Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступні обставини. Відповідно до підписаної заяви № б/н від 21.11.2008 року відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому кредитний ліміт збільшено до 11000 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між нею та позивачем договір, про що свідчить її підпис у заяві. 21. 11. 2008 року відповідачем була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Відповідачка свої зобов`язання по погашенню кредитного договору не виконує. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 22.03.2020 року має заборгованість - 43 191,91 гривень, яка складається з наступного: - 24795,05 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; - 9901,40 грн. - заборгованість за відсотками, нархованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; - 6236,61 грн. - пеня за прострочене зобов`язання; - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 2044,85 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала відзив, у якому зазначила, що з позовм не згодна, оскільки заборгованість за тілом кредиту перевищує розмір грошових коштів, наданих Банком, крім того, кредитна карта, видана Банком 21. 11. 2008 року, була закрита 12/ 11, а нова кредитна картка не є пролонгованою, тобто з нею повинен був укладатись новий кредитний договір, але його матеріали справи не містять. Крім того, вважає, що при укладанні договору позивач не дотримав вимог щодо укладання договору згідно положень ст. 11 Закону № 1023-ХІІ про повідомлення споживача про умови кредитування. З наданих позивачем доказів не вбачається строку договору кредитування, відсоткову ставку за договором, її вид, встановлений та погоджений сторонами кредитний ліміт, обов`язки та права сторін, відповідальність сторін. Крім того, Банком безпідставно нарахована заборгованість за ст. 625 ЦК України в розмірі 84%, при цьому не зазначено, якими саме нормами закону чи договору передбачена така ставка, також безпідставно за одне і те ж порушення нараховані санкції у вигляді штрафу та пені. Представник відповідача за свідоцтвом адвокат Безух М. І. в судове засідання не явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, надав розрахунок 3% річних згідно ст. 625 ЦК України з 01. 10. 2019 року по 22. 03. 2020 року в розмірі 353,22 грн. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що відповідно до заяви б/н від 21.11.2008 року позивач надав відповідачці кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом 5000 грн., як те вказано у довідці, відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 11000 грн., що підтверджено довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем допущені порушення зобов`язання за кредитним договором, і вона станом на 22.03.2020 року має заборгованість в розмірі 43 191,91гривень, яка складається з наступного: - 24795,05 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; - 9901,40 грн. - заборгованість за відсотками, нархованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; - 6236,61 грн. - пеня за прострочене зобов`язання; - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 2044,85 грн. - штраф (процентна складова). Згідно із п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача суд зазначає наступне. Пунктом 2.1.1.3.5 Умов надання споживчого кредиту передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD + 5% від суми позову. Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. У частині 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Конституційний Суд України в рішенні від 10.11.2011 року N 15-рп/2011 зазначає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п. 1 ч. 2 ст. 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення -строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

Outcome: partial