Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 08 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» та [PERSON] , був укладений Кредитний договір № CM-SME708/165/2008, згідно за яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 220000,00 доларів США (двісті двадцять тисяч доларів США 00 центів), строком до 08 травня 2018 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених в Кредитному договорі В забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № PM-SME 708/165/1/2008 від 08 травня 2008 року. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 договору іпотеки предметом іпотеки є однокімнатна квартира ,загальною площею 31, 4 кв.м. , житловою площею 17.4 кв.м ,що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить відповідачу на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу від 27.04.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1481. В порушення умов Кредитного договору, [PERSON] відмовляється виконувати свої зобов'язання з повернення боргу в строк та на умовах, встановлених сторонами в Кредитному договорі, в зв'язку з чим станом на 09 липня 2013 р. у [PERSON] виникла заборгованість перед Товариства з обмеженою «ОТП Факторинг Україна», що становить : 2553042,28 гривен. В судовому засіданні представник позивача, що діє на підставі довіреності юридичної особи позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що кредит не виплачувався у зв'язку з кризою та квартира, яка є предметом іпотеки є її єдиним житлом . 3-тя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк») та [PERSON], був укладений Кредитний договір № CM-SME708/165/2008, згідно з яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 220000,00 доларів США , строком до 08 травня 2018 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених в Кредитному договорі. 30 червня 2009 року державним реєстратором Голосіївської районної у м. Київ державної адміністрації проведено реєстрацію змін до установчих документів Позивача, відповідно до яких була змінена назва Банку замість Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк». Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 10 грудня 2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності з ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № CM-SME708/165/2008 від 08 травня 2008 року, договором іпотеки № PM-SME 708/165/1/2008 від 08 травня 2008 року, укладених між Банком та [PERSON]. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Відповідача 1 за кредитним договором, договором іпотеки. Згідно п. 1.1. Кредитного договору [PERSON] зобов'язався своєчасно погашати суму Кредиту та сплачувати відсотки за користування Кредитом в порядку і строки, визначені в умовах Кредитного договору. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору В порушення умов Кредитного договору та норм права, [PERSON] не здійснює погашення кредиту та сплати відсотків у строки та в розмірах, встановлених Кредитним договором. Згідно з п. 1.4. Частини 2 Кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити Банку (Позивачу) відповідну плату. У відповідності до п. 3 частини 1 Кредитного договору для розрахунку відсотків за користування кредитом використовується фіксована процентна ставка у розмірі 5,99 %.+FIDR. Відповідно до п. 3.1.1. Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами позичальник ([PERSON] ) зобов'язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 1% (одного відсотка) від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно Кредитного договору. Cтаном на 09 липня 2013 року, заборгованість [PERSON] за Кредитним договором, складає: - заборгованість за кредитом 222 366,26 (двісті двадцять дві тисячі триста шістдесят шість доларів США 26 центів) доларів США, - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом 93 388,15 (дев'яносто три тисячі триста вісімдесят вісім доларів США 15 центів) доларів США, Загальна сума заборгованості за кредитом та відсотками складає 315 754,41 дол. США, що в перерахування за курсом НБУ станом на 09.07.2013р. складає 2 523 824,99 грн.- пеня за прострочення виконання зобов'язань за Кредитним договором 29217,29 грн. Загальна сума заборгованості з урахуванням пені складає 2 553 042,28грн. 08 травня 2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № CM-SME708/165/2008 від « 08» травня 2008 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № PM-SME 708/165/1/2008. Згідно з п.п. 3.1, 3.2 договору іпотеки предметом іпотеки є однокімнатна квартира ,загальною площею 31, 4 кв.м. , житловою площею 17.4 кв.м ,що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить відповідачу на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу від 27.04.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1481. Відповідно до п. 6.2. договору іпотеки, Іпотекодержатель (позивач) має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин: несплати Боржником (Відповідачем) Позивачу будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі; порушення Відповідачем будь-якого із зобов'язань за ст.5 договору іпотеки; інших обставин, передбачених чинним законодавством України. Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що Іпотекодержатель, позивач, має право звернутись у будь-якій час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором. Приписами ст. 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» встановлено, що Позивач має право організувати продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу між Іпотекодавцем та покупцем або продати від свого імені, якщо це передбачено іпотечним договором, або Іпотекодержатель та Іпотекодавець досягли відповідної згоди шляхом укладення договору про задоволення вимог Іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню. При цьому кошти за придбану нерухомість покупець сплачує на банківські рахунки Іпотекодержателя. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договором про задоволення вимог Іпотекодержателя також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, яке визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Пунктом 6.4 договору іпотеки передбачено, що позивач має право застосувати спосіб позасудового врегулювання в порядку, передбаченому чинним законодавством України, у тому числі згідно зі ст.ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Частиною 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено, якщо рішення суду передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, Іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити Іпотекодавця. Відповідно до ч.5 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Таким чином позивач має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором у повному обсязі шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Відповідно до п. 61 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (надалі - Інструкція), при нотаріальному посвідченні договорів про відчуження нерухомого майна, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає подання документів, які підтверджують право власності на вказане майно та, у передбачених законодавством випадках, документи, що підтверджують державну реєстрацію прав на це майно в осіб, які його відчужують. Відповідно до п. 63 Інструкції, крім правовстановлювального документа на житловий будинок, садибу та інше нерухоме майно (за винятком земельної ділянки), якщо воно підлягає реєстрації, нотаріус вимагає документи, передбачені наказом Міністерства юстиції України «Про надання витягів з Реєстру прав власності на нерухоме майно та оформлення свідоцтв про право власності на нерухоме майно на спеціальних бланках» від 20 вересня 2002 року N 84/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20 вересня 2002 року N 773/7061 (із змінами і доповненнями, унесеними наказом Міністерства юстиції України від 23 жовтня 2002 року N 92/5). Відповідно до п. 5.1.2. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, право на отримання витягу та інформації з Реєстру прав мають тільки власник (власники), його спадкоємці та правонаступники юридичних осіб, уповноважені особи, або відповідні органи державної влади, та зокрема суд. Отже, для задоволення вимог Позивача, як законного Іпотекодержателя, шляхом продажу нерухомого майна, необхідне отримання зазначених документів. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між Іпотекодавцем і Іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий Іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. З метою забезпечення повної реалізації позивачем своїх прав, як Іпотекодержателя та запобігання спричинення Іпотекодавцем перешкод для подальшої реалізації предмету іпотеки та можливих дій щодо погіршення стану предмета іпотеки, вважаємо за необхідне передати ТОВ «ОТП Факторинг Україна» дане нерухоме майно в управління Іпотекодержателя з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, укладання договорів на охорону зі спеціалізованими підприємств, а також укладання договорів оренди предмету іпотеки з правом отримання орендної плати. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням визнається правовідношення, на підставі якого одна сторона (боржник - Відповідач) зобов'язується здійснити на користь другої сторони (кредитора - Позивача) певні дії (передати майно, виконати роботу, надати послуги, виплатити грошові кошти та ін.) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов'язань. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини, відповідно до ст. 11 ЦК України. На підставі змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином, згідно умов договору, вимог ЦК. Припиняються зобов'язання виконанням, проведеним належним чином, відповідно ст. 599 ЦК України. Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати відсотків, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Таким чином, відповідно до умов Кредитних договорів Банком були надані [PERSON] грошові кошти, а взяті на себе договірні зобов'язання [PERSON] перед позивачем не виконано. Непогашення боржником заборгованості перед Банком за Кредитним договором свідчить про грубе порушення ним його умов, а також вимог 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань. На підставі викладеного,

Outcome: approved