Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, в якій вказав, що 28.11.2012 р. між ПАТ «Сведбанк», який виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено Договір факторингу, відповідно до якого Банк відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах. Разом з тим, 28.11.2012 р. між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу, відповідно якого клієнт ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступає Фактору ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах. Внаслідок укладання договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 01.06.2007 р. № 0401/0607/71-044 позичальником, згідно якого є [PERSON] 01.06.2007 р. ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 0401/0607/71-044, відповідно з яким Банк надав [PERSON] кредит у сумі 83000,00 дол. США. Відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов»язання, в результаті чого станом на 01.06.2014 р. має прострочену заборгованість: - за кредитом - 70926,00 дол.США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 835153,44 грн.; - по відсотках - 41089 дол. США що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 483829,80 грн. В забезпечення виконання зобов»язань 01.06.2007 р. ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали договір поруки № 0401/0607/71-044-Р-1, згідно з умовами якого, відповідачі відповідають перед позивачем за порушення обов»язків за договором, як солідарні боржники. У зв»язку з невиконанням боржниками зобов»язань за договором, просить суд, стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість - 1497286, грн.., а саме: - за кредитом - 835153,44 грн.; - по відсотках - 483829,80 грн.; - пеня - 178303,01 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 3654,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти суми заборгованості. Його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надали письмові заперечення, в яких зазначили, що боргові претензії до боржника [PERSON] пред'являють два суб'єкта - ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Сведбанк», в той час, як з матеріалів справи вбачається, що кредит був отриманий від АКБ «ТАС-кредит». Ставлять під сумнів законність договорів факторінгу. Так, представник відповідача [PERSON] зазначає, що обидва договори (як договір про відступлення прав стягнення боргових зобов'язань від ПАТ «Сведбанк» до ТОВ «ФК «Вектор Плюс», так і договір про відступлення прав стягнення боргових зобов'язань від ВАТ «ФК «Вектор Плюс» до ТОВ «Кредитні ініціативи» не зареєстровані у діловодстві своїх компаній. Крім того зазначає, що зазначені договори нотаріально не засвідчені. Договір про передачу прав стягнення боргових зобов'язань від ПАТ «Сведбанк» до ВАТ «Вектор Плюс» не скріплений печаткою ПАТ «Сведбанк». Тобто вважає зазначені договори фіктивними. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступне. Згідно кредитного договору № 0401/0607/71-044 від 01.06.2007 р. АКБ «ТАС-Комерцбанк» надав [PERSON] грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 83000,00 доларів США на строк до 31.05.2018 р. включно, а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни, передбачені договором (а.с.5-7). Також, 01.06.2007 р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки № 0401/0607/71-044-Р-1, згідно якого поручитель зобов'язується перед банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих банком позичальнику у вигляді кредиту згідно з кредитним договором № 0401/0607/71-044 від 01.04.2007 р. у сумі 83000 доларів США строком до 31.05.2018 р., з процентною ставкою 13 % річних за використання (а.с.13). 28.11.2012 р. ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» уклали договір факторингу № 15 (а.с.16-28). 28.11.2012 р. ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» уклали договір факторингу (а.с.29-37). 20.06.2014 р. ТОВ «Кредитні ініціативи» направило вимогу про дострокове повернення кредиту (а.с.57). Згідно до ст. 525, 526, , 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 524 ЦК України передбачено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Згідно ст..543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 ЦПК України. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до вимог ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, як вбачається з матеріалів справи, 01.06.2007 р. між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0401/0607/71-044. Згідно з умов зазначеного договору банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 83000,00 доларів США на строк з 01.06.2007 р. по 31.05.2018 р. із сплатою 13% річних за весь строк фактичного користування кредитом. Кредит був наданий банком у готівковій формі через касу банку або у безготівковій формі на підставі заяви позичальника з метою подальшої конвертації суми отриманого кредиту у національну валюту України та внесення коштів в національній валюті України на користь [PERSON] оплату за Договором купівлі-продажу з метою придбання двокімнатної квартири [ADDRESS]. Забезпеченням виконання зобов'язань за даним договором виступає іпотека об'єкта нерухомості - трьокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] та [PERSON], які виступають майновими поручителями (іпотекодацем) за зобов'язанням позичальника, що випливають з цього договору. Зазначений договір підписаний сторонами та скріплений печаткою банку. Згідно договору поруки № 0401/0607/71-044-Р-1 від 01.06.2007 р. [PERSON] виступає поручителем [PERSON] та зобов'язується перед АКБ «ТАС-Комерцбанк» відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих банком позичальнику у вигляді кредиту, несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов Основного зобов'язання усім належним йому майном та грошовими коштами. Зазначений договір підписаний сторонами та скріплений печаткою банку. Згідно ст.ст.1079, 1080 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнт - фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактор - банк або фінансова установа, а також фізична особа-суб'єкт підприємницької діяльності, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Відповідно до чинного законодавства кредитний договір укладається у письмовій формі. Інших умов, невиконання яких може привести до визнання кредитного договору нікчемним, ЦК України не передбачено, а так само, як і договору факторингу. Тому заперечення представника відповідача [PERSON] щодо недійсності договорів внаслідок недодержання вимог щодо їх нотаріального посвідчення та повідомлення боржника про укладання договору факторингу є необгрунтованими. Так само не знайшло свого підтвердження посилання представника відповідача [PERSON] щодо неучасті його підзахисного в укладанні договору поруки, оскільки це спростовується договором поруки, який підписаний [PERSON] Доказів щодо недійсності підпису поручителя, а також рішень суду з цього приводу суду не надано. Також, що стосується заперечень з приводу порушення п.10.2 кредитного договору, що визначає про порядок внесення змін і доповнень до кредитного договору, суд вважає, що зміна особи, яка пред'являє право вимоги по кредитному договору не є зміною умов самого договору, оскільки істотні умови договору (умови про предмет договору) не було змінено чи доповнено будь-яким чином без відома позичальника, а укладання договору факторингу не вимагає обов'язкової присутності при цьому боржника. Більше того, відповідач [PERSON] визнає факт отримання кредиту [PERSON] на придбання двокімнатної квартири [ADDRESS] і те, що він є поручителем за даним кредитним договором. Квартира перебуває у власності [PERSON] Також, посилання захисника відповідача на те, що грошові кошти згідно кредитного договору були передані не [PERSON], а сторонній особі не ґрунтуються на доказах, оскільки з кредитного договору, примірник якого наданий позивачем, прямо зазначена [PERSON], як позичальник. Грошові кошти було перераховано на користь [PERSON] оплату за Договором купівлі-продажу з метою придбання [PERSON] двокімнатної квартири [ADDRESS]. Зазначена квартира перебуває у власності [PERSON] Що стосується заперечень з приводу фіктивності виконавчого напису нотаріуса, то це питання не є предметом розгляду даного спору. Досудовий розгляд питання про вчинення посадового злочину, передбаченого відповідною статтею КК України, не є компетенцією суду і підлягає розгляду відповідними правоохоронним органом, яким є Міністерство внутрішніх справ України. Що стосується посвідчення копій документів, доданих до позовної заяви, та витребування оригіналів цих документів, то ст..120 ЦПК України передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Інших вимог щодо надання копій документів чинним законодавством не передбачено. Згідно ст..533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Разом з тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого національним банком України на день сплати. Згідно ст..2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р. Мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов»язаннями. На час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов»язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов»язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов»язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: стягнення заборгованості за кредитом без урахування суми штрафів, що складає: за кредитом - 70926,00 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 835153,44 грн.; по відсотках - 41089,59 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 483829,80 грн. У відповідності зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 3654,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial