Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача Комунального підприємства «Київпастранс» Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) та просив стягнути матеріальну шкоду в сумі 12862,41 грн., витрати за проведення оцінки вартості матеріального збитку в сумі 800,00 грн., моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.09.2015 року о 04.15 год. він керуючи автомобілем «KIA Carens», д.н. [NUMBER] , рухався в першій полосі руху транспортних засобів по пр. Повітрофлотському в м. Києві. Поблизу будинку №1 по пр. Повітрофлотському в м. Києві його автомобіль зіткнувся з обірваним контактним дротом тролейбусної лінії, який звисав до самого дорожнього полотна, при зіткненні з яким транспортний засіб позивача зазнав механічних пошкоджень, а саме: деформацію та пошкодження лако-фарбового покриття капота, переднього бампера, даху, лівого крила, решітки радіатора, подряпини та тріщина передньої лівої фари, подряпина лівого дзеркала заднього виду, подряпина лобового скла та ущільнювача лобового скла. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.10.2015 року було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача КП «Киїпастранс» Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), який не забезпечив безпечного стану контактного дроту на дільниці тролейбусних маршрутів, оскільки місце знаходження обірваного дроту не було огороджено та позначено, як аварійна ділянка. Згідно звіту №22/09-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу від 22.09.2015 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «KIA Carens», д.н. [NUMBER] складає 12862,41 грн. За надання послуг оціночної діяльності, пов`язаної зі складання звіту позивачем сплачено 800,00 грн. Вважає, що з відповідача на його користь підлягає стягненню матеріальна шкода в сумі 12862,41 грн. та 800,00 грн. витрат пов`язаних з проведенням оцінки. Крім матеріальної шкоди позивачу також була завдана моральна шкода, яка полягала у заподіянні йому фізичних, психічних та душевних втрат. Під час зіткнення він піддався смертельній небезпеці, оскільки міг отримати ураження струмом. Моральну шкоду позивач оцінює в сумі 5000,00 грн. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували посилаючись на те, що вина КП «Киїпастранс» Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) є недоведеною. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини позивача, оскільки він допустив наїзд на перешкоду з власної вини. Крім того, зазначили, що КП «Киїпастранс» Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) були усунуті пошкодження дроту. Також, вважають, що розмір матеріальної шкоди є значно завищеним позивачем. З урахуванням викладеного вважають, що вимоги про відшкодування матеріальної шкоди є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. Що стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди зазначили, що вона також не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів, які б підтверджували завдання йому моральних страждань або втрат немайнового характеру. На підставі вищевикладеного, просили у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Встановлено, що позивач є власником транспортного засобу «KIA Carens», д.н. [NUMBER] . З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №211213 від 08.09.2015 року вбачається, що позивач [PERSON] 08.09.2015 року о 04.15 год. керуючи автомобілем «KIA Carens», д.н. [NUMBER] , по пр. Повітрофлотському, 1 в м. Києві, порушив п.п. 2.3 б ПДР України, а саме здійснив наїзд на перешкоду обірваний провід тролейбусної лінії, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.10.2015 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] було закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Встановлено, що за адресою: м. Київ, пр. Повітрофлотський, 1 пролягає маршрут тролейбусів №№8, 9, 17, та дана контактна мережа знаходиться на утриманні відповідача КП «Киїпастранс» Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація). Відповідно до п.п. 3.1 статуту КП «Киїпастранс» Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) підприємство створене з метою максимального забезпечення потреб мешканців м. Києва та гостей столиці в асортименті, якості та обсягах транспортних послуг, підвищення якості транспортного обслуговування, підвищення ефективності управління міським наземним транспортом загального користування та створення належних умов для його подальшого розвитку. Відповідно до п.п. 3.2.2 статуту, предметом діяльності підприємства ж підтримання у робочому стані, виконання капітальних і поточних ремонтів рухомого складу та його агрегатів, шляхового і колійного господарства, контактної мережі, енергетичного господарства в цілому тощо. Відповідно до ст.ст. 1, 15 Закону України «Про міський електричний транспорт» КП «Киїпастранс» є юридичною особою, яка в установленому законом порядку надає транспортні послуги, здійснюючи експлуатацію та утримання об`єктів міського електричного транспорту, до яких відноситься не тільки рухомий склад тролейбуси, а й контактні мережі. Згідно ст. 13 цього закону, на перевізника покладено обов`язок утримувати рухомий склад та інші об`єкти міського електричного транспорту у належному стані, створювати умови для проведення їх державного технічного огляду. У зведенні пошкоджень на контактній мережі від 08.09.2015 року, наданого представником КП «Киїпастранс» Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) було зафіксовано цього дня обрив контактного проводу. Таким чином, в судовому засіданні був достовірно встановлений факт обриву контактної лінії на ділянці дороги по пр. Повітрофлотському у м. Києві. Заперечення представників відповідача щодо відсутності доказів вини підприємства у обриві контактної лінії не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки не надано жодного доказу, що КП «Киїпастранс» Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) з приводу зазначеної події зверталось до уповноважених органів з питання проведення перевірки та в ході такої перевірки встановлено причетність третіх осіб до даного пошкодження. Також, суд не приймає до уваги заперечення відповідача стосовно того, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини позивача, оскільки вони спростовуються постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.10.2015 року, відповідно до якої провадження у справі відносно [PERSON] закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Надане представником відповідача в судовому засідання зведення пошкоджень на контактній мережі від 08.09.2015 року лише підтверджує факт обриву контактного проводу по пр. Повітрофлотському в м. Києві та факт усунення зазначеного пошкодження 08.09.2015 року о 05.47 год. Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, що мала місце 08.09.2014 року о 04.15 год. по пр. Повітрофлтському в м. Києві сталася з вини відповідача, який не забезпечив належного стану контактного дроту на дільниці тролейбусного маршруту. Згідно звіту №22/09-ТЗ від 22.09.2015 року, складеного СОД [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «KIA Carens», д.н. [NUMBER] в результаті його пошкодження становить 12862,41 грн. Також, позивачем були сплачені послуги оцінювача в сумі 800,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №12 від 22.09.2015 року. Позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 12862,41 грн. та 800,00 грн. витрат за проведення оцінки вартості матеріального збитку, на що слід зазначити наступне. Представник відповідача заперечуючи проти задоволення позовних вимог посилалась на те, що проведене дослідження не є належним доказом по справі, на що слід зазначити наступне. Згідно з вимогами ст. 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону. Крім того, згідно з вимогами ст. 6 зазначеного Закону оцінювачами можуть бути\~ громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону. В судовому засіданні, судом було роз`яснено сторонам їх права та обов`язки передбаченні ЦПК України. Однак, представник відповідача не скористалась своїм правом заявити клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, тим самим не довівши ті обставини на які вона послався як на підставу своїх заперечень. Отже, будь яких доказів які б викликали сумнів у повноті, ясності, правильності звіту, чи доказів пов`язаних з недостатньою професійною кваліфікацією оцінювача, сторонами надано не було, а тому суд вважає його вірним та обґрунтованим і таким, що не суперечить матеріалам справи, поясненням сторін і може бути взятим до уваги судом при ухваленні рішення. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується\~ в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо , що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди N 6 від 27.03.1992р.: «Володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає за шкоду, заподіяну цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, а не з його вини. Особи, які вчинили ці протиправні дії, відшкодовують шкоду за правилами відповідальності володільців джерел підвищеної небезпеки, а коли цьому сприяла винна поведінка володільця (не була забезпечена належна охорона і т.п.), відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, може бути покладено на особу, що протиправно заволоділа цим джерелом, і на його володільця відповідно до ступеня вини кожного з них». \~ \~ \~ \~ Згідно вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Слід зазначити, що пошкоджена контактна тролейбусна електромережа знаходиться на утриманні, обслуговування та контролі відповідача та є джерелом підвищеної небезпеки, оскільки створює підвищену небезпеку для відповідача, який цю діяльність здійснює, та інших осіб, а тому відповідач зобов`язаний підтримувати цю мережу у належному технічному стані. Оскільки шкода нанесена джерелом підвищеної небезпеки і відповідач по справі як орган, який здійснює нагляд за безпечністю ліній контактної мережі повинен відшкодувати позивачу розмір матеріальної шкоди. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається\~ як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами\~ є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для\~ вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті\~ обставини, на які вона посилається\~ як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] про стягнення з КП «Киїпастранс» Виконавчого органу КМР (КМДА) матеріальної шкоди, завданої в результаті пошкодження його автомобіля в сумі 12862,41 грн. та витрат на проведення експертного дослідження у розмірі 800,00 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 5000,00 грн., то слід зазначити наступне. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодження здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не надано суду доказів, які підтверджують факт заподіяння йому моральних страждань або втрат немайнового характеру. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 487,20 грн. (за відшкодування матеріальної шкоди). На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial