Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Новгородківської районної державної нотаріальної контори 24.01.2014 року та зареєстрованого в реєстрі за №65 та визнати за ним, в порядку спадкування, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Підлісному по вул. Івана Франка,17 Олександрівського району Кіровоградської області. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали змінені позовні вимоги. Представник позивача суду пояснив, що позивач проживав у будинку з відповідачем на день смерті матері. І після смерті матері продовжував там проживати, а отже він прийняв спадок. Про те, що його право порушено він дізнався, коли звернувся до нотаріуса за оформленням свого права на спадок, та отримав відмову, так як відповідач оформив право на весь будинок, надавши нотаріусу документи, що вказують на те, що зі спадкодавцем проживав лише він. Просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом та визнати за позивачем право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами в порядку спадкування за законом. Відповідач та його представник не визнали позовні вимоги, суду пояснили, що будинок був придбаний в 1982 році недобудованим. В 1984 року відповідач оружився зі спадкодавцем , взяли ссуду та добудували будинок. Будинок було оформлено на спадкодавця. Позивачу було 9 років на день смерті матері. Він проживав спільно з ними. Після смерті матері також жив у цьому будинку. Потім він служив у збройних силах з 2004 року і, після служби, в будинку більше не проживав, одружився та жив в м. Кіровограді, за будинком не дивився, не ремонтував його. Також відповідач суду пояснив, що він повтонно одружився і спільно з дружиною відремонтували цей будинок. Просять відмовити в задоволенні позову із-за пропуску позивачем строку давності, так як він, досягнувши повноліття, не оформив свого права на спадок. Заслухавши пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволеню. Так в судовому засіданні було достовірно встановлено, що позивач є рідним сином спадкодавця [PERSON] (а.с.8). [PERSON] померла 28 серпня 1994 року (а.с.33). На день смерті вона була власником будинку №5 по вул. І.Франка в с. Підлісне Олександрівського району Кіровоградської області (а.с.66). В звязку з забудовою, було проведено перенумерацію житлових будинків по вул. І. Франка в с. Підлісне та будинок №5 було перенумеровано на будинок №17 (а.с.64). Згідно витягу з погосподарських книг станом на 28 серпня 1994 року, тобто на день смерті [PERSON] та відкриття спадщини, зі спадкодавцем проживали позивач- Савельєв Ю.С. та відповідач- Савельєв С.І. (а.с.86-87). Згідно довідки Підлісненської сільської ради після смерті [PERSON] в будинку №17 по вул. І. Франка були зареєстровані [PERSON] та [PERSON], тобто відповідач та позивач (а.с.88). Згідно довідки Підлісненської сільської ради [PERSON] вибув на строкову військову службу до Збройних сил України в 2004 році (а.с.153). Згідно копії Акта про відсутність особи за місцем реєстрації від 14 листопада 2014 року [PERSON] не проживає в [INFO] 2007 року (а.с. 74). 24 січня 2014 року була заведена Спадкова справа №14/2014 до майна померлої [PERSON], згідно якої заяву про прийняття спадщини було подано до нотаріуса [PERSON] 24 січня 2014 року, де вказано, що крім нього - інших спадкоємців не має (а.с.52), в підтвердження чого нотаріусу надано довідку з Підлісненської сільської ради (а.с.57). [PERSON] видано [PERSON] про право на спадщину за законом на житловий будинок №17 по вул. Івана Франка в с. Підлісне Олександрівського району Кіровоградської області як спадкоємцю на майно спадкодавця [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №65 (а.с.68). Позивач звертався 11 вересня 2015 року до нотаріуса на що отримав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій , а саме йому відмовлено у видачі [PERSON] про право на спадщину за законом на житловий будинок №17 по вул. Івана Франка в с. Підлісне після смерті матері- Савельєвої В.Д. в звязку з тим, що було видане [PERSON] про право на спадщину за законом на весь житловий будинок на імя чоловіка спадкодавця [PERSON] (а.с.72). Оскільки спадщина відкрилася в 1994 році, тому, при визначені кругу спадкоємців та прав осіб на спадок, суд вважає за необхідним керуватися вимогами Цивільного кодексу в редакції 1963 року, відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року. Згідно ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце при відсутності заповіту. Згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Згідно ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом не встановлено, що позивач відмовлявся від спадку в порядку передбаченому, ст. 553 ЦК УРСР. Враховуючи вищевикладенні положення діючого, на момент відкриття спадщини, законодавства та, оскільки в судовому засіданні достовірно було встановлено, що позивач, як рідний син, є спадкоємцем за законом першої черги на майно спадкодавця [PERSON] і він, на момент смерті спадкодавця - 28 серпня 1994 року та по 2004 рік , проживав з відповідачем у будинку №17 по ул. І.Франка в с. Підлісне, тому суд вважає, що позивач є таким , що прийняв спадщину і з моменту її прийняття став її власником. Відповідач та його представник просили відмовити в задоволенні позову із-за пропуску позивачем строку позовної давності. Вони вважають, що позивач повинен був по досягненню повноліття оформити своє право на спадок. Суд не може взяти до уваги дані вимоги відповідача та його представника, оскільки вважає, що позивач не пропустив строків позовної давності на прийняття спадщини, так як він своєчасно прийняв її, фактично вступивши у володіння майном спадкодавця. Згідно вимог ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Згідно ст. 561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином отримання свідоцтва про право на спадщину це право спадкоємця і отримання свідоцтва не обмежено певними строками. Законом передбачено лише те, що свідоцтво може бути отриманим після шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач та спадкодавець одружилися 12 червня 1984 року, що підтверджено копією [PERSON] про укладення шлюбу (а.с.58). Право власності на будинок №5 по вул. І. Франка в с. Підлісне спадкодавець отримала в 1987 році, що підтверджено [PERSON] на право власності на будівлю (а.с.65). Також судом встановлено, що будинок №5 по вул. І. Франка в с. Підлісне було перенумеровано на будинок №17 (а.с. 64). Таким чином, оскільки спадкодавець набула право власності на будинок в 1987 році, перебуваючи в шлюбі з відповідачем, тому суд вважає, що даний будинок є спільною власністю подружжя. Отже до складу спадщини, яка відкрилася 28 серпня 1994 року після смерті [PERSON], входить ? частина домоволодіння №17 по вул. Івана Франка в с. Підлісне Олександрівського району Кіровоградської області. Так як позивач , як син спадкодавця, а відповідач, як чоловік спадкодавця, є спадкоємцями першої черги за законом і спадкують майно в рівних частинах, тому кожен з них має право на ? частину від спадкового майна. Так як спадкове майно складається з ? частину домоволодіння №17 по вул. Івана Франка в с. Підлісне, тому кожен з них має правон на ? частину вищевказаного домоволодіння. Отже суд вважає за необхідним задовольнити позов частково, та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на ? частину домоволодіння №17 по вул. Івана Франка в с. Підлісне. Оскільки відповідач [PERSON] про право на спадок за законом отримав в 2014 році, тому суд вважає, що спір в цій частині необхідно вирішувати,

Outcome: approved