Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача з вимогою про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка була бабусею позивача. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6,320 га, розташованої на території Розолюксембурзької сільської ради Каховського району Херсонської області. Про наявність спадку позивачу стало відомо в червні 2018 року, з повідомлення працівниками Федорівської сільської ради про те, що по-мерла його бабуся. Та залишилося спадкове майно. Родинні відносини з спадкодавцем не підтримувалися багато років. Звернувшись до органами РАЦС позивачу було відмовлено в отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , в зв`язку з відсутністю свідоцтва про народження батька [PERSON] . Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 21 грудня 2018 року встановлено факт родинних відносин позивача зі спадкодавцем. В цей час [PERSON] звертається до Каховської районної державної нотаріальної контори з заявою про прий-няття спадщини, але йому було відмовлено, оскільки пропущено строк для прийняття спад-щини. В судове засідання позивач, надав заяву, відповідно до змісту якої вимоги позову під-тримав, розгляд справи просив проводити за його відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явися, надав заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення позовних вимог. Розгляд справи просить проводити за від-сутністю даного представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задово-ленню. Судом встановлено, що рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської об-ласті від 21 грудня 2018 року встановлено факт родинних відносин [PERSON] з [PERSON] , померлою [INFO] (а.с 6, 7). Відповідно до Державного акту на право власності на землю, [PERSON] належить земельна ділянка розташована на території Розолюксембурзької сільської ради, площею 6,320 га ( а.с. 10). Довідкою Федорівської сільської ради Каховського району від 28 лютого 2019 року, встановлено, що [PERSON] до дня смерті [INFO] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] , інших зареєстрованих осіб не було ( а.с. 11). Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 3 Земельного Кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативними правовими актами. Ст. 152 Земельного Кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ді-лянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на зем-лю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділян-кою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за за-хистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Частиною 2 ст.373ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути про-типравно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається ін-шою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved