Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просить виключити відомості про його батьківство з актового запису № 1435 від 25 жовтня 2016 року про народження [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 05 січня 2016 року. 14 жовтня 2016 року відповідачка народила [PERSON] та його було записано батьком даної дитини відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України. Однак, з січня 2014 року в нього сталася сварка з [PERSON] та вони почали мешкати окремо за різними адресами, позивач не приїжджав до відповідачки та не бачився з нею. На підставі викладеного до суду було подано даний позов. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідачка в судовому засіданні від 07.04.2017 року позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти виключення відомостей про [PERSON] як батька з актового запису про народження [PERSON], [INFO], пояснивши, що дитина дійсно не його та народжена нею від іншого чоловіка. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно ст.ст. 3,4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.15 ЦПК України в порядку цивільного судочинства підлягають захисту порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебували у шлюбі, який був розірваний 05 січня 2016 року московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 07, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 3). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1435, матір'ю дитини записана [PERSON], батьком - [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. За змістом ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини в тому числі відповідно до статті 122 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство, зокрема, особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. Як роз'яснено в п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 127 СК). Судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспоренних відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини по справі, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Оспорювання батьківства потребує спеціальних знань, які виходять за межі знань осіб, що беруть участь у справі та суду, що розглядає справу. В ході судового розгляду ухвалою суду від 07.04.20178 року було призначено проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. Як вбачається з висновку експерта № 394 від 29 червня 2017 року біологічне батьківство [PERSON], [INFO] відносно дитини [PERSON], [INFO] виключається (а.с.37-49). Таким чином, суд вважає доведеним факт відсутності кровного споріднення між [PERSON] та дитиною [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що позивач заперечує своє біологічне батьківство дитини [PERSON], тобто стверджує про відсутність кровного споріднення між ним та дитиною, а також беручи до уваги, що експертним висновком експерта № 394 від 29 червня 2017 року вірогідність батьківства [PERSON] не підтвердилась, відповідачка також не заперечувала даний факт, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved