Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованості в розмірі 23495,92 грн. та понесені позивачем судові витрати в розмірі 1762,00 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеного договору від 23.03.2012 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, в той час як відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 19.11.2018 року має заборгованість в загальному розмірі 23495,92 грн., яка складається з: 1737,75 грн. - нараховано процентів за користування кредитом; 20163,13 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1095,04 грн. - штраф (процентна складова), у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В той же час, представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надано. Відзиву від відповідача на позовну заяву до суду не надходило. На підставі ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених вимог Закону, суд вбачає за можливе розглянути справу без відповідача і винести заочне рішення. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява АТ КБ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 23.03.2012 року [PERSON] отримав кредитну картку та йому було встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок № [NUMBER], що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 66). Копія анкети-заяви з особистим підписом відповідача долучена до матеріалів справи (а.с. 9). Згодом кредитний ліміт було змінено, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 66). Згідно умов договору, відповідач зобов'язався погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом на умовах, погоджених сторонами кредитного договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у вищезазначеній заяві. При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до умов укладеного договору, позивачем було надано відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, і підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5-6) Щодо позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом позивач посилається на той факт, що відповідач під час підписання анкети-заявки підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додані до позовної заяви. Відповідно до пп. 1.1.3.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, які діяли на момент укладення кредитного договору між позивачем та відповідачем, Банк має право проводити зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за виключенням випадків зміни наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема, в виписці по Картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів Банк не отримав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта. Згідно пп. 1.1.3.1.9 зазначених Умов та Правил, банк зобов'язаний не рідше одного разу на місяць у спосіб, зазначений в Заяві, надавати Держателю виписки про стан Картрахунків та про виконані за останній місяць операції по Картрахункам. При підключенні Держателя до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключенні Клієнта до комплексу Mobile-banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень. Згідно пп. 2.1.1.5.4 Умов та Правил, при незгоді зі змінами Правил та/або Тарифів Банку клієнт зобов'язаний звернутися до Банку для розірвання даного Договору та погасити заборгованість перед Банком, в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення Карт, виданих Держателю та його Довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по Картрахунку письмово поінформувати Банк про це протягом тридцяти п'яти днів з моменту списання (у випадку якщо вирішення питання передбачає розгляд письмової заяви). Підпунктами 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 встановлено, що Клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за Кредитом, процентам за його використання, за перевикористання платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку клієнт зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення Кредиту (в тому числі прострочених Кредитах і Овердрафту), оплату Винагороди Банку. Згідно копії Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Як вказує позивач та що не було спростовано відповідачем, [PERSON] зобов'язання за договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погасив, у зв'язку із чим станом на 19 листопада 2018 року загальна сума заборгованості становить 23495,92 грн., яка складається з: 1737,75 грн. - нараховано процентів за користування кредитом; 20163,13 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1095,04 грн. - штраф (процентна складова). Зазначена сума заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за договором б/н від 23.03.2012 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON], станом на 19.11.2018 (а.с. 5-8). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а й отже з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом, а також, з урахуванням положень ст. 1048 ЦК України, заборгованість по процентам за користування кредитом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Суд враховує, що згідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669 -У11 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та / або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Положення частин першої і другої цієї статті не поширюються на нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики, укладеними з юридичними особами і фізичними особами - підприємцями, місцезнаходженням яких є територія проведення антитерористичної операції, крім населених пунктів згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, якщо такі договори укладені після 1 січня 2018 року або до яких після 1 січня 2018 року за погодженням сторін вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов'язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р с. Добропілля Добропільського району Донецької області віднесено до вказаного переліку. Також Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та від 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р., щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Таким чином, враховуючи, що кредитний договір було укладено між сторонами 23 березня 2012 року, а також зважаючи на те, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], тому на підставі вказаного Закону має бути звільнений від сплати штрафів в розмірі 500,00 грн. та 1095,04 грн., які нараховані після 14 квітня 2014 року. Відповідно до розрахунку заборгованості позивачем зроблений розрахунок пені станом на 19.11.2018 року в розмірі 20163,13 грн. З урахуванням того, що від сплати пені, нарахованої після 14 квітня 2014 року відповідач на підставі ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» має бути звільнений, а станом на 14.04.2014 року розмір нарахованої пені складав - 0,00 грн., тому пеня в розмірі 20163,13 грн. не підлягає стягненню з відповідача, оскільки її було нараховано після 14 квітня 2014 року. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги частково в розмірі 1737,75 грн., що є сумою процентів, нарахованих за користування кредитом. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні з позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 68). Таким чином з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 130,39 грн. пропорційно розміру заявлених вимог. На підставі ст.ст. 526, 530, 549, 611, 615, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial