Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачкою 17 липня 2010 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку. У теперішній час з відповідачкою склались важкі відношення. Розлад сімейного життя стався через суперечки та нерозуміння один одного. Зараз проживають окремо. Фактично шлюбні відносини припинені з березня 2013 року. Вважає, що шлюб розпався остаточно, на примирення не згоден. Позивач до судового засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням розгляд справи провести за його відсутності, при цьому на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка до судового засідання не з'явилась по невідомій суду причині повторно, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого 17 липня 2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 284. Згідно свідоцтва про народження, виданого 19 лютого 2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 193, [PERSON] народилась [INFO], батьками якої у свідоцтві зазначені сторони по справі. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 03 вересня 2015 року [PERSON] та [PERSON] було надано строк для примирення до 12 жовтня 2015 року. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Таким чином судом встановлено, що позовна заява [PERSON] відповідає його дійсній волі. Судом були прийняти заходи до примирення подружжя. Відповідачкою не було доведено жодних доказів того, що вона мала наміри зберегти сім'ю, та примиритись з позивачем. З урахуванням переліченого суд вважає, що шлюб між сторонами по справі підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved