Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив суд встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті брата [PERSON], померлого 02.03.2011 року. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник Кремидівської сільської ради Лиманського району Одеської області у судове засідання не зявився, відзив на позов не подав, однак подав лист від 22.10.2018 року № 02-09/462, просив суд справу розглянути за своєї відсутності, не заперечував проти позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявнісь підстав для задоволення позову виходячи з наступного: За життя [PERSON] належав житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, який розташований в с. Кремидівка, вул. Гоголя, 65 Лиманського району Одеської області, що встановлено згідно витягу з погосподарської книги віж05.05.2018 року № 414. [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON] [PERSON] померла 20.01.2000 року. Після її смерті відкрилась спадщина, яку прийняв [PERSON]. [PERSON] помер 02.03.2011 року. За матеріалами спадкової справи № 179/2018, заведеної Лиманською районною державною нотаріальною конторою Одеської області 22.05.2018 року до майна [PERSON], померлого 02.03.2011 року, [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги до майна рідного брата. [PERSON] надано відповідь нотаріуса про те, що шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини спадкоємцем пропущений. З пояснень [PERSON] вбачається що він після смерті брата фактично вступив в управління майном, вважав, що тим самим він оформив право власності, що у підсумку призвело до пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини. Встановивши виниклі між сторонами правовідносини, суд звертається до положень діючого законодавства, яким вони врегульовані. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що зазначено в статті 1217 ЦК України. Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 55 Конституції України гарантований судовий захист прав і свобод людини та громадянина. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній йому для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тому є підстави для судового захисту прав щодо реалізації права заявника на прийняття спадщини за заповітом. Аналогічна позиція викладена в частині 1 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, віднесено до компетенції суду. При викладених обставинах, зважаючи на те, що орган місцевого самоврядування не має претензій до спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], є всі підстави визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, заснованими на законі, однак підлягають частковому задоволенню, оскільки достатнім додатковим строком для подання заяви про прийняття спадщини є термін три місяці. На підставі наведеного,

Outcome: approved