Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подачі заяви на прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], якій на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,67 га, яка знаходиться в [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після смерті матері є її діти, тобто вона та її сестра, відповідач по справі. У встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини вона не звернулася, так як хворіє ішемічною хворобою серця та іншими захворюваннями. Смерть матері негативно вплинула на її самопочуття, після похорону взагалі перестала виходити з хати і практично щомісячно викликала лікаря додому для надання медичної допомоги. Їй постійно робили уколи та ставили крапельниці. Крім того, вона є юридично неграмотною і через необізнаність закону не звернулася у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Відповідач не повідомила нотаріуса про те, що у неї є рідна сестра, тобто ще один спадкоємець, а також відмовилася дати згоду для прийняття спадщини, не визнаючи її спадкоємцем. У зв»язку з покращенням самопочуття вона звернулася до нотаріальної контори, де їй пояснили, що вона пропустила строк для прийняття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин. Просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та суду пояснила, що твердження позивача про те, що вона пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини з поважної причини не відповідають дійсності, оскільки вона проживає по сусідству із своєю сестрою, позивачем по справі та підтверджує, що остання не хворіла тяжкими захворюваннями, які би унеможливлювали звернутись до нотаріальної контори. Також, сестрі було відомо про те, що вона оформляла спадщину після смерті мами. Надана виписка із амбулаторної карти [PERSON] підтверджує про наявність у неї хронічних захворювань, які є наслідком вікових змін в організмі, а не погіршення її стану здоров»я після смерті матері. Також, протягом півроку, після смерті спадкодавця, на стаціонарному лікуванні не перебувала, лише її навідував лікар. Позивач не працює, так як займається веденням особистого селянського господарства, вирощує свині, виховує малолітніх онуків. Просила відмовити у задоволенні позову. Вислухавши позивача, відповідача та його представника, пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивача та відповідача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме - земельну ділянку площею 0, 67 га у [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом першої черги є сторони, які являються рідними сестрами. Позивач звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27.10.2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом, у зв»язку з пропуском строку прийняття спадщини. Нормою ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно роз»яснень, які містяться у абз.6 п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7, згідно з якими поважними є пичини, пов»язані з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами є - тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Зброєних Силах України. Відповідно до листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Виходячи з вищевказаного, суд не може визнати поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо даного строку. Пояснення позивача про те, що вона у зв»язку з погіршенням стану здоров»я не могла у встановлений законом строк звернутися до нотконтори із заявою про прийняття спадщини, суд не бере до уваги, оскільки встановлено, що остання не хворіла тривалими захворюваннями, які б перешкоджали їй вчасно звернутися до нотаріуса, що також підтверджується показами свідків. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є безпідставними і недоведеними та такими, що не підлягають до задоволення. На підставі наведенного, відповідно до ст.ст. 1269, 1270, листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, абз.6 п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 та

Outcome: dismissed