Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що згідно витягу про реєстрацію права власності, даних технічного паспорту він являється власником квартири [ADDRESS]. Його брат [PERSON] проживав у помешканні разом із своєю дружиною та дитиною [PERSON]. Після припинення шлюбних відносин відповідач виїхала до своїх батьків, де і проживає з серпня 2012 року. Відповідачка забрала всі свої особисті речі та переїхала до іншого місця проживання. Крім цього відповідачка не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги. Оскільки відповідачка в квартирі не проживає, нею не користується, участі в оплаті за комунальні послуги не бере, позивач просить суд визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про час, місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами житлового законодавства. Позивач [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.08.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-239. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З довідки № 1892 від 03.06.2014 року, виданої КП «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради, вбачається, що крім позивача у квартирі [ADDRESS] зареєстровано 3 особи: брат позивача - [PERSON], його син - [PERSON] та відповідачка - колишня дружина брата - [PERSON] Судом достеменно встановлено, що з серпня 2012 року відповідачка не проживає в квартирі [ADDRESS], вказаним житлом не користується без поважних причин, зв'язок з квартирою не підтримує, обов'язки по утриманню житла не виконує. Факт відсутності відповідачки в квартирі [ADDRESS] з серпня 2012 року підтверджується показами свідків - сусідки [PERSON] та [PERSON] з [PERSON], які проживали в даній квартирі, та повідомили суду про той факт, що відповідачка проживає зі своїми батьками за іншою адресою. У суду немає підстав ставити під сумнів покази свідків і таких доказів суду не надано. Даний факт встановлено рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.10.2012 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 11.01.2013 року, яким поміж іншим, визначено місце проживання неповнолітнього [PERSON] з матір»ю [PERSON] за адресою : [ADDRESS]. Враховуючи викладене, аналізуючи докази в їх сукупності, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] більше року не проживає у спірному помешканні, не здійснює оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірного квартири та не приймає участь у спільному побуті, не є членом сім'ї позивача, суд вважає за необхідне визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням в зв'язку з не проживанням тривалий час без поважних причин.

Outcome: approved