Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № DN81АR03110237 від 16.08.2007 р. у розмірі 250 606,92 грн., що виникла станом на 15.07.2016 р., мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору 16.08.2007 р. відповідач отримав кредит у розмірі 112 058,0 грн. на термін до 15.08.2014 р. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що позивач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконав належним чином, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, то виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути. У судовому засіданні представник позивача не з'явився, надав письмову заяву в якій зазначив, що справу просить розглянути без його присутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 16.08.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого, Банк надав відповідачу кредитні кошти на строк до 15.08.2014 у розмірі 112 058,0 грн. на наступні цілі: 73 700,0,00 грн. - на купівлю автомобіля (споживчі цілі), а також у розмірі 34,00 грн. - для сплати за реєстрацію автомобілю в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, на сплату страхових платежів за договором страхування транспортного засобу від 16.08.2007 р., договором особистого страхування від 16.08.2007 р. зі сплатою відсотків за користування на строк до 15.08.2008 р. - у сумі 4 053,5 грн., та винагорода за надання фінансового інструменту кредитом - в розмірі 5 896,0 грн., та у розмірі 28 374,5 грн. - на сплату страхових платежів, із сплатою за користування кредитними коштами у розмірі 0,75% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,50% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу. У відповідності до п. 2.2.2 Умов кредитного договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом та відсотками за його використання, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 7.4 Умов кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбаченого договором, позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню у розмірі 3,00 % на місяць розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за Кредитом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачу кредитні кошти, однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, останній, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом сплати відсотків не виконав. У зв'язку з чим, станом на 15.07.2016 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 250 606,92 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - в розмірі 68 909,52 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - в розмірі 156 222,24 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - в розмірі 25 475,16 грн. Наданий позивачем розрахунок відповідає закону та умовам договору. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «КБ«ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3 759,1 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved