Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] та неповнолітнього сина [PERSON]. Підставою своїх вимог, вказує те, що -« рішенням Христинівського районного суду від 12 грудня 2008 року у справі №2-1023/2008 визначено стягувати з [PERSON] (далі по тексту-Позивача) аліменти на користь [PERSON] (далі по тексту-Відповідач 1) на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.12.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. На момент ухвалення рішення про стягнення з мене аліментів на утримання сина моєї заробітної плати було достатньо для того щоб утримувати не лише себе, але й свою неповнолітню дитину. Рішенням Христинівського районного суду від 06 серпня 2013 року у справі № 706/876/13-ц визначено стягувати з Позивача кошти на користь [PERSON] (далі по тексту-Відповідач 2) на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.06.2013 року і до досягнення донькою повноліття. В мотивувальній частині суд ухвалюючи рішення виходив з того, що аби не ущемити інтереси дочки призначив їй аліменти в такому ж розмірі як і синові. Таким чином на даний час я сплачую аліменти на утримання двох дітей в загальному розмірі ? свого заробітку, що відповідно до статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» є максимальним розміром відрахувань із заробітної плати. Мій матеріальний стан на даний час не дає можливості сплачувати аліменти в розмірі визначеному судом в рішеннях від 12.12.2008 року та від 06.08.2013 року. Як видно з довідки про доходи за місцем роботи від 21.08.2013 року розмір нарахованої мені середньомісячної заробітної плати складає 3932 гривні , з неї утримуються податки та обов'язкові платежі у розмірі приблизно 20% (786 гривень) та аліменти на утримання сина близько 800 гривень. Окрім того, відповідно до заключення лікарсько-консультативної комісії № 26 від 19.08.2013 року я страждаю на хронічний вазомоторний риніт алергічного виду двохсторонній секреторний отит та потребую довготривалого лікування і оздоровлення в санаторії. Тільки в серпні 2013 року згідно доданих до заяви фіскальних чеків мною були витрачено на лікування 577 гривень. Коштів на лікування, із заробітної плати яка мені залишається після стягнення аліментів, не вистачає. Відповідно до положень частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 182 СКУ при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, на момент звернення до суду мій матеріальний та сімейний стан, стан мого здоров'я, суттєво змінився, а тому я позбавлений можливості сплачувати аліменти в розмірі визначеному описаними судовими рішеннями вважаю за можливе просити суд про зміну розміру аліментів на утримання моїх неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] року та доньки [PERSON], [INFO] з ? частини всіх видів мого доходу щомісячно на 1/6 частину всіх видів мого доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно кожному.» В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Представник позивача пояснив, що [PERSON] страждає на алергічне захворювання потребує довготривалого лікування, у зв'язку з чим змушений купувати ліки, вимушений винаймати житло, що потребує від нього додаткових фінансових витрат і він не може сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у максимально визначеному законодавством розмірі ? свого доходу, єдиним джерелом доходів є його заробітна плата. Коштів, які залишаються після сплати аліментів на утримання дітей йому не вистачає на елементарне: харчування, одяг, лікування та найм житла. До того часу поки він не почав сплачувати аліменти у максимальному розмірі ? свого заробітку [PERSON] добровільно надавав допомогу відповідачам на утримання дітей, що підтвердили обидві відповідачки в судовому засіданні. Це вказує на добросовісне відношення позивача [PERSON] до свого батьківського обов'язку по утриманню дітей в той час коли він мав фінансову можливість забезпечувати його виконання. З приводу хвороби дитини відповідач [PERSON] до нього не зверталась. Довідавшись в ході судових засідань про погіршення стану здоров'я дитини він пропонував допомогу в обстеженні та лікуванні доньки, однак ця пропозиція залишена без відповіді. У спілкуванні з донькою відповідач [PERSON] створює перешкоди. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву в якій заперечує проти позовних вимог та просить суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання з'явилась проти позовних вимог заперечувала та надала пояснення про те, що неповнолітня дочка відповідачки потребує лікування. Однак суду доказів довготривалого лікування доньки позивача не надала. В ході судового розгляду справи встановлено наступні обставини у справі. Відповідно до рішення Христинівського районного суду від 12 грудня 2008 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.12.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Христинівського районного суду від 06 серпня 2013 з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.06.2013 року і до досягнення донькою повноліття. Згідно довідки від 21.09.2013 року єдиним доходом [PERSON] є заробітна плата яку він отримує працюючи у відокремленому структурному підрозділі моторвагонне депо Христинівка Одеської залізниці. (а.с.14 ) Відповідно до заключення лікарсько-консультативної комісії № 26 від 19.08.2013 року [PERSON] страждає на хронічний вазомоторний риніт алергічного виду двохсторонній секреторний отит та потребує довготривалого лікування і оздоровлення в санаторії. (а.с.17) Згідно медичної карти амбулаторного хворого обласної лікарні - центру екстреної медичної допомоги та медичних катастроф Черкаської обласної ради на ім'я [PERSON] 22.11.2013 року останньому встановлений діагноз лікарем алергологом поліноз з клінічними проявами риноконюктивіту та призначено лікування. Позивач несе витрати на своє лікування що підтверджується чеками за серпень - грудень 2013 року. (а.с.34,50,69, ) Згідно договору найму житла від 01.12.2013 року позивач винаймає для проживання кімнату в будинку по [ADDRESS] за плату в 300 гривень щомісячно. (а.с. 70-72 ) Витрати позивача за найм житла підтверджуються чеками. (а.с.114) Представник відповідачки [PERSON] заперечує проти позову наполягала на тому, що донька позивача [PERSON], [INFO], хворіє та потребує довготривалого лікування, однак доказів на підтвердження даного факту суду не надала. Більше того, позивач у справі заявляє про те, що у будь якому випадку в разі необхідності лікування його дітей він буде надавати матеріальну допомогу. Окрім того, представник відповідачки у справі заявила в судовому засіданні про те, що надані позивачем чеки на придбання ліків в яких завищена вартість придбаних препаратів і виписка із картки амбулаторного хворого не відповідає вимогам інструкції МОЗ України, то суд зазначає, що ціна як один з складових елементів комплексу фармацевтичного маркетингу вико нує важливі функції, які полягають не лише в отриманні доходу від реалізації, але й у інформуванні виробника про реальний обсяг попиту на лікарський засіб, а споживача про можливість задоволення потреби. Від ціни в кінцевому результаті залежать досяг нуті комерційні результати, а раціонально обрана цінова стратегія впливає на підвищення конкурентоспроможності та ефективності виробничо-збутової діяльності фармацевтич ної фірми, дану цінову політику кожна із комерційних аптек здійснює на власний розсуд. Щодо тверджень представника позивач про виписку із картки амбулаторного хворого, яка не відповідає вимогам інструкції МОЗ України, то суд зазначає, що доказів про невідповідність даної виписки інструкції МОЗ України не надано, дана виписка /а.с.111/ має вихідний кутовий штамп, підписи осіб, які посвідчені печаткою установи. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло, а згідно ч. 2 та ч.3 ст. 51 Конституції України «батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою». Положення статті 60 ЦПК України визначають, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд зазначає, що в порушення вимог ст.303,307,308 ЦК України сторони у даний справі надали суду докази в супереч вимогам, вищеперерахованих статей, які є недопустимими та неналежними. Відповідно до висновку Христинівської райдержадміністрації, як органу опіки та піклування, конфлікт сторін, а саме позивача [PERSON] та [PERSON] дійшов до встановлення днів побачень із дитиною, так само як і розгляд справи про стягнення аліментів. Однак Сімейний Кодекс України про стягнення аліментів та зменшення розміру аліментів, є способом захисту, а не способом зведення рахунків. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Суд при розгляді вимог позивача про зменшення розміру аліментів, враховує, що у позивача після постановлення рішень про сплату аліментів відбулася зміна сімейного та матеріального стану через необхідність найму житла, погіршився стан його здоров'я, що потребує додаткових фінансових витрат, а тому розмір аліментів може бути змінений в сторону зменшення на користь [PERSON], з 1/4 частини всіх видів доходу на 1/6 частини всіх видів доходу [PERSON] щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON], [INFO] та на користь [PERSON] з ? частки з усіх видів доходу щомісячно на 1/6 частини всіх видів доходу [PERSON] щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON], [INFO]. Тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved