Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення суми, в якому зазначив, що відповідачка перебувала на обліку, як одержувач тимчасової допомоги на утримання синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], батько яких - [PERSON] ухилявся від сплати аліментів. 04.11.2013р. відповідачка звернулася до позивача із заявою про припинення виплати зазначеної допомоги з 01.11.2013р., так як [PERSON] почав добровільно виплачувати аліменти. Разом з тим, позивачка отримала виплати із зазначеної допомоги за період з 01.11.2013р. по 30.11.2013р. в розмірі 363,00 грн., на отримання якої вона вже не мала права. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про слухання справи в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Таким чином суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. На обліку в УПСЗН адміністрації Ленінського району Харківської міської ради перебувала [PERSON], як одержувач тимчасової допомоги на сина: [PERSON] [INFO]. та [PERSON], [INFO]., батько яких, [PERSON] ухилявся від сплати аліментів. Дана допомога призначається відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 р. № 189 (далі - Порядок), у разі коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів, або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено (п. 2 Порядку). Згідно норм Порядку, на підставі наданих [PERSON] довідки Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про те, що вона дійсно не отримувала на свою користь аліментів з [PERSON], що мають стягуватися згідно з виконавчим листом № 2-8563/2 від 12.08.2002 р. у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання синів [PERSON] [INFO]. та [PERSON], [INFO].. Допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи, але не більше ніж по місяць досягнення дитиною 18-річного віку включно (п. 7 Порядку). 04.11.2013 р. [PERSON] звернулася до управління з заявою в якій повідомила, що боржник розпочав виплату аліментів, про це вона не повідомила відділ соціальних допомог своєчасно, внаслідок чого утворилася передплата за період з 01.11.2013р. по 30.11.2013р. в сумі 363 грн. Відповідно до пункту 10 Постанови КМУ від 22.02.2006 року № 189 «Про порядок призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме» виплата тимчасової допомоги припиняється у разі добровільного виконання рішення суду особою, зобов'язаною сплачувати аліменти (підпункт 9). Про виникнення зазначеної обставини одержувач допомоги зобов'язаний повідомити у десятиденний строк орган праці та соціального захисту населення. Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла зазначена обставина. Позивачем 22.11.2013р. на адресу відповідачки [PERSON], направлена вимога щодо повернення ним на рахунок управління неправомірно виплачених сум допомоги в розмірі 363,00 грн., яка повернулась з відміткою - за терміном зберігання. Згідно п.12 Постанови, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину; або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача виплачену суму державної допомоги у розмірі 363 грн. 00 коп. Згідно з положеннями пункту 20 статті 5 Закону України «Про судовий збір» органи праці та соціального захисту населення звільняються від сплати судового збору за подання позовів щодо призначення і виплати всіх видів державної соціальної допомоги, компенсації, виплат та доплат, установлених законодавством. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved