Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь матеріальні збитки в сумі 35560,87грн. понесені ним на відновлення автомобіля. В позові позивач зазначає, що 27.05.2016 року о 17 год. 20 хв. в м. Шостка Сумської області по вул. К.Маркса водій [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 21101 д/н. [NUMBER] допустив порушення правил дорожнього руху та допустив наїзд на автомобіль позивача в результаті чого автомобіль зазнав технічних пошкоджень. Позивач в судовому засіданні підтвердив вищевикладене та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. При цьому позивач пояснив, що відповідач не мав страхового полісу, тому він не зміг звернутися до страхової компанії по виплаті страхового відшкодування. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Таким чином суд розглядає справу відповідно до ст. 224 ЦПК України. В ході дослідження в судовому засіданні доказів судом було встановлено, що Постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09.06.2016 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.( а.с. 8). Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку завдано власнику КТЗ № 041 вартість відновлювального ремонту автомобіля моделі CHERY TIGGO реєстр № [NUMBER] на дату оцінки( а.с.12-17). становить 30521,92 грн. Крім того судом встановлено, що позивач працює в ПП «Менське АГРО» та використовував свій автомобіль на умовах оренди в виробничих цілях в зв»язку з чим отримував компенсацію за використання транспортного засобу тому просить стягнути 3105,59 грн. компенсації дане підтверджується договором від 31.07.2014 року про компенсацію працівникові за використання транспортного засобу( ас.10-11)Також підлягає стягненню з відповідача витрати понесені позивачем за проведення експертного висновку, оплати телеграми в суммі 33,36грн., всього на суму 35560,87грн. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно п. 4 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Неправомірність дій відповідача підтверджується постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09.06.2016 року. Згідно зі ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вина водія [PERSON] в пошкодженні автомобілю ЧЕРІ д\\н [NUMBER] який належить [PERSON] повністю підтверджена зазначеною постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили. Згідно зі ст. ст.11,60 ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобо'вязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що між дією джерела підвищеної небезпеки, яким володів відповідач і завданою позивачу шкодою матеріального характеру присутній безпосередній причинно-наслідковий зв'язок, а також відсутність доказів зі сторони відповідача, які б підтверджували що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, виходячи з презумпції вини завдавача шкоди, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача матеріальні збитки в розмірі заявлених в позові вимог. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved