Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить зобовязати відповідача знести самовільно побудоване сіносховище за адресою с. Можари Овруцького району, вул. Хуторянська, як таке, що побудоване з порушенням будівельних, санітарних, екологічних, пожежних норм і правил, мотивуючи тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №21 по вул. Хуторянській в с. Можари Овруцького району Житомирської області. По сусідству з ним проживає відповідач, який самовільно побудував сіносховище поруч з його господарством, порушивши санітарні та будівельні норми, а також норми пожежної безпеки. Він звертався із заявою до [PERSON] сільського голови, який рекомендував відповідачеві провести перенесення сіносховища в термін до 01.06.2015, що останнім не виконано. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали. Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив, зазначивши, що дане сіносховище було збудовано в 1985 році за згодою з попереднім власником [PERSON]Л, яка до дня самої своєї смерті (2014 року) ніяких претензій до нього не мала. Вказане сіносховище пожежні норми не порушує. Позивачем же проведено ряд незаконних дій: самовільно переміщено тин, чим здійснено захват землі, добудовано сарай, прохід закладено дошками та зайнято несправним вантажним автомобілем. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Нормами, закріпленими в ст.60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Копія листа виконавчого комітету [PERSON] сільської ради №1 від 05.05.2015 на імя позивача (а.с.6) свідчить, що його письмову заяву було розглянуто з виїздом на місцевість. При цьому було встановлено: сіносховище побудовано раніше займає територію проходу чи проїзду до колодязя. Також проїзду до колодязя заважають дошки та вантажний автомобіль [PERSON], тобто позивача. Було рекомендовано: [PERSON] провести перенесення сіносховища в термін до 01.06.2015, а [PERSON], у вказаний термін, прибрати дошки та вантажний автомобіль. Овруцький районний відділ управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Житомирській області своїм листом №1026 від 07.09.2015 (а.с.7) повідомив позивача, що відповідно до ст.ст. 65, 67 Кодексу цивільного захисту України органи державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки не здійснюють нагляд за станом пожежної та техногенної безпеки в індивідуальних (садибних) житлових будинках, садових, дачних будинках, господарських (присадибних) будівлях і спорудах, індивідуальних гаражах. Одночасно повідомлено, що відповідно до вимог розділу VІ п.11.1 НАПБ А. 01.001-2015 Правил пожежної безпеки в Україні сіно, солому та інші грубі корми необхідно складувати в найбільш віддалених від житлових будинків і господарських будівель місцях (на відстані не менше 10 м). З листа Овруцького міжрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Житомирській області №703 від 15.09.2015 (а.с.8) вбачається, що останнім позивача повідомлено, що згідно ДСП №173 від 19.06.1996 «Планування та забудови населених пунктів» будівництво та розміщення сіносховища санітарними нормами не нормується. Копія рішення Овруцького районного суду від 02.03.2015 по справі №286/616/15-ц свідчить про прийняття спадщини позивачем після смерті [PERSON] та визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №21 по вул. Хуторянській в с. Можари Овруцького району Житомирської області. При проведенні огляду на місці (а.с.48) землевпорядником [PERSON] сільської ради було здійснено заміри відстані від прибудови житлового будинку [PERSON] до сіносховища та від житлового будинку до сіносховища. Згідно проведених замірів відстань від прибудови житлового будинку [PERSON] до сіносховища становить 10,075 м, а від житлового будинку до сіносховища 12,20 метрів. Тобто, з врахуванням вимог Правил пожежної безпеки в Україні (п.11.1- сіно, солому та інші грубі корми необхідно складувати в найбільш віддалених від житлового будинку і господарських будівель місці (на відстані не менше 10 м), порушення норм пожежної безпеки при розміщенні сіносховища відсутні. Посилання сторони позивача, що відповідно до протипожежних вимог, витяг з яких долучено до матеріалів справи спеціалістом Державної архітектурно-будівельної інспекції України (а.с. 38), відстань між будинками і спорудами має становити 15-18 метрів, суд не може покласти в основу рішення по справі. Оскільки, в додатку Д (довідковий) до Державних будівельних норм України ДБН В.1.1.72002 наведено класифікацію саме будинків за ступенем вогнестійкості, причому в примітці 1 зазначено, що класифікацію будинків за ступенем вогнестійкості, категорії виробництва щодо пожежної безпеки слід приймати відповідно до чинних нормативів. З вказаними положеннями ДБН узгоджуються і пояснення спеціаліста Державної архітектурно-будівельної інспекції України та спеціаліста Державної служби України з надзвичайних ситуацій, які в судовому засіданні пояснили, що за ступенем вогнестійкості визначаються лише обєкти на фундаменті. Стаття 391 ЦК України містить положення щодо захисту права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння. Так, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, аналізуючи надані докази на підтвердження фактів та спірних правовідносин, норми діючого законодавства, що їх регулюють, враховуючи, що позивачем не доведено належними доказами порушення його права власності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п.10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: dismissed