Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що згідно укладених з банком депозитного договору їй несвоєчасно повернуто грошові кошти, тому вважає, що має право на їх повернення, а також одержання відсотків за депозитом по день фактичного повернення грошових коштів. Сторони до суду не з'явились, повідомлені належним чином. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, встановив наступне: 14.02.2012 р. між позивачем та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було укладено депозитний договір банківського вкладу «Для виплат» № 26209180004405 (а.с.3) в національній валюті - гривня. Позивачем в рамках вказаного договору внесено депозитні кошти, що підтверджується довідкою про рух коштів. (а.с.4-5). 12.09.2014 р. [PERSON] подано заяву про дострокове розірвання договору банківського вкладу (а.с.11). Станом на дату розгляду справи депозит та нараховані відсотки позивачу не повернуто. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених. договором. Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Суд вважає необґрунтованою позицію відповідача щодо неможливості стягнення боргу в зв'язку з обмеженнями Національного банку України на видачу іноземної валюти, оскільки норми ЦК України мають вищу юридичну силу за регуляторні акти НБУ, вказані обмеження можуть впливати на виконання судового рішення, стати підставою для зміни способу його виконання, однак не можуть стати перешкодою для задоволення вимог позивача. В силу ч.1 ст.10 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню сума депозиту та нарахованих відсотків в розмірі 70000 грн. Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому, суд погоджується з доводами позивача про те, що в зв'язку з несвоєчасним поверненням депозитних коштів мало місце порушення вимог ст.ст.526, 625, ч.3 ст.1068, ст.1074 ЦК України, ст.8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. На виконання вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved