Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення сум в рахунок відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні позивач уточнив свої заявлені вимоги та зазначив, що він тривалий час працював у вугільній промисловості на різних шахтах ДП «Макіїввугілля». У відповідача на шахті «Щегловська - Глибока» він працював з 4 травня 1995 року по 21 жовтня 2010 року, звідки був звільнений на підставі ст. 40 п. 2 КЗпП України, за станом здоров'я. 23 грудня 2001 року при виконанні ним своїх професійних обов'язків він отримав травму на виробництві та йому було встановлено діагноз: «відкритий перелом правої плюснової кістки, правої стопи», про що було складено відповідний акт по формі Н-1 про нещасний випадок та згідно первинного висновку МСЕК за вказаною травмою він отримав 25% втрати професійної працездатності, у зв'язку з чим, позивач прохав стягнути на його користь з відповідача Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Гірницькому районі м. Макіївки суму у розмірі 8 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Крім цього, внаслідок виконання своїх трудових обов'язків в тяжких та шкідливих умовах праці він отримав професійне захворювання: «хронічна вертеброгенна радікулопатія та хронічний бронхіт, легенева недостатність» 30 вересня 2010 року було затверджено акт по формі П-4 розслідування хронічного професійного захворювання. Згідно первинного висновку МСЕК за цим захворюванням від 14 жовтня 2010 року йому було встановлено 40 % втрати професійної працездатності та 3 група інвалідності безстроково. Отримавши професійне захворювання, він вважає, що йому була заподіяна моральна шкода, яка виразилась в тому, внаслідок цих обставин він вимушений декілька разів на рік проходити курси лікування, приймати велику кількість медичних препаратів, що викликає у нього негативні емоційні переживання. Набувши статус інваліда він вважає себе неповноцінною людиною, він постійно відчуває почуття безпорадності, незручності, сорому. Розмір моральної шкоди за цим професійним захворюванням він оцінює в 12 000 гривень, яку просив стягнути з відповідача шахти «Щегловська-Глибока» ВАТ «Шахтоуправління «Донбас». У судовому засіданні позивач наполягав на заявлених вимогах з урахуванням наданих уточнень. Представник відповідача - Саприкіна О.В,, яка діяла на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення суми моральної шкоди з ПАТ не визнала в повному обсязі, заперечувала проти його задоволення, вважаючи його безпідставним, оскільки позивач не надав доказів спричинення йому моральної шкоди внаслідок отриманого професійного захворювання, в чому саме полягає моральна шкода, не надав доказів того, що шкоду завдано саме винними діями відповідача. До цього ж, представник відповідача звернула увагу на те що, позивач працював тривалий час на інших підприємствах вугільної промисловості, що могло вплинути на виникнення професійного захворювання. Представник відповідача ФССНВПЗ за довіреністю Земцов П.А. заперечував проти заявлених вимог в частині стягнення сум з Фонду, вважав їх необґрунтованими. Представники третіх осіб ДП «шахта Глибока» та ДП «Макіїввугілля» до судового засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, при чину своєї неявки суду не повідомили, що на думку суду не є перешкодою у розгляді вказаної справи, з урахуванням вимог ст. 77 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Суд згідно трудової книжки встановив, що позивач з 1985 року по 2009 рік працював на підприємствах вугільної промисловості, у тому числі в ш/у «Донбас» з 1995 року. (а.с. 6 - 8) Згідно акту № 50 про нещасний випадок, затвердженого 24 грудня 2001 року, встановлено, що 23 грудня 2001 року з позивачем при виконанні ним професійних обов'язків стався нещасник випадок, внаслідок чого, останньому згідно первинного висновку МСЕК від 25 червня 2002 року було встановлено 25 % втрати професійної працездатності. (а.с. 9 - 11) Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання затвердженого 30 вересня 2010 року, встановлено, що позивачу було встановлено професійне захворювання: «хронічна вертеброгенна радікулопатія та хронічний бронхіт, легенева недостатність» (а.с. 15- 16) З виписки з акту первинного огляду МСЕК за вищевказаним професійним захворюванням від 14 жовтня 2010 року, позивачу встановлено третю групу інвалідності та 40 % втрати працездатності внаслідок отриманого професійного захворювання. (а.с. 13) У відповідності до ст. 1167 ч. 2 п. 3 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини… фізичної чи юридичної особи, яка її завдала…у випадках, встановлених законом. Відповідно до п. 3 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», - Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві відшкодовує моральну шкоду, спричинену умовами виробництва. Розмір страхової виплати за моральну шкоду визначається в судовому порядку і не може перевищувати двісті мінімальних розмірів заробітної плати. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» приведене правове поняття моральної шкоди, під якою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних і фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Таким чином, аналізуючи всі докази по справі, суд дійшов висновку, що позивач зазнав моральних страждань у зв'язку з отриманням травми та професійного захворювання, а тому відповідачами повинна бути відшкодована моральна шкода. Судом встановлено, що позивач набув статус інваліда 3-ї групи внаслідок втрати професійної працездатності, що підтверджено висновками МСЕК. Втрата працездатності сталась внаслідок отриманих травми та професійного захворювання. Суд враховує, що у позивача збереглася частково працездатність, а тому суд вважає, що цілком розумним та справедливим розмірами страхових виплат за моральну шкоду, заподіяну внаслідок професійного захворювання буде сума в розмірі 12 000 гривень, а внаслідок отримання виробничої травми - 7 500 гривень, у зв'язку з чим, його вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача в тій частині, що позивач пропустив встановлений законом тримісячний строк для звернення до суду з даним позовом, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України, на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, позовна давність не поширюється, до цього ж суд, вважає за необхідне зазначити, що прийнятті позивача на роботу до «ш/у Донбас», останній проходив медичний огляд та ніяких захворювань, виявлено не було, тому суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що останній працював на різних підприємствах вугільної промисловості України, тому сума компенсації моральної шкоди внаслідок отриманого професійного захворювання буцімто має розподілятися між підприємствами пропорційно відпрацьованому часу позивачем на цих підприємствах. На підставі викладеного та

Outcome: partial