Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач звернувся зі вказаним позовом вказавши, що згідно свідоцтва про право власності на житло його батькам [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належало по 1/2 частині квартири за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Федоренка, 23/62. Вони проживали разом і були зареєстровані за вказаною адресою. 21.05.2012 р. помер його батько [PERSON]. Після його смерті спадщину прийняла мати [PERSON], тому, що була зареєстрована в квартирі разом з батьком, але її не оформила і 04.07.2013 р. вона також померла. На теперішній час він також проживає в цій квартирі, але із заявою про прийняття спадщини він не звертався, тому, що помилявся, що до нотаріуса необхідно подати заяву після 6 місяців. Крім нього, спадкоємців немає, ніхто більше з заявою про прийняття спадщини не звертався. При подачі заяви до нотаріальної контори нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із пропуском шестимісячного строку. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач - виконком Тернівської районної у м. Кривому Розі ради проти позову не заперечує, про що надано суду письмову заяву із клопотанням справу розглянути без участі представника відповідача, фактично позов визнає. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи докази: копію свідоцтва про смерть; копію свідоцтва про народження; постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно; лист від 05.08.2016 р. державного нотаріуса щодо спадщини після смерті [PERSON]; інформаційну довідку від 04.08.2016 р. зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину); інформаційну довідку від 04.08.2016 р. зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) (а.с. 5, 6, 7, 8, 25, 26, 27), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. 04.07.2013 р. померла [PERSON], після чого відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS], яка належала померлій. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка винесена 06.02.2016 р. нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], позивачу [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, після смерті [PERSON], у звязку з пропуском шестимісячного строку. Згідно довідки від 05.08.2016 р. державного нотаріуса, після смерті [PERSON] з заявою про прийняття або відмову від спадщини до Другої криворізької державної нотаріальної контори ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1235 ЦК України, позивач є спадкоємцем за законом і має право на спадкування майна своєї померлої матері. Згідно ст. 1272 ЦК України суд, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Ураховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, даних щодо юридичної обізнаності особи. Після дослідження та оцінки доказів у справі, докази надані позивачем відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, судом вважаються належними та допустимими, згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України і вони свідчать про обґрунтованість та законність позовної вимоги і є підстави для задоволення позову, так як причина пропущення позивачем строку для прийняття спадщини є поважною, оскільки позивач є юридично необізнаною особою. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, ст. ст. 1221, 1235, 1272 ЦК України, та

Outcome: approved