Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що 05.03.2008р. між ним та відповідачем було укладено договір № DNABRX05280033, відповідно до якого, [PERSON] був наданий кредит у розмірі 6 239, 39грн. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 12.08.2015р. виникла заборгованість у розмірі 55 274, 59грн., з яких: заборгованість за кредитом - 6 239, 40грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 848, 91грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 3 144, 75 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 41 933, 22грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 2 608, 31 грн. Оскільки відповідач у добровільному порядку заборгованість не погасив, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 55 274, 59грн. за кредитним договором № DNABRX05280033 від 05.03.2008р. та судовий збір у розмірі 1 218 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надіслав заяву, в якій просив застосувати строки позовної давності, доказів поважності його пропуску позивачем не надано, просить суд відмовити в задоволенні позову у зв'язку з необґрунтованістю. З досліджених матеріалів справи вбачається, що 05.03.2008р. між банком та відповідачем було укладено договір № DNABRX05280033, відповідно до якого, [PERSON] був наданий кредит у розмірі 6 239, 39грн. на строк до 05.03.2010р. включно. Відповідно до умов договору погашення заборгованості повинно було здійснюватись щомісяця в період сплати; позичальник повинен надавати банку грошові кошти (місячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, ін. витрати. Судом встановлено, що в порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 12.08.2015р. виникла заборгованість у розмірі 55 274, 59грн., з яких: заборгованість за кредитом - 6 239, 40грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 848, 91грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 3 144, 75 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 41 933, 22грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 2 608, 31 грн., згідно наданих позивачем розрахунків. Згідно зі ст. 256, 267 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Оскільки, як вбачається з матеріалів справа, за умовами кредитних правовідносин, які утворились в наслідок укладення між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] кредитного договору, строк договору закінчувався 05.03.2010 року, отже саме з дня закінчення строку договору почався перебіг позовної давності, у зв'язку з чим позивачем пропущено строки позовної давності, тому суд на підставі п. 31 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 30.03.2012р. « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» не вбачає підстав для задоволення позовної заяви. Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається в письмовій формі. В порушення даної норми, сторонами не було домовленості про збільшення строку позовної давності та автоматичної пролонгації кредитного договору. За змістом п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитору забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Також судом враховано, що з моменту виникнення у позивача права на звернення до суду минуло 2 роки. .

Outcome: dismissed