Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, у якій вказав, що 17 грудня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, офорлмений розпискою, згідно якої [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 5000 доларів США із обов'язком повернення до 31 грудня 2015 року, та 4000 доларів США із обов'язком повернення до 31 грудня 2016 року. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, оскільки суму боргу у встановлений розпискою термін не повернув, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду про стягнення коштів, процентів за користування коштами та 3 % річних за прострочення повернення коштів. Представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав, подав до суду заяву, у якій повідомив, що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомим, клопотань до суду не подавав. У зв'язку із цим, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 17 грудня 2014 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 9 000 доларів США, що підтверджується оригіналом розписки, котрий міститься в матеріалах справи. Згідно тексту розписки, із вказаної суми коштів відповідач зобов'язався повернути 5000 доларів США у строк до 31 грудня 2015 року та 4000 доларів США у строк до 31 грудня 2016 року. Згідно виписки по надходженням коштів по банківській картці позивача, [PERSON] частково виконав взяті на себе зобов'язання, сплативши [PERSON] в рахунок боргу 26 952 гривень, що за офіційним курсом НБУ станом на день відповідних платежів становить 1 019,34 доларів США. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Як передбачено ст. 1048 ЦК України, якщо сума позики перевищує 50 розмірів неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, вважається, що договір позики є оплатним, тобто позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином судом у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконав, коштів у встановлених розпискою розмірі та терміни не повернув. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що позичальник, який своєчасно не повернув суму позики, зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 03 вересня 2018 року відповідач заборгував позивачу 11 365,71 доларів США, із яких 7 980,64 доларів США - основна сума боргу; 2816,28 доларів США - проценти за користування чужими грошовими коштами; 568,79 доларів США - 3% річних від простроченої суми. Розрахунок позовних вимог, здійснений позивачем, узгоджується із матеріалами справи, відповідає вимогам законодавства, а тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованим і такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, зважаючи на те, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 3 208 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial