Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду з тих підстав, що відповідачі мешкають [ADDRESS], та користуються комунальними послугами, наданими позивачем. Відповідачі сплачують квартирну плату та комунальні послуги частково, внаслідок чого за період з квітня 2010 року по травень 2014 року утворився борг в сумі 33367,68 грн. Окрім цього, позивач просить стягнути з відповідача та 3% річних в сумі 1991,98 грн. та судові витрати в сумі 353,60 грн. Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали частково, пояснивши, що позивачем безпідставно здійснено зарахування сплачених сум за період з квітня 2003 року по квітень 2010 року, оскільки датою, з якої позивач здійснює розрахунок заборгованості, зазначено - квітень 2003 року, що не відповідає дійсності, оскільки право власності на квартиру перейшло до [PERSON] з моменту нотаріального посвідчення договору, а саме: з 10.11.2004 року. Просили застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив. Відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 10.11.2004 року(а.с. 12-13). Відповідачі є членами сім'ї власника, зареєстровані та проживають за вказаною адресою з 2008 року (а.с. 14). В судовому засіданні встановлено, що договір про надання послуг між сторонами не укладався, відповідачі проживають в [ADDRESS], споживають комунальні послуги, користуються при домовою територією. Дані обставини відповідачами не заперечувались. Відповідачі мають заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, яка за період з грудня 2004 року по вересень 2010 року становить 32562,12 грн., що підтверджено наданим суду розрахунком (а.с.170-171). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.160 ЖК України повнолітні члени сім'ї наймача несуть солідарну з ним майнову відповідальність за зобов'язаннями. Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 р. «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку за обслуговування і ремонт будинку. Відповідно до п.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 р. «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» наймачі квартир (кімнат) вносять плату за найм житла, розмір якої встановлюється КМ України. Ці платежі і платежі за комунальні послуги власниками, наймачами і орендарями вносяться не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим місяцем. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від суми простроченої суми якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню три відсотка річних від простроченої суми, в розмірі - 1983,77 грн. Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Відповідно до ч.3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі сплачували поточні платежі та заборгованість за житлово-комунальні послуги, що підтверджується розрахунком заборгованості та квитанціями долученими до матеріалів справи, а отже визнали свою заборгованість. Таким чином, оцінюючи у сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved