Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про виселення, посилаючись на те, що 08 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № CSIPGA00000247. За умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 66 820 дол. США строком до 08 лютого 2028 року. Відповідач в свою чергу зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами строк та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами був укладений договір іпотеки №CSIPGA00000247 п. 33,3 даного договору відповідачем було надано в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 63,5, житловою площею 45,6 кв. м., що розташована за адресою : [ADDRESS]. Рішенням Соснівського районного суду від 25 квітня 2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, квартиру за адресою: [ADDRESS], що належить відповідачу на праві власності для погашення його заборгованості перед Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» по Кредитному договору № СSIPGА00000247 від 08 лютого 2008 року в сумі 79 354,65 Доларів США та застосовано спосіб реалізації квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - шляхом її продажу Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» з застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», а саме з правом укладання договору купівлі-продажу з іншою будь-якою особою-покупцем та з наданням банку всіх повноважень продавця, необхідних для здійснення такого продажу. Оскільки відповідач добровільно не звільняє житлове приміщення, позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити та стягнути з відповідача судові витрати. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову та просив суд відмовити. Представники Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції та Соснівського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції до судового засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. 08 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № CSIPGA00000247. За умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 66 820 дол. США строком до 08 лютого 2028 року. Відповідач в свою чергу зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами строк та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами був укладений договір іпотеки №CSIPGA00000247 п. 33.3 даного договору відповідачем було надано в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 63,5, житловою площею 45,6 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань по кредитному договору, рішенням Соснівського районного суду від 25 квітня 2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, квартиру за адресою: [ADDRESS], що належить відповідачу на праві власності для погашення його заборгованості перед Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк»по Кредитному договору № СSIPGА00000247 від 08 лютого 2008 року в сумі 79 354,65 Доларів США та застосовано спосіб реалізації квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - шляхом її продажу Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» з застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку». а саме з правом укладання договору купівлі-продажу з іншою будь-якою особою-покупцем та з наданням банку всіх повноважень продавця, необхідних для здійснення такого продажу. Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Частиною 3 ст. 109 Житлового кодексу України також передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. В ході судового розгляду було встановлено та підтверджено довідкою з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Черкаській області від 31 травня 2013 року, що відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований в квартирі, що є предметом іпотеки та проживає за даною адресою по теперішній час, що підтверджено сторонами в судовому засіданні. 01 квітня 2013 року відповідачу була направлена вимога за №30.1.0.0/2-247 про добровільне звільнення житлового приміщення. Однак в передбачений законом місячний термін, квартиру не звільнено, на заявлену вимогу відповідач не відповів. Наявність відповідача у вказаному житловому приміщенні перешкоджає його реалізації та задоволенню вимог позивача. Згідно ч. 4 ст. 109 Житлового кодексу України виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до статті 132-2 цього Кодексу. Відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених статтею 132-2 цього Кодексу, не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, у порядку, встановленому частиною третьою цієї статті. Таким чином, суд, вважає, що позов в частині виселення підлягає до задоволення. Разом з тим, згідно п.1-2. ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином питання про зняття особи з реєстраційного обліку в Управлінні державної міграційної служби України в Черкаській області не входить до компетенції суду, а тому дана позовна вимога не може бути задоволена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданих представником позивача квитанцій розмір судового збору складає 114 грн. 40 коп. які і підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме до задоволення в частині виселення [PERSON], [INFO] з жилого приміщення, а саме з квартири [ADDRESS], а також стягнення з відповідача на користь банку понесених останнім судових витрат по справі. В іншій частині - позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: approved