Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до ВАТ завод «Агромаш» в якому просить визнати за ним право власності на нежитлове приміщення інструментальний цех, позначений літ «И1», площею 204.1 м2, що знаходиться за адресою : м.Олександрія, вул.Тимирязева, 8 та нежитлове приміщення сварочний цех, позначений літ «К», площею 131.2 м3, що знаходиться за адресою : м.Олександрія, вул.Тимирязева, 8. Позовні вимоги мотивавано тим, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.04.2010 року по справі № 2-629/2010 за ним визнано право власності на нежитлові приміщення , а саме будівлю компресорної станції, площею 218 м2 та незавершене будівництво площею 163 м2, які розташовані за адресою: Кіровоградська область, м.Олександрія, вул.Нагорна, 106. Вказане рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось та в силу положень ч.1 ст. 223 ЦПК України є таким, що набрало законної сили. Разом з тим на підставі рішення Олександрійської міської ради від 25.11.2011 року № 399 «Про прийняття до комунальної власності цілісного майнового комплексу ВАТ завод «Агромаш» Олександрійська міська рада набула право власності на цілісний майновий комплекс ВАТ завод «Агромаш», який складається з окремих об»єктів нерухомого майна, в тому числі нежитлових приміщень - будівлі компресорної станції площею 218 м2 та незавершеного будівництва площею 163 м.2, власником яких на підставі рішення суду являється він. Згідно технічного паспорту на об»єкт нерухомого майна цілісний комплекс по вул. Нагорна 106 в м.Олександрія, нежитлове приміщення - будівля компресорної станції площею 218 м2 позначена літ «И1» інструментальний цех, а незавершене будівництво площею 163 м2 позначено літ «К» - сварочний цех. В подальшому рішенням виконавчого комітету від 01.11.2012 року № 709 зазначені нежитлові приміщення були виділені з цілісного майнового комплексу по вул. Нагорна 106 в м.Олександрія в окремий об»єкт нерухомого майна з присвоєнням адреси : м.Олександріявул.Тимирязева, 8. На підставі вказаних рішень будівля компресорної станції, площею 218 м2 та незавершене будівництво площею 163 м2, вибули з його власності шляхом державної реєстрації права власності на вказане майно за Олександрійською міською радою. Згідно постанови Вищого господарського суду України від 15.04.2015 року у справі № 5013/233/12, рішення Олександрійської міської ради № 399 скасовано та спірне майно було повернуто ВАТ заводу «Агромаш». З врахуванням вказаних обставин за захистом своїх прав вимушений звернутись до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю та просив їх задовольнити. Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши надані позивачем докази , суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статей 57-60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Сторонам у справі було роз»яснино обов»язок надання доказів та наслідки їх ненадання. Також представнику позивача було роз»яснено право до початку розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову (а.с.40 зворотний бік), але він цим право не скористався. В судовому засіданні встановлено, що згідно ксерокопії наданої позивачем рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 9 квітня 2010 року у справі № 2-629/2010 за [PERSON] визнано право власності на нежилове приміщення , а саме , будівлю компресорної станції, площею 218 м2 , виведеної з експлуатації у 1992 році та незавершене будівництво площею 163 м2, що розташовані за адресою Кіровоградська область м.Олександрія, вул. Нагорна 106. Відповідно довідки виданої архіваріусом Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.05.2016 року в Олександрійському міськрайонному суді Кіровоградської області за № 2-629/2010 зареєстрована справа за позовом [PERSON] до Олександрійської районної спілки споживчих товариств про визнання права власності на майно. Справа за позовом [PERSON] до відкритого акціонерного товариства «Завод Агромаш» про визнання права власності на майно в 2010 році Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області не розглядалась (а.с. 29) Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухомемайн опідлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК України) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК України ). Враховуючи, що позивачем та його представником не надано належних доказів правомірності набуття [PERSON] права власності на спірне майно, законні підстави для задоволення позову відсутні. Визнання представником відповідача позовних вимог не може бути прийнято судом, оскільки це суперечить вимогам закону. Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати у справі суд залишає по фактично понесеним.

Outcome: dismissed