Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг № б/н від 25.02.2013 року у розмірі 18 153,74 гривень та витрат по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн. 00 коп., зазначаючи, що 25.02.2013 року з відповідачем була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якого вона одержала від позивача кредит в сумі 2832 грн. 38 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв`язку з неналежним виконання відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка станом на 03.12.2019 року складає 18 153,74 грн. з яких: 3735,15 грн. - заборгованість за кредитом; 1716,95 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6254,60 грн. - заборгованість за пенею; 6447,04 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась. Судова повістка про виклик до суду надсилалася їй за місцем реєстрації зазначеним у позові, до суду повернувся конверт з відміткою: «адресат відсутній». Тому суд визнає неявку відповідача з неповажних причин, та, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, за необхідне провадити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплати проценти. 25.02.2013 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (Генеральна угода), згідно якого відповідачу був наданий кредит у сумі 2832 грн. 38 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом (а.с. 12-35). 25.02.2013 року між сторонами також було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання банківських послуг (надалі «Генеральна угода») /а.с.11/. Вказаним договором була проведена реструктуризація заборгованості відповідача, яка виникла в період надання останній кредиту та сторони домовилися, що заборгованість за цим договором складає 2832 грн. 39 коп. Дата остаточного погашення заборгованості за даним кредитним договором 28.02.2014 рік. Пунктом 2.1. Генеральної угоди передбачено, що банк надає позичальнику строковий кредит в розмірі 2832 грн. 38 коп. на 12 місяці з 25.02.2013 по 28.02.2014 шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 2832,39 грн. в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 0,833% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в указаній в заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 249,19 грн. для погашення заборгованості по Кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат у відповідності з Умовами і правилами. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 28.02.2014 рік /а.с.11/. Відповідач був ознайомлений з тим, що Генеральна угода разом із запропонованими АТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складає між нею і банком кредитний договір. Своїм підписом відповідач підтвердила свою згоду і факт надання повної інформації про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді /а.с.10-11/. На підставі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Оскільки взяті на себе зобов`язання за Генеральною угодою відповідачем виконані не були, станом на 03.12.2019 за нею утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 3735,15 грн. та заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 1716,95 грн. які підлягають стягненню. Розмір заборгованості за кредитом підтверджується розрахунком /а.с.8-9/. Відповідно до ст.611 ЦК України одним із правових наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки. У частині 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК). Пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачений штраф за порушення позичальником строків погашення заборгованості, указаних в угоді та Умовах і правилах, більш ніж на 31 день. Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 6447,04 грн. Враховуючи наведене та у зв`язку із встановленим порушенням зобов`язання з боку відповідача, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню і штраф підлягає стягненню в розмірі, що заявлений позивачем 6447,04 грн. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2ст.551 ЦК України). Однак, позивачем не наведені в позові підстави нарахування пені, не зазначений спосіб і порядок її нарахування. Так, в доданому до позову розрахунку зазначено, що відповідачу нараховувалися суми пені в розмірі 6254,60 грн. При цьому, ні Генеральною угодою, ні Умовами та правила надання банківських послуг не передбачена пеня, із наданого розрахунку неможливо встановити процентну ставку чи інше, з якої суми і за який період нараховувалися ця сума. Так як доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, то розмір пені є недоведеним. Крім того, існують інші підстави для відмови в задоволенні вимог про стягнення пені. Так, за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, який є обов`язковим для застосування за правилами ст. 360-7 ЦПК України. У зв`язку зі стягненням на користь позивача суми штрафу, то стягнення суми пені, до того ж розмір якої не доведений позивачем, суперечить ст. 61 Конституції України, а тому, в цій частині вимог слід відмовити. Таким чином, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення: 3735,15 грн. - заборгованість за кредитом; 1716,95 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6447,04 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, усього 11 899 грн. 14 коп. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір в сумі 1921 грн. В пропорції до задоволених вимог сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 1259,02 грн. 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі Закон № 540-IX). За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закон № 540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178,179,180,181,185,210,222,253,275,284,325,354,357,360,371,390,393,395,398,407,424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial