Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначив, що при проведенні перевірки дотримання споживачами Правил користування електричною енергією для населення, 25.12.2016 року представниками ПАТ «Київобленерго» за адресою: [ADDRESS] було виявлено факт порушення пункту 48 вказаних Правил шляхом її розкрадання, що підтверджується відповідним актом. Відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, відповідачу, як власнику зазначеного житла нараховано суму спричинених збитків в розмірі 7 638 гривень 82 копійки. Оскільки претензію щодо сплати нарахованої суми збитків не задоволено, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму збитків, що спричинені внаслідок неправомірного споживання електроенергії. Представник позивача в судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій просив розглянути справу у його відсутності, підтримав позов та просив задовольнити його вимоги з викладених у заяві підстав. Відповідач в судове засідання не прибув. Оскільки отримана судом інформація не дала можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, суд відповідно до вимог частини десятої статті 187 ЦПК України здійснив виклик відповідача через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце, день і час розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, не прибув в судове засідання і не повідомив суд про причини свого неприбуття, суд вважає причини неприбуття відповідача в судове засідання неповажними. Оскільки, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив та позивач не заперечила проти вирішення справи в заочному порядку, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини. Згідно із Статутом ПрАТ «Київобленерго», позивач є ліцензованим енергопостачальником електричної енергії для населення (а.с. 10). З наданого позивачем на підтвердження свої вимог Акта про порушення № К 033501 від 25.12.2016 року вбачається, що при користуванні електричною енергією за адресою: [ADDRESS] виявлено накид проводів навантаження на ввідний провід перед засобом обліку; електрична енергія споживається але не обліковується, чим порушено пункт 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (а.с. 5 - 6). У вказаному акті також міститься відмітка про відмову відповідача від підпису в акті, як споживача і мешканця житла за вказаною адресою. Також, за результатами засідання комісії по розгляду Акту про порушення № К 033501 від 25.12.2016 року, складено протокол № 036 від 25.12.2016 року, відповідно до якого акт підлягає розрахунку згідно п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, п. 3.1.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією за період шість місяців (а.с. 7). До вказаного протоколу нараховано по результатам замірів розмір збитків завданих споживачем постачальнику в сумі 7 368 гривень 82 копійоки (а.с. 8, 9). Зазначений розрахунок здійснено позивачем відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562. Отже, отримавши від позивача електричну енергію у неправомірний спосіб, шляхом порушення Правил користування електричною енергією для населення, відповідач не здійснив на користь позивача оплату за спожиту електроенергію. Відповідно до ст. 67 ЖК Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про електроенергетику» у цьому Законі термін «споживачі енергії» вживається у такому значенні - суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником; споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії; безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач; споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України; Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України; споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору. Норми статті 27 Закону України «Про електроенергетику» передбачають, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність; правопорушенням в електроенергетиці є також порушення правил користування енергією. Згідно із пунктом 42 Правил користування електричною енергією для населення, споживач електричної енергії зобов`язаний також: - дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; - оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Пункт 48 Правил користування електричною енергією для населення чітко і конкретно встановлює, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: - прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; - порушення правил користування електричною енергією; - ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; - розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; - пошкодження приладу обліку; - розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів; - насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов`язки. Норма частини першої статті 11 ЦК України передбачає, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до статті 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Згідно із нормами частин першої і другої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, оскільки, відповідач, як споживач винний в порушенні Правил користування електричною енергією для населення, у зв`язку з чим позивачем, як постачальником йому нараховано відповідну суму відшкодування, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та на підставі наведених положень цивільного законодавства підлягає задоволенню. На підставі частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved