Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до малолітнього [PERSON], [INFO], інтереси якого представляє його мати [PERSON], про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання таким, що втратив право на користування житловим будинком та зняття з реєстрації з постійного місця проживання, обґрунтовуючи тим, що він є власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Вказаний будинок він отримав у власність на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.09.2013 року та зареєстрованого в реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2601168 від 23.09.2013 року. До цього житловий будинок належав [PERSON], яка померла [INFO], яка за життя зареєструвала в цьому житловому будинку постійне місце проживання [PERSON], [INFO], але він в даному житловому будинку не проживав, а проживав разом зі своєю матір»ю [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Позивач бажає скористатись своїм правом як власника та продати будинок [ADDRESS], але оформити договір купівлі - продажу не має можливості в зв»язку з тим, що в домоволодінні зареєстрований відповідач. На вимоги позивача законний представник малолітнього відповідача відмовляється зняти [PERSON] з реєстрації за цією адресою, тому позивач просить усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм житловим будинком шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації з постійного місця проживання. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та подали письмову заяву, в якій відмовились від частини позовних вимог щодо зняття відповідача з реєстрації з постійного місця проживання. Позивач уточнив, що він просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні його будинком шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування належним йому житлом. Законний представник малолітнього відповідача [PERSON] - його мати [PERSON] в судовому засіданні заперечила у задоволенні позовних вимог та пояснила, що вона є колишньою невісткою попередньої власниці домоволодіння за адресою [ADDRESS], а її син є онуком померлої [PERSON]. Разом із сином вона проживала біля свекрухи тривалий час та допомагала їй по господарству. Після смерті [PERSON] з»ясувалось, що вона склала заповіт на ім»я позивача, який пропонував їй добровільно разом із малолітнім сином звільнити цей будинок, але вона відмовлялась та пропонувала їй надати кошти для придбання сину будь якого іншого житла, оскільки власного житла вона не має. Вона сама зареєстрована біля своєї матері за адресою [ADDRESS], але на даний час разом із співмешканцем та старшою донькою орендує житло. Вказала, що вона разом із [PERSON] наприкінці серпня 2013 року звільнили домоволодіння за адресою [ADDRESS], в зв»язку з тим, що позивач оформив право на спадщину за заповітом на цей будинок та змусив її виселитись. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - представник служби у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації не заперечив у задоволенні позовних вимог, та пояснив, що права дитини в разі задоволення позову порушені не будуть, тому що місцем проживання дитини у віці до десяти років є місце проживання її батьків. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає за адресою [ADDRESS] понад десять років. Вказала, що [PERSON] проживала разом із малолітнім сином [PERSON] в будинку за адресою [ADDRESS] поки була жива [PERSON], а після її смерті вони проживали у літній кухні. Наприкінці серпня 2013 року [PERSON] наказав їй вибиратись із домоволодіння та [PERSON] разом із сином [PERSON] залишила домоволодіння. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що працює в територіальному центрі соцпрацівником та з 2012 року до дня смерті обслуговувала [PERSON]. На той час у флігелі домоволодіння проживала [PERSON] разом із сином [PERSON]. Після вступу позивачем у право власності у серпні 2013 року він вигнав із домоволодіння [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є дільничним інспектором Новоукраїнського РВ УМВС та будинок [ADDRESS], входив до території його обслуговування. До нього неодноразово зверталась [PERSON] з приводу неправомірних дій [PERSON], але заяви свого об»єктивного підтвердження не знаходили, тому залишались без задоволення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проживає за адресою [ADDRESS]. Він підтвердив, що [PERSON] разом зі своєю матір»ю [PERSON] проживали за адресою [ADDRESS], але з кінця серпня 2013 року залишили домоволодіння та в ньому не проживають. Заслухавши пояснення позивача, його представника, законного представника малолітнього відповідача, представника третьої особи, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини справи і визначив відповідні до них правовідносини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.09.2013 року позивач є спадкоємцем [PERSON], яка померла [INFO] та власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] м. Новоукраїнка Кіровоградської області (а.с.7-9). Як вбачається з домової книги (а.с.11-14), та довідки виконкому Новоукраїнської міської ради від 01.04.2014 року (а.с. 53) у вказаному будинку зареєстрований один [PERSON], [INFO]. Згідно акту обстеження житлового будинку по [ADDRESS] в м. Новоукраїнка від 30.12.2013 року, складеного за свідченнями сусідів депутатом Новоукраїнської міської ради Лапою О.Ф., [PERSON] в будинку фактично не проживав, на момент обстеження в ньому проживають квартиронаймачі (а.с.56). Актом обстеження від 28.02.2014 року, складеного депутатом Новоукраїнської міської ради Врадій Л.І. родини [PERSON] встановлено, що остання проживає разом із співмешканцем та неповнолітніми дітьми [PERSON], 2007 року народження, та [PERSON], 2000 року народження, за адресою [ADDRESS]. (а.с.35). З приводу посвідчення договору купівлі - продажу домоволодіння під [ADDRESS] [PERSON] приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу [PERSON] 08.04.2014 року було відмовлено у його оформленні з посиланням на необхідність вирішення питання про права зареєстрованого у домоволодінні неповнолітнього [PERSON] (а.с. 54). Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Виходячи з норм ст.ст.316, 317 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності ч.2 ст. 64 ЖК України до членів сім»ї наймача належать дружина наймача, їх діти та батьки. Членами сім»ї наймача може бути визнано і інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст.60 ЦПК України). Відповідач, його законний представник не довели суду, що [PERSON] являється членом сім»ї або колишнім членом сім»ї позивача або колишнього власника житла і за ним зберігається право користування житловим будинком. Ч.4 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. [PERSON] фактично проживає разом із матір»ю [PERSON] за адресою [ADDRESS], не проживає у домоволодінні по [ADDRESS] в м. Новоукраїнка з серпня 2013 року, але продовжує залишатись в ньому єдиною зареєстрованою особою, що створює перешкоди власнику житла [PERSON] вільно розпоряджатись своїм майном. На підставі досліджених доказів у їх сукупності суд вважає, що малолітній відповідач втратив право користування будинком по [ADDRESS] в м. Новоукраїнка. Оскільки позивач [PERSON] на підставі п.10 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а відповідач [PERSON], 2007 року народження є малолітньою особою судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: approved