overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив стягнути з останньої суму боргу за кредитним договором № 004-13797-211212 від 21.12.2012р., укладеним між сторонами. Сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 2077,37 грн., які просив стягнути у судовому порядку. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останнього. У судове засідання представник позивача Духота І.В. не з'явився, подала до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій позов підтримав в повному обсязі та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи повторно не з'явився із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації проживання, документів про поважність причин неявки у судове засідання не представив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та їх представників на підставі наявних у справі доказів та постановити зі згоди представника позивача заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Як вбачається з копії кредитного договору № 004-13797-211212 від 21.12.2012р. відповідачу був наданий кредит на загальну суму 1500 грн. під 9,99 % річних та 3,49 % за місяць комісії. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Взятих на себе зобов'язань із повернення кредитних коштів відповідач не виконала, у зв'язку з чим станом на 15.04.2014р. виникла заборгованість в розмірі 2077,37 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1380,06 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 69,11 грн., заборгованості за комісією в розмірі 628,20 грн. Розмір боргу стверджується копією розрахунку від 15.04.2014р. Вказані розрахунки складені у відповідності до умов кредитного договору та вимог ЦК України. З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 2077,37 грн. боргу за кредитним договором та 243,60 грн. сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив стягнути з останньої суму боргу за кредитним договором № 006-13524-230112 від 23.01.2012р., укладеним між сторонами. Сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 18049 грн., які просив стягнути у судовому порядку. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останнього. У судове засідання представник позивача Духота І.В. не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій позов підтримав в повному обсязі та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи повторно не з'явився із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації проживання, документів про поважність причин неявки у судове засідання не представив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та їх представників на підставі наявних у справі доказів та постановити зі згоди представника позивача заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Як вбачається з копії кредитного договору № 006-13524-230112 від 23.01.2012р. відповідачу було відкрито кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. з лімітом 10000 грн. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Взятих на себе зобов'язань із повернення кредитних коштів відповідач не виконала, у зв'язку з чим станом на 18.08.2014р. виникла заборгованість в розмірі 18049 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2799 грн., простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7200 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 0 грн., заборгованості за комісією в розмірі 8050 грн. Розмір боргу стверджується копією розрахунку від 18.08.2014р. Вказані розрахунки складені у відповідності до умов кредитного договору та вимог ЦК України. З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 18049 грн. боргу за кредитним договором та 243,60 грн. сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив стягнути з останньої суму боргу за кредитним договором № б/н від 02.10.2008р., укладеним між сторонами. Сума заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 13.05.2014р. становить 14639,51 грн., яку просив стягнути в судовому порядку. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останньої. У судовому засіданні представник позивача Вус А.П. позов підтримав у повному обсязі та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи повторно не з'явилась із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за місцем реєстрації проживання, документів про поважність причин неявки у судове засідання не представляла. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити зі згоди представника позивача заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Як вбачається з копії кредитного договору № б/н від 02.10.2008р., укладеного між сторонами, відповідачу було надано кредит в сумі 2500 грн. з процентною ставкою 24 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Взятих на себе зобов'язань відповідач не виконала, у зв'язку з чим станом на 13.05.2014р. виникла заборгованість за кредитом розмірі 14639.51 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1777,35 грн., заборгованості із відсотків за користування кредитом в розмірі 6412,85 грн., 5276 грн. комісії за користування кредитом, несплачених штрафів згідно з п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг, які є складовою кредитного договору, в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 673,31 грн. штрафу (процентна складова). Розмір боргу стверджується копією розрахунку заборгованості станом на 13.05.2014р. Вказані розрахунки складені у відповідності до умов кредитного договору та вимог ЦК України. З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Акцент-банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити та стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.10.2008р. в розмірі 14639.51 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив стягнути з останньої суму боргу за кредитним договором № б/н від 06.03.2007р., укладеним між сторонами. Сума заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 31.01.2014р. становить 11785,44 грн., яку просив стягнути в судовому порядку. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останньої. В судове засідання представник позивача Деркач Ю.Ю, не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, в якому позов підтримав у повному обсязі та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи повторно не з'явилася із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за місцем реєстрації проживання, документів про поважність причин неявки у судове засідання не представила. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та їх представників на підставі наявних у справі доказів та постановити зі згоди представника позивача заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Як вбачається з копії кредитного договору № б/н від 06.03.2007р.., укладеного між сторонами, відповідачу було надано кредит в сумі 21600 грн. з процентною ставкою 22,80 % річних на суму залишку заборгованості. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Взятих на себе зобов'язань відповідач не виконала, у зв'язку з чим станом на 31.01.2014р. виникла заборгованість за кредитом в сумі 11785,44 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 5973,73 грн., за відсотками за користування кредитом в розмірі 3517,17 грн., комісії в сумі 1257,14 грн., та на підставі п. 8.6 умов, які є складовою кредитного договору, 500 грн. штрафу (фіксована частина), й 537,40 грн. штрафу (процентна складова). Розмір боргу стверджується копією розрахунку заборгованості станом на 31.01.2014р. Вказані розрахунки складені у відповідності до умов кредитного договору та вимог ЦК України. З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити та стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.03.2007р.. в розмірі 11785,44 грн. та сплачений судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив стягнути з останньої суму боргу згідно з укладеним між сторонами кредитним договором № BLaЖГА00023189 від 30.03.2011р. Сума заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 19.08.2014р. становить 11166,62 грн., яку просив стягнути в судовому порядку. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останньої. В судове засідання представник позивача Деркач Ю.Ю. не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, в якому позов підтримав у повному обсязі та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи повторно не з'явився із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації проживання, документів про поважність причин неявки у судове засідання не представив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та їх представників на підставі наявних у справі доказів та постановити зі згоди представника позивача заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Як вбачається з копії кредитного договору № BLaЖГА00023189 від 30.03.2011р., укладеного між сторонами, відповідачу було надано кредит в сумі 12500 грн. зі сплатою 15% річних за користування кредитом та сплатою комісії в розмірі 1,75% від суми кредиту на строк до 30.03.2014р. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Взятих на себе зобов'язань відповідач не виконав, у зв'язку з чим станом на 19.08.2014р. виникла заборгованість за кредитом в сумі 11166,62 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 11073,46 грн. та комісії в розмірі 93,16 грн. Розмір боргу стверджується копією розрахунку заборгованості станом на 19.08.2014р. Вказані розрахунки складені у відповідності до умов кредитного договору та вимог ЦК України. З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити та стягнути з останнього на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 11166,62 грн. та сплачений судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив стягнути з останньої суму боргу згідно з укладеною між сторонами генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт ( надалі - кредитний договір) № б/н від 17.10.2012р. Сума заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 10.06.2014р. становить 21022,24 грн., яку просив стягнути в судовому порядку. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останньої. В судове засідання представник позивача Деркач Ю.Ю, не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, в якому позов підтримав у повному обсязі та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи повторно не з'явилася із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за місцем реєстрації проживання, документів про поважність причин неявки у судове засідання не представила. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та їх представників на підставі наявних у справі доказів та постановити зі згоди представника позивача заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Як вбачається з копії кредитного договору № б/н від 17.10.2012р. (генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання, умов та правил надання продукту кредитних карт), укладеного між сторонами, відповідачу було надано кредит в сумі 18513,34 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом у розмірі 18 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Взятих на себе зобов'язань відповідач не виконала, у зв'язку з чим станом на 10.06.2014р. виникла заборгованість за кредитом в сумі 21022,24 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 13289,60 грн., за відсотками за користування кредитом в розмірі 2507,02 грн., й 5225,62 грн. залишку за несплаченим штрафом, що передбачений п. 2.2 генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання. Розмір боргу стверджується копією розрахунку заборгованості станом на 10.06.2014р. Вказані розрахунки складені у відповідності до умов кредитного договору та вимог ЦК України. З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити та стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 21022,24 грн. та сплачений судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Сичавка, вул. Прикордонна, 16. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, проте подав письмові заперечення на позов, яким просив у задоволенні позову відмовити, оскільки спірне нерухоме майно відноситься до комунальної власності територіальної громади. Заслухавши думку та правові обгрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини: В 1976 році виконавчим комітетом Комінтернівської районної ради на ім'я [PERSON] видано свідоцтво на забудову в сільській місцевості, зокрема, забудову земельної ділянки по вул. Польова. На цій земельній ділянці за кошти колгоспу ім. Щорса у період 1980-1985 р. було забудовано житловий будинок, в якому по теперішній час проживає позивач, що не заперечувалось позивачем в судовому засіданні, та підтверджено довідкою Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 21.10.2013 року № 510. Як стверджував позивач, вказаний будинок він добудувував за власні кошти, обробляв земельну ділянку, тому його право є непорушним. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], підтвердили, що будинок був забудований за гроші колгоспу, а оздоблювання та добудову робив особисто [PERSON] Також ці свідки підтвердили свою участь у добудові та ремонті спірного будинку. Разом із тим свідок [PERSON], який в період з 1976 року був головою колгоспу ім. Щорса, пояснив суду, що дійсно будинки будувались працівникам колгоспу за гроші колгоспу, а оздоблювання та поточні ремонти робили самі працівники колгоспу. Разом із тим, як пояснив даний свідок, якщо працівники колгоспу бажали отримати будинки у власність, вони мали сплачувати колгоспу їх балансову вартість, і після цього вирішувалось питання передачі будинків у власність. В теперішній час спірний житловий будинок перебуває у комунальній власності громади Сичавської сільради Комінтернівського району Одеської області, що підтверджується довідкою № 143 від 25.03.2014 року, і балансова вартість будинку становить 65 826,00 грн. Суд дійшов до висновку, що в силу ст. ст. 94, 95 ЦК УРСР спірний будинок відносився до колгоспно - кооперативної власності. В матеріалах справи міститься акт від 23.01.2003 року про передачу об'єктів нерухомого майна, в тому числі спірного житлового будинку, з балансу ТОВ «Сичавське» (що є правонаступником колгоспу ім. Щорса) на баланс Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. В силу ст.327 ЦК України, спірне нерухоме майно відноситься до комунальної власності. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позивач не є власником спірного нерухомого майна, через що його право, як власника спірного майна, не могло бути порушеним, і не може бути захищено судом в порядку ст. 392 ЦК України, в зв'язку із чим у задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просить визначити йому додатковий строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач подав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі подали письмові заяви про визнання позовних вимог, просили справу слухати у свою відсутність. При таких обставинах рішення ухвалюється в підготовчому засіданні (ст. 200 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявнісь підстав для задоволення позову виходячи з наступного: [INFO] помер [PERSON] , що встановлено судом зі змісту свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого 13.08.2019 року Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТ УЮ в Одеській області, актовий запис про смерть № 921. Після його смерті відкрилась спадщина. З витребуваної спадкової справи, заведеної до майна [PERSON] вбачається що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є дружиною, сином та донькою спадкодавця відповідно, які прийняли спадщину за законом. Разом із тим [PERSON] за життя залишив заповіт від 26.04.2018 року, яким заповів частку свого майна, зокрема земельну ділянку [PERSON] . Нотаріусу про це стало відомо у червні 2020 року. Так само до червня 2020 року [PERSON] не знав про існування заповіту на його ім`я. Судом встановлено, що позивач довів суду поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування заповіту на його ім`я. Тому є підстави для судового захисту прав щодо реалізації права заявника на прийняття спадщини за заповітом. Оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, заснованими на законі, однак підлягають частковому задоволенню, оскільки достатнім додатковим строком для подання заяви про прийняття спадщини є термін три місяці. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просить визначити йому додатковий строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач подав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, однак подав лист від 01.07.2020 року № 02-14/1119 яким просив суд справу розглянути за своєї відсутності, не заперечував проти позову. Рішення ухвалюється у підготовчому засіданні за правилом ст. 200 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявнісь підстав для задоволення позову виходячи з наступного: [INFO] помер [PERSON] , що встановлено судом зі змісту свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого 17.10.2018 року виконкомом Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис про смерть № 57. Після його смерті відкрилась спадщина. З витребуваної спадкової справи, заведеної до майна [PERSON] вбачається що [PERSON] є донькою спадкодавця. Спадщину за законом прийняла [PERSON] дружина спадкодавця та мама заявниці. Проте [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька заявниця пропустила, оскільки з 1994 року постійно хворіє, зокрема у період у який необхідно було за законом подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач довів суду поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки подав належні докази своєї хвороби у період, який визначений для подання заяви про прийняття спадщини за законом. Тому є підстави для судового захисту прав щодо реалізації права заявника на прийняття спадщини за заповітом. Оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, заснованими на законі, однак підлягають частковому задоволенню, оскільки достатнім додатковим строком для подання заяви про прийняття спадщини є термін три місяці. На підставі наведеного,

Outcome: approved