Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS]. Після смерті матері позивач своєчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а відповідач, рідний брат позивача, з заявою про відмову від прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як у позивача відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно, в зв'язку з тим, що мати при житті його не отримувала, тому позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з'явився, письмовою заявою просив справу слухати без його участі, позов підтримує, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, письмовою заявою просив справу розглядати без його участі, позов визнає повністю. Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача та відповідача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 22.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області(а.с.9). Факт родинних стосунків позивача з матір'ю підтверджується: копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER], виданого 15.08.1975 року Водянською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області(а.с.8). Після смерті матері позивача залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS](а.с.18), який було побудовано в 1979 році на підставі Дозволу на проведення будівельних робіт Петрівської селищної ради і районної архітектури №17 від 04 вересня 1978 року(а.с.11-13) та договору на право забудови, укладеного на підставі рішення виконкому Петрівської селищної ради Кіровоградської області від 25.08.1978 року №54(а.с.10). Будинок був прийнятий в експлуатацію приймальною комісією Петрівської селищної ради, що підтверджується актом комісії №24 від 25 липня 1980 року(а.с.16). Однак, лише 12.10.2010 року мати позивача отримала свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок(а.с.18), видане виконавчим комітетом Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області на підставі рішення виконавчого комітету Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області від 12 жовтня 2010 року №247 «Про видачу свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна»(а.с.17). Після смерті матері позивач своєчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а відповідач, рідний брат позивача, з заявою про відмову від прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину(а.с.19), так як мати не зареєструвала право власності на спадковий будинок у Бюро технічної інвентаризації(а.с.20). Однак, з роз'яснення, наданого у пункті 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року вбачається, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за №157/6445(з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, [PERSON] правомірно набула право власності на даний житловий будинок, незважаючи на те, що не проведена його реєстрація. В даний час відповідач по справі, брат позивача, відмовляється від належної йому частки у спадковому майні, тому позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері - житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]. На підставі ст.ст.1218, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved