Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просить виключити відомості про його батьківство з актового запису №11 від 16 вересня 2014 року про народження [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він, будучи громадянином Туреччини, приїхав в Україну 29 квітня 2014 року з метою зайнятися підприємницькою діяльністю. Для вирішення питання щодо отримання права постійного проживання в Україні, він звернувся до знайомих, які йому запропонували підписати деякі документи у нотаріуса в м. Харкові. Під час підписання документів поруч знаходилась невідома йому жінка, а після їх підписання, йому повідомили, що для отримання права постійного проживання потрібен деякий час. Однак, коли він отримав копію документа, який підписав, стало відомо, що це свідоцтво про народження дитини [PERSON], батьком якого зазначений він. Позивач зазначає, що достовірно знати та розуміти текст документа, який він підписав, фактично не міг, оскільки ані українською, ані російською мовами він не володіє, підписувати жодних документів про його батьківство відносно дитини, до якої жодного відношення не має, він також не бажав, підписав документи, які, на його думку, були спрямовані на отримання посвідки на постійне місце проживання в Україні. Позивачем надані додаткові письмові пояснення (в перекладі на українську мову відповідно до встановленого порядку), в яких він зазначає, що у зв'язку із наявністю бізнесу в Україні, тривалий час знаходиться на її території, постійно перебуває у відрядженнях, де постійно заводить знайомства. Йому повідомили, що нібито, перебуваючи у черговому відрядженні, він познайомився із жінкою, яка в подальшому народила від нього дитину, хоча особисто він не міг згадати зазначених обставин. Як людина порядна, позивач намагався вирішити зазначене питання як цього вимагають норми моралі, однак [PERSON] особисто підтвердила, що ввела його в оману з приводу батьківська, а тому позивач вважає, що жодних моральних та законних підстав бути записаним батьком дитини в свідоцтві про її народження не має. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, в якій просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти виключення відомостей про [PERSON] як батька з актового запису про народження [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області Панченко Н.В., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. Представник третьої особи Харківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] року серії [NUMBER], виданого Відділом держанвої реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області, матір'ю дитини записана [PERSON], батьком - [PERSON]. Як вбачається зі змісту витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження № 00015949147 від 28 жовтня 2015 року, відомості про батька [PERSON] в актовий запис про народження [PERSON], [INFO] №11, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції в Харківській області 16 вересня 2014 року міського управління юстиції у Житомирській області, внесені відповідно до вимог ст. 126 СК України на підставі заяви матері та батька про визнання батьківства від 16 вересня 2014 року. Відповідно до ст.121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За змістом ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини в тому числі відповідно до статті 126 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство, зокрема, особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. Як роз'яснено в п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 127 СК). Судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспоренних відомостей з актового запису про народження дитини. Як вбачається з додаткових письмових пояснень позивача, на момент реєстрації народження дитини [PERSON], [INFO] року він достовірно не міг знати про відсутність кровного споріднення між ним та дитиною та не виключав факт його батьківства відносно дитини [PERSON], у зв'язку з чим погодився на внесення відомостей про нього, як про батька дитини до актового запису про народження дитини. Враховуючи викладене, суд не виключає можливості оспорювання ним батьківства відповідно до вимог ст. 136 СК України. Суд також погоджується з доводами позивача про те, що він не є біологічним батьком дитини, про що він дізнався від матері дитини [PERSON] вже після реєстрації народження дитини, оскільки такі доводи не спростовані відповідачем, про що свідчить її заява про визнання позовних вимог у повному обсязі та повністю узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини по справі, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Оспорювання батьківства потребує спеціальних знань, які виходять за межі знань осіб, що беруть участь у справі та суду, що розглядає справу. В ході судового розгляду відповідач не скористалася своїм процесуальним правом щодо надання доказів на підтвердження факту кровного споріднення між позивачем [PERSON] та дитиною [PERSON], [INFO] року, з клопотанням про проведення генетичної експертизи до суду не зверталася, а, навпаки, визнала позов про виключення відомостей про [PERSON] як батька з актового запису про народження дитини, тим самим підтвердила ту обставину, що він не є біологічним батьком дитини. Таким чином, суд вважає доведеним факт відсутності кровного споріднення між [PERSON] та дитиною [PERSON], [INFO] року. Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.15 ЦПК України в порядку цивільного судочинства підлягають захисту порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Outcome: approved