Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого покликався на те, що згідно кредитного договору №007-08502-300311, укладеного 30.03.2011р. між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТзОВ «Комерційний банк «Дельта») та відповідачем [PERSON], банк, відкривши відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт в сумі 7600грн. Відповідно до умов кредитного договору, кредитні та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за договором та вчинення інших операції передбачених договором. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у вказаній сумі. Однак, [PERSON], взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 06.08.2014р. її заборгованість по кредиту становить 7035,59грн. Просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом та судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ «Дельта Банк» - Духота І.В. не з'явився, однак подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги банку визнала в повному обсязі, просила справу слухати у її відсутності. Тому суд, враховуючи думку представника позивача та відповідача, викладену в їх письмових заявах, розглянув справу за відсутності останніх та ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів, дослідивши які суд вважає наступне. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 30.03.2011р. між Публічним акціонерним банком «Дельта Банк» (правонаступник ТзОВ «Комерційний банк «Дельта») та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №007-08502-300311, згідно якого банк, відкривши відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт в сумі 7600грн. (а.с.3-4,5,6). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) зобов'язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.9) [PERSON] порушувала графік погашення заборгованості, внаслідок чого кредит вчасно не сплачувала, у зв'язку з чим станом на 06.08.2014р. її заборгованість по кредиту становить 7035,59грн., з яких: 7035,59грн. - тіло кредиту. Дана обставина відповідачем [PERSON] у її письмовій заяві не заперечується, визнається (а.с.19), тому згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України така не підлягає доказуванню. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В той же час згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання позову відповідачем [PERSON] є безумовним, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, переконавшись у правильному розумінні нею змісту обставин справи, відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції останньої з цього приводу, приходить до висновку про те, що позов про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором слід задоволити. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved