Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просить звільнити від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів), призначених рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19.06.2012р.; визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню та звільнити позивача від заборгованості по аліментах за період з липня 2014р. по дату набрання чинності судовим рішенням. Обґрунтовуючи доводи позову, позивач зазначив, що рішенням Московського районного суду м. Харкова з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини від всіх доходів. Влітку 2014р. відповідач вступила у новий шлюб і змінила місце проживання, поїхавши до АК Крим. Син залишився з позивачем і до сьогоднішнього часу перебуває на його утримання та вихованні. Позивач в судовому засідання підтримав викладені обставини і вимоги позову, просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, будучи повідомленою про день та час розгляду справи належним чином, заяв про поважні причини неявки або про слухання справи за її відсутністю не надала, тому суд зі згоди позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить вимогам ст.. 224 ЦПК України. Суд вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вислухавши свідків, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 19.06.2012р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ? часини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 09.04.2012р. і до повноліття дитини. Відповідач з липня 2014 року виїхала з м. Харкова і позивач разом з дитиною залишились проживати разом за адресою: [ADDRESS]. З липня 2014р. позивач самостійно виховує та утримує неповнолітнього [PERSON] Такі факти підтверджено довідкою ЖК «Родник-2» від 10.09.2014р. (а.с. 6), інформацією із навчального закладу (а.с.7,18 ), міграційною карткою (а.с.20). Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що відповідач з літку 2014р. за місцем мешкання позивача з дитиною не з'являлася та не проживає, дитиною піклується батько і [PERSON] перебуває лише на його утриманні. Отже, вищенаведене свідчить про той факт, що змінились обставини, які впливали на постановлення рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON], оскільки останній самостійно утримує неповнолітнього сина і при цьому, стягуються аліменти га користь відповідача, яка участі у вихованні та утриманні не приймає. Відповідно ч.1 ,п. 3 ч.2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до положень ч.4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішення суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги позову стосовно звільнення від сплати аліментів позивача є обґрунтованим та доведеним, тому підлягає задоволенню. Далі, встановлено, що до липня 2014р. позивачем сплачувались аліменти на користь відповідача на утримання сина. Відповідно до правил ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що мають місця обставини, які змінюють умови сплати аліментів з боку позивача, то у суду є правові підстави для звільнення [PERSON] від заборгованості по аліментах за вказаний період. Між тим, суд відмовляє позивачу у задоволенні вимоги щодо визнання виконавчого листа про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню, оскільки такі дії не входять до компетенції суду в цьому провадженні.

Outcome: partial