Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду с вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 01 листопада 2012 року померла його мати [PERSON]. За життя вона була власником житлового будинку з господарчими будівлями, що знаходиться за адресою: 50000, м. Кривий Ріг, вул. Хасанська, 22, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради народних депутатів та відміткою про державну реєстрацію права власності від 24.12.1980 року. На підставі вказаного рішення мати позивача в 1980 році отримала свідоцтво про право приватної власності на вказаний житловий будинок. Заповіт за життя вона не складала. Після її смерті позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом з матірю на момент її смерті та подав у встановлений законом строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці після смерті матері відсутні. Державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, а видача його дубліката неможлива. З даного приводу, позивач також звертався до КП ДОР «КБТІ» для отримання архівної довідки на домоволодіння, виготовлення технічного паспорту, але йому було відмовлено та розяснено, що надати вказану інформацію та документи можливо тільки власнику, або на запит суду. Отримати будь-яку інформацію на запит нотаріуса позивач також не зміг, оскільки відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначається, що у разі винесення нотаріусом Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, останній відновлює дії щодо видачі спадщини лише після усунення підстав, які слугували причиною відмови у вчиненні нотаріальної дії, а тому нотаріус в силу свого Порядку не може видавати будь-яких запитів. Оскільки, згідно ст. 1297 ЦК України передбачає обовязок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачою свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, позивач вважає, що він цей обовязок виконав в повному обсязі, звернувшись до нотаріуса, однак, вказана дія не дозволила йому захистити свої законні права та інтереси. Позивач вважає, що оскільки його спроби досудового вирішення даного питання результату не дали, у звязку з неможливістю отримання дублікату правовстановлюючого документу та чіткої рекомендації державного нотаріуса щодо необхідності вирішення даного питання в судовому порядку, то він вимушений був звернутися до суду з цією позовною заявою, оскільки відсутні інші шляхи захисту його прав та законних інтересів. Позивач просить суд винести рішення, яким визнати за ним - [PERSON], право власності на житловий будинок з господарчими будівлями № 22 по вул. Хасанська у м. Кривому Розі в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON]. Сторони в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлялися, надали суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, представник відповідача просить суд винести рішення на свій розсуд згідно вимогам чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що 01 листопада 2012 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.11.2012 року, виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1222 (а.с.7) [PERSON] за життя була власником житлового будинку з господарчими будівлями, що знаходиться за адресою: 50000, м. Кривий Ріг, вул. Хасанська, 22, та підтверджується рішенням виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради народних депутатів №366 від 03.10.1980 року та відповідною відміткою про державну реєстрацію права власності від 24.12.1980 року (а.с.12). На підставі вказаного рішення мати позивача в 1980 році отримала свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок №22 по вул. Хасанська у м. Кривому Розі. Вказана обставина підтверджується реєстраційним посвідченням (відміткою) від 24.12.1980 року, зробленою КП ДОР «Криворізьке БТІ», а тому вказане домоволодіння було узаконено та зареєстровано в установленому законом порядку (а.с.13-16). Заповіт [PERSON], за життя, не складала. Після її смерті позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги спадкування, який прийняв спадщину на підставі ст.ст. 1261, 1268, 1269 ЦК України, оскільки постійно проживав разом з матірю на момент її смерті та подав у встановлений законом строк відповідну заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини (а.с.8, 17-20). Інші спадкоємці після смерті матері позивача відсутні ( копія спадкової справи). На звернення позивача з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме спадкове майно, а видача його дубліката неможлива. Для вирішення даного питання позивачу було рекомендовано звернутися до районного суду. Вказана обставина підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №166/02-31 від 22.01.2014 року. (а.с.9-10) З даного приводу, позивач також звернувся до КП ДОР «КБТІ» для отримання архівної довідки на вказане домоволодіння, а також виготовлення технічного паспорту, але йому було відмовлено та розяснено, що вказана інформація та документи можуть бути надані тільки самій особі власнику, або на запит суду. Вказана обставина підтверджується листом відмовою №3806 від 07.11.2013 року (а.с.11). Отримати будь-яку інформацію на запит нотаріуса також неможливо, оскільки відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначається, що у разі винесення нотаріусом Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, останній відновлює дії щодо видачи спадщини лише після усунення підстав, які слугували відмові у вчиненні нотаріальної дії, а тому нотаріус в силу свого Порядку не може видавати будь-яких запитів. Ст. 1297 ЦК України передбачає обовязок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачою свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач цей обовязок виконав в повному обсязі, звернувшись до нотаріуса, однак, вказана дія не дозволила йому захистити свої законні права та інтереси. Згідно ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права та інтересу. Так, ч. 1 ст. 15 ЦК України (в редакції 2004 року) визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного право у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також встановлюються способи захисту цих прав. Позивач вважає, що оскільки його спроби досудового вирішення данного питання результату не дали, у звязку з неможливістю отримання дублікату правовстановлюючого документу та чіткої рекомендації державного нотаріуса щодо необхідності вирішення даного питання в судовому порядку, то я вимушений звернутися до суду з цією позовною заявою, оскільки відсутні інші шляхи захисту його прав та законних інтересів, які на підставі ст. 55 Конституції України захищаються судом. Крім того, згідно п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року визначається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги при визнання прав на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved