Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], який був збудований у 1960 році. Після закінчення будівництва будинок було введено в експлуатацію, але свідоцтво про право власності не оформлювалося. Просить суд, визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 54,2 кв.м., житловою - 32,3 кв.м, який складається із коридору площею 7,6 кв.м., комори - 4,4 кв.м, кухні - 9,9 кв.м., житлової кімнати площею 7,1 кв.м., житлової кімнати площею 8,5 кв.м. і житлової кімнати площею 16,7 кв.м., з усіма надвірними будівлями і спорудами: погребу - п-1, літньої кухні - Б-1 тамбуру - б-1, сараїв - в-1, В-1, Д-1, К-1, гаражу - Г-1, вбиральні - у-1, паркану і воріт - N, N``. Позивач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та ухвалити рішення на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив такі факти та правовідносини. На підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 18.08.1958 р. [PERSON] отримав земельну ділянку площею 700 кв.м. для будівництва житлового будинку з надвірними спорудами. Згідно дозволу на виконання робіт з будівництва житлового будинку і надвірних побудов від 25.08.1958 року, технічна документація затверджена у складі проекту житлового будинку, генплану забудови земельної ділянки. Як вбачається з довідки Селидівського БТІ від 13.05.2014 р. № 260 житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], був збудований у 1960 році, будівництво надвірних будівель та споруд завершено у 1985 р. Після закінчення будівництва житлового будинку з надвірними спорудами у встановленому законодавством порядку його було введено в експлуатацію, що підтверджується актом про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння, розташованого на садибі [ADDRESS], складеним приймалоною комісією 31.07.2001 р. Згідно з висновками в цьому акті комісія визнає, що в якісному відношенні роботи виконано, встановлює загальну оцінку будівництва 100% та постановляє, що домоволодіння [PERSON] за вказаною адресою вважати прийнятим. Рішенням виконкому Цукуринської селищної ради від 01.08.2001 року № 42 затверджено акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння та дозволено БТІ м.Селидове оформити право власності на житловий будинок [ADDRESS] і видати [PERSON] свідоцтво про право особистої власності на вищевказаний будинок. З технічної документації від 12.05.2014 року вбачається, що будинок побудований у 1960 р., площа житлових кімнат становить 32,3 кв.м, загальна площа будинку складає 54,2 кв.м. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] є сином померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданим Цукуринською селищною радою м.Селидове Донецької області. З копії спадкової справи вбачається, що згідно заяви [PERSON] від 12.04.2014 р., після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] залишилось спадкове майно. [PERSON] відмовився від прийняття спадщини за заповітом та приймає спадщину за законом після його померлого батька. Постановою приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу Донецької області від 08.10.2014 р. [PERSON] було відмовлено в оформлені спадщини на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], оскільки не було надано правовстановлюючий документ на житловий будинок. Відповідно до ст..16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є - визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 5 ст.1275 ЦК України передбачено, що відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом. Відповідно до ч.2 ст..331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно(житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Оскільки первісним власником домоволодіння, яке було побудоване в 1960 році, був [PERSON], який помер [INFO], то правовідносини у відношенні спадкових прав виникли в період дії Цивільного кодексу України в редакції 1963 року. Відповідно до положень ст..ст.100, 101 ЦК УРСР 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, при цьому глава 10 «Особиста власність» ЦК УРСР 1963 року не пов»язувала наявність такого права з його обов»язковою державною реєстрацією. Відповідно до ч.4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції Закону від 11 лютого 2010 року, який набрав чинності з 16 березня 2010 року права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов»язкової реєстрації таких прав. На час виникнення у спадкодавця [PERSON] у 1985 році(завершення будівництва) права власності на побудований ним житловий будинок, обов»язкова реєстрація права власності на нерухоме майно не була передбачена і не була обов»язковою. Побудований спадкодавцем житловий будинок не є самочинним будівництвом, а є об»єктом завершеного будівництва. Спадкодавець [PERSON] правомірно набув право власності на побудований ним об»єкт нерухомого майна та володів ним на праві приватної власності. Згідно вимог ст..1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). Виходячи зі змісту ст..1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов»язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ст..1261 ЦК України в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Так, 08.10.2014 р. при зверненні позивача до нотаріуса для видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріусом було відмовлено в проведенні нотаріальних дій у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадковий будинок і реєстрації права власності за спадкодавцем. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно, а згідно статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 11, 12, 16, 328, 331, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.100-101 ЦК Української РСР(в редакції 1963 року), ч.4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції Закону від 11 лютого 2010 року, ст. 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод, Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7,

Outcome: approved