст..1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Позивач по справі [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом , оскільки його брат інший спадкоємець за заповітом відмовився від прийняття спадщини , що підтверджується інформацією з нотаріальної контори . Позивач прийняв спадщину , оскільки своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Позивач прийняв спадщину , але не оформив право власності на житловий будинок в установленому законом порядку. Отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в нотаріальній конторі не є можливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на цей будинок на ім.»я померлої та його державна реєстрація. Отримати правовстановлюючі документи після смерті не можливо , оскільки цивільна правоздатність припиняється у момент смерті особи відповідно до ст.25 ЦК України. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. [PERSON] не оформила за життя своє право власності на вказаний житловий будинок, який станом на 15 квітня 1991 року належав до майна колишнього колгоспного двору за чинним раніше законодавством ( ст..120 ЦК УРСР ) Відповідно до статей 120-127 ЦК УРСР , ст..17 Закону України «Про власність», постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику» у справах за позовами про захист права приватної власності», членами колгоспного двору вважалися особи, які приймали участь у громадському господарстві колгоспу, отримували в ньому основні прибутки і приймали участь своєю працею і коштами у ведені спільного господарства двору. У зв'язку із введенням в дію Закону України «Про власність» така організаційно-правова форма як колгоспи, а відповідно, і колгоспний двір - були припинені. Відповідно до п.6 Інструкції ЦСУ СРСР від 15.05.1985 року № 2-24/26, яка була чинною на час закінчення будівництва будинку, жилі будинки, господарські, побутові будівлі у сільській місцевості, включені у господарчі книги, до категорії самовільних відноситись не можуть. 15 жовтня 2009 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1035, якою затверджено Тимчасовий порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт. Згідно цієї постанови оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна - приватні житлові будинки садибного типу, дачні та садові будинки з господарськими спорудами і будівлями, споруджені до 05 серпня 1992 року, здійснюються на підставі висновку про технічний стан будинку( будівлі), складеного бюро технічної інвентаризації і документу , що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташовані об'єкти. Судом досліджено документи , які свідчать про те , що померла володіла вказаним житловим будинком, але за життя не встигла оформити право власності на будинок, це довідка характеристика на житловий будинок з господарськими будівлями, довідка Червонознам'янської сільської ради Іванівського району Одеської області , в якій зазначено , що померла проживала у вказаному будинку та була зареєстрована в ньому, випискою з погосподарської книги Червонознам'янської сільської ради Іванівського району Одеської області особистий рахунок . Так як вказаний будинок включений Червонознам'янською сільською радою Іванівського району Одеської області в погосподарську книгу , а Згідно з інструкцією ЦСУ СРСР № 5-24/26 , житлові будинки, господарські та побудові будівлі і споруди , включені сільськими радами в по господарські книги, до категорії самовільних не відносяться, тому відповідно померла була власником вказаного житлового будинку, проте за життя не встигла оформити документально своє право власності. Згідно з ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з наведеного , суд вважає , що рішення по справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст.174 ЦПК України .Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе позовну заяву [PERSON] до Червонознам'янської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Outcome: approved