Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду та просив ухвалити рішення, яким стягнути на свою користь з відповідачки заборгованість у розмірі 16397,46 грн. та судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що 21.11.2005 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 3000,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, у порушення зазначених умов договору відповідачка своїх зобов'язань за кредитним договором не виконала, у зв'язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 16397,46 грн., через що позивач змушений був звернутись до суду з вказаним позовом. Представник позивача до судового засідання не з`явилася, але надіслала до суду заяву в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання відповідачка не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.57, 60), про причини не явки суд не повідомила. Клопотань про відкладення слухання справи не надходило, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, за згодою представника позивача, відповідно до статті 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Біляївським районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 21.11.2005 року між ПАТ КБ «Приватбанк » та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 3000,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7-11). Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі. Однак відповідачка не виконала умов договору, у зв'язку із чим виникла заборгованість, яка станом на 26.01.2014 року складає 21594,36 грн., з них: - 2987,0 грн. - заборгованість за кредитом; - 18607,36 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; відповідно до судового наказу Біляївського районного суду Одеської області від 19.10.2007 року, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват банк» було стягнуто 6453,92 грн. (а.с.3), тому різниця для стягнення становить 15140,44 грн., а також штрафи: - 500,0 грн. - штраф (фіксована частина); - 757,02 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 21.11.2005 року (а.с.4-6). Пунктом 5.2. умов кредитного договору передбачено право банку у разі порушення Держателем або довіреною особою вимог діючого законодавства України або умов вказаного договору або в разі виникнення Овердрафта, призупинити розрахунки по карті або признати карту недіючою до моменту усунення вказаних порушень, а також вимагати дострокове виконання боргових зобов'язань в цілому або в конкретній банком долі у разі невиконання держателем або довіреною особою своїх боргових зобов'язань та інших зобов'язань по цьому договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. На підставі ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, та підлягають судовому захисту.

Outcome: approved