Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно з державною програмою забезпечення населення послугами теплопостачання, Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради протягом опалювальних сезонів упродовж періоду із листопада 2016 року по квітень 2019 року, надавало послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , де згідно із Договору купівлі-продажу квартири від 29.09.2004 р. та Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 154957 від 29.09.2004 р., Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5449171 від 16.11.2004 р. уповноваженим власником квартири, що знаходиться за вищевказаною адресою є [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 321 від 19.01.2006 р. було виключено із житлового фонду міста квартиру [ADDRESS] на основі заяви [PERSON] про виключення з житлового фонду міста придбаної у власність квартири [ADDRESS] з метою переобладнання під салон-магазин з продажу фототехніки. 19 січня 2006 р. між Міським комунальним підприємством «Дніпропетровські міські теплові мережі» та [PERSON] було підписано Договір про постачання теплової енергії № 020280. Відповідно до якого Енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим Договором. В подальшому, [PERSON] 17.10.2016 [INFO] . було вручено під підпис додаткову угоду про внесення змін до основного договору про зміну у структурі виробника теплової енергії, що пов`язана із передачею основних засобів, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 27.07.2016 р. № 28/12 «Про надання дозволу на передачу з балансу КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» на баланс КП «Теплоенерго» об`єктів і мереж теплопостачання. Відповідач отримала додаткову угоду, проте не повернула підписаний примірник цієї додаткової угоди та не вчинила жодних дій щодо розірвання Договору. Відповідачка свого обов`язку сплачувати за отримані комунальні послуги не виконали, у зв`язку з чим, сума заборгованості за надані послуги теплопостачання за договором про постачання теплової енергії №020280 перед КП «Теплоенерго», складає 8546,32 грн. сума заборгованості за основним боргом, сума 3% річних - 831,07 грн., інфляційні збитки - 1815,78 грн., пеня 45,97 грн.. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду та просив стягнути вказану суму з відповідача, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач не надав заперечення щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, та не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву. Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради та [PERSON] відповідно до договору про постачання теплової енергії №020280 встановились відносини з приводу надання послуг теплопостачання населенню. Відповідно до договору №020280 Енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим Договором. 17 жовтня 2016 р. [PERSON] було вручено під підпис додаткову угоду про внесення змін до основного договору про зміну у структурі виробника теплової енергії, що пов`язана із передачею основних засобів, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 27.07.2016 р. № 28/12 «Про надання дозволу на передачу з балансу КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» на баланс КП «Теплоенерго» об`єктів і мереж теплопостачання. Відповідач отримала додаткову угоду, проте не повернула підписаний примірник цієї додаткової угоди та не вчинила жодних дій щодо розірвання Договору. Відповідач вносила оплату послуги з постачання теплової енергії на розрахунковий рахунок КП «Теплоенерго», таким чином де-факто прийняла умови виконання додаткової угоди про внесення змін до основного договору про зміну у структурі виробника теплової енергії, що пов`язана із передачею основних засобів, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 27.07.2016 р. № 28/12. Відповідно до Договору №020280 відповідач зазначає себе як фізичну особу-підприємця, проте свідоцтва про право на зайняття підприємницькою діяльністю не надано, номеру такого свідоцтва в документах не вказано. У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців [PERSON] або [PERSON] з паспортними даними « [NUMBER] », РНОКПІІ « [NUMBER] » як фізична особа-підприємець не значиться. З таких даних слідує, що [PERSON] не є відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань фізичною особою-підприємцем, а є фізичною особою. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власником нежитлового приміщення, що розташоване за адресою [ADDRESS] є [PERSON] , відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з жовтня 2016 року по квітень 2019 року складається з: 8546,32 грн. - сума основного боргу, 831,07 3% річних, інфляційні збитки 1815,78 грн., пеня 45,97 грн. Відповідно до п.8.2.3 умов Договору, у разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію нараховується пеня у розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожен день прострочки. Також, відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання», у разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами. Необхідно також зазначити, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 установлено на всій території України карантин з 12 березня до 3 квітня 2020 р., а Постановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2020 р. №255 карантин продовжено до 24 квітня 2020 р. Також, 17.03.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги (п.4 ч.З Перехідних положень). Тому, відповідно до наданого позивачем розрахунку нарахування інфляційних збитків та трьох процентів річних здійснюється за весь період заборгованості, а пені лише по 11.03.2020 включно. Згідно з ч.1\~ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~предметом регулювання цього\~Закону\~є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до п.2\~ст.5 вищезазначеного Закону\~комунальні послуги\~це послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 5\~частини 2\~статті\~7\~Закону\~України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» передбачено, що \~споживачі зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч.1\~ст.9\~ Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 526 ЦК України\~ визначено, що зобов`язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог\~за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються. Згідно з частиною 2\~статті 625 ЦК\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. Відтак, ураховуючи той факт,що відповідач порушує зобов`язання з оплати наданих послуг з теплопостачання, суд вважає вимоги про стягнення з відповідача заборгованості такими, що підлягають задоволенню. У порядку\~статті 141 ЦПК\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати на загальну суму 2102 грн.

Outcome: approved