Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача в порядку регресу майнову шкоду у розмірі 19 963 грн. 60 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 20.10.2017 року о 23 год. 36 хв. на вул. Петлюри у м. Львів відповідач, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом Skoda Octavia, державний номерний знак [NUMBER] та скоїв зіткнення з транспортним засобом КІА Sorento, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Факт та обставини зазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються: схемою місця ДТП від 20.10.2017 року, укладеною безпосередньо на місці ДТП уповноваженими працівниками управління патрульної поліції, які прибули на місце події для оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди; довідкою про дорожньо-транспортну пригоду Управління патрульної поліції у м. Львові № 3017296550247648 від 29.11.2017 року; листом Залізничного районного суду м. Львова від 26.02.2018 року вих. № АК № 462/5028/17 (3/462/2619/17) № 462/5030/17 (3/462/2620/17); постановою Залізничного районного суду міста Львова у справі № 462/5028/17 від 12.12.2017 року; постановою Залізничного районного суду м. Львова у справі № 462/5030/17 від 12.12.2017 року. На підставі вищезазначених документів та: заяви [PERSON] про виплату матеріального збитку від 23.01.2018 року; звіту № ФД-00469 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого колісного транспортного засобу від 23.01.2018 року; акту узгодження розміру страхового відшкодування (угода про відшкодування матеріальної шкоди) № 00240508 від 23.01.2018 року; страхового акту № 00240508 від 23.01.2018 року; наказу № 00240508 від 30.01.2018 року. Позивачем сплачено страхове відшкодування у розмірі 19 963 грн. 60 коп. Таким чином, відповідно до п.п. «а» п. 38.1.1 ст. 38 Закону № 1961-IV, а також ч. 1 ст. 1191 ЦК України позивач набуває права зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування 19 963 грн. 60 коп. Враховуючи наведене, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04.01.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст.ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Полісом обов`язкового страхування № АК/6136656 ПрАТ «СК» «УНІКА» було застраховано автомобіль Skoda Octavia, державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] . Постановою Залізничного районного суду м. Львова у справі № 462/5028/17 від 12.12.2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 Кодексу України пАП та накласти на нього стягнення у виді позбавленням права керування транспортним засобом строком на шість місяців. Стягнуто з [PERSON] 320 грн. 00 коп. судового збору у дохід держави. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова у справі № 462/5028/17 від 04.01.2021 року виправлено описку у постанові Залізничного районного суду міста Львова від 12.12.2017 року у справі про адміністративне правопорушення [PERSON] за ст. 124 КУпАп, вказавши замість « [PERSON] » - « [PERSON] ». Окрім цього, Постановою Залізничного районного суду м. Львова у справі № 462/5030/17 від 12.12.2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України пАП про адміністративне правопорушення та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік. Стягнуто з [PERSON] 320 грн. 00 коп. судового збору у дохід держави. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова у справі № 462/5030/17 від 04.01.2021 року виправлено описку у постанові Залізничного районного суду міста Львова від 12.12.2017 року у справі про адміністративне правопорушення [PERSON] за ч. 1 ст. 130 КУпАп, вказавши замість « [PERSON] » - « [PERSON] ». Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Заявою [PERSON] про виплату матеріального збитку від 23.01.2018 року стверджується, що останній звернувся до страхової компанії ПрАТ «СК» «УНІКА» для отримання страхового відшкодування, шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної події за участю [PERSON] (Skoda Octavia, державний номерний знак [NUMBER] ). Звітом № ФД-00469 від 07.12.2017 року Про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого колісного транспортного засобу, стверджується, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 23 557 грн. 32 коп. з ПДВ. Окрім цього, було проведено Ремонтну калькуляцію № 0934 від 07.12.2017 року та складено Акт огляду колісного транспортного засобу (КТЗ). Актом узгодження розміру страхового відшкодування (Угода про відшкодування матеріальної шкоди) № 00240508 від 23.01.2018 року стверджується, що ПрАТ «СК» «УНІКА» та [PERSON] уклали цю угоду визначивши та погодивши у тому числі розмір страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку, який складає 19 963 грн. 60 коп. Платіжним дорученням № 004560 від 31.01.2018 року стверджується, що на користь [PERSON] було виплачено 19 963 грн. 60 коп. страхового відшкодування. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов`язання перед потерпілим; регрес застосовується після припинення зобов`язання з відшкодування шкоди. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги сплаченого страхового відшкодування до заподіювача і строк такої вимоги починає спливати з моменту заподіяння шкоди. У зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача із залишком строку позовної давності. Крім того, у правовідносинах майнового страхування страховик, що виплатив страхове відшкодування, не може звернутися до страхувальника чи іншої особи, яка одержала страхове відшкодування. Натомість регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред`явлення регресної вимоги передбачене, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності. Право подати регресний позов до самого страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, виникає у страховика лише з припиненням основного деліктного зобов`язання за фактом здійснення ним виплати страхового відшкодування на користь сторони потерпілого - кредитора в деліктному зобов`язанні. У справі спір виник між страховою компанією та водієм забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля, а саме щодо застосування до таких правовідносин положень ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У відповідності до п.п. «а» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У даній справі, факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами, відповідач як особа, винна у ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності, страховик сплатив страхове відшкодування, розмір страхового відшкодування, сплачений страховиком на підставі судового рішення, крім цього жодних доказів про виникнення у позивача необґрунтованих виплат ним не представлено, про такі не наведено та клопотань про витребування таких не заявлено. Враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, їх правове регулювання, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач на момент ДТП керував транспортним засобом та здійснив ДТП, то після виплати позивачем суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи у нього виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди у порядку регресу, а тому з цих підстав позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Окрім цього, відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 2 102 грн., сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved