Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №2009-0208 від 03.02.2009 року, яка станом на 28.02.2014 року становить 12505,90 грн., з яких заборгованість по відсотках - 4212,82 грн., по додаткових відсотках - 4433,49 грн., 3% річних - 236,29 грн., упущена вигода - 3623,30 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 03.02.2009р. між [PERSON] та Кредитною спілкою «Львівська» було укладено договір №2009-0208, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу в кредит грошові кошти в розмірі 2000 грн. зі сплатою 46% річних за користування кредитом. Порядок та обсяги погашення кредиту, передбачені графіком сплати кредиту з визначенням суми щомісячного платежу по тілу кредиту та по відсотках за користування кредитом. Однак відповідач належним чином своїх зобов'язань за договором належним чином не виконує. Остання сплата по кредиту здійснювалася 06.04.2009р. Відповідно до п.2 договору, у разі несвоєчасної сплати відсотків за кредит у відповідності з Додатком №1 до кредитного договору, кредитодавець залишає за собою право в односторонньому порядку збільшити розмір відсотків на позику до 53%. 17.12.2009р. Личаківським районним судом м.Львова у справі №2-н-6433/09 видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 3494,57 грн., з яких 1875,42 грн. - кредит, 646,58 грн. - відсотки за користування кредитом, 599,20 грн. - додаткові відсотки, 37,94 грн. - індекс інфляції, 23,72 грн. - 3% річних, 311,71 грн. - упущена вигода. З урахуванням вищенаведеного, станом на 28.02.2014р. заборгованість відповідача зі сплати відсотків за кредитним договором №2009-0208 від 03.02.2009 року становить 4212,82 грн., додаткових відсотків - 4433,49 грн., які позивач просить стягнути на свою користь з відповідача. Разом з тим, у відповідності до ст.625 ЦК України просить стягнути з відповідача 236,29 грн. - 3% річних. Окрім цього, просить стягнути з відповідача 3623,30 грн. - упущеної вигоди. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки суду не повідомив. А тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд встановив наступне. 03.02.2009р. між [PERSON] та Кредитною спілкою «Львівська» було укладено договір №2009-0208 (а.с.5), згідно з умовами якого позивач надав відповідачу в кредит грошові кошти в розмірі 2000 грн. зі сплатою 46% річних за користування кредитом, а відповідач зобов'язався повернути наданий йому кредит згідно зобов'язань на час закінчення кредиту до 03.02.2011р. Судом встановлено, що Личаківського районного суду м.Львова 17.12.2009р. видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача боргу у розмірі 3494,57 грн., з яких 1875,42 грн. - кредит, 646,58 грн. - відсотки за користування кредитом, 599,20 грн. - додаткові відсотки, 37,94 грн. - індекс інфляції, 23,72 - 3% річних, 311,71 грн. - упущеної вигоди. За змістом ст. ст. 598 - 609 ЦК України рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до п.2.4 кредитного договору у разі несвоєчасної сплати відсотків за кредит кредитодавець залишає за собою право в односторонньому порядку збільшувати розмір відсотків на позику до 53% річних. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором №2009-0208 від 03.02.2009р. належним чином не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати відсотків за кредитним договором, яка за період з 17.12.2009р. по 28.02.2014р. становить 8646,31 грн., а тому таку слід стягнути з відповідача на користь позивача та в цій частині позов задовольнити. Разом з тим, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.2) - 3% річних за час прострочення зобов'язання - з 17.12.2009р. по 28.02.2014р. становить 236,29 грн., а тому такі також слід стягнути з відповідача на користь позивача та в цій частині позов задовольнити. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків. Відповідно до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. При обчисленні розміру втраченої вигоди мають враховуватися тільки ті точні дані, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум, або інших цінностей, якби зобов'язання було виконано боржником належним чином. Нічим не підтверджені розрахунки кредитора про можливі доходи не можуть братися судом до уваги. Розмір упущеної вигоди повинен визначатися з урахуванням часу, протягом якого тривали протиправні дії відповідача, розумних витрат на отримання доходів, які кредитор поніс би, якби не відбулося порушення права. Обґрунтування і доказування розміру збитків здійснюється кредитором. Така вимога обумовлена основною спрямованістю інститутів цивільно-правової відповідальності саме на відшкодування збитків. Разом з тим, всупереч вимогам ст.60 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження наявності та розміру втраченої вигоди, а тому в цій частині в задоволенні позову слід відмовити. При цьому, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені останнім судові витрати по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становлять 243,60 грн. - судового збору.

Outcome: partial