Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] року померла його мати - [PERSON], про що видано свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] від 23 квітня 2014 року, після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з належних останній домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] Магдалинівського району Дніпропетровської області та приватизованої земельної ділянки площею 0,53 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,25 га, кадастровий номер 1222383500:02:001:0602, ведення особистого підсобного господарства - 0,28 га, кадастровий номер 1222383500:02:001:0603, розташованої в с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП без номеру, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 2064 від 23 квітня 1997 року, виданого на ім'я [PERSON], яка належала померлій [PERSON] на підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2003 року.За життя померла заповіт не залишала та відповідно до ст. 1261 ЦК України він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Для оформлення свідоцтва на спадщину він 23 травня 2014 року звернувся до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, де йому постановою від 06 грудня 2014 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як померла [PERSON] належним чином не зареєструвала в установленому порядку право власності на спадкове майно після смерті своєї матері [PERSON] на підставі рішення суду від 07 серпня 2003 року та роз'яснено право на звернення до суду, тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом. У попереднє судове засідання позивач не з'явився, до суду надійшла заява (а.с. 31), згідно якої просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце попереднього розгляду справи, не з'явився, до суду надійшла заява (а.с. 29), згідно якої проти задоволення позову не заперечує та прохає справу розглянути в їх відсутність. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити судове рішення при попередньому розгляді справи, згідно ст.ст. 130, 174 ЦПК України, а також відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON], [INFO] (а.с. 7-8, 11) - [PERSON], про що видано свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] від 23 квітня 2014 року (а.с. 5), після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з належних останній домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] Магдалинівського району Дніпропетровської області та приватизованої земельної ділянки площею 0,53 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,25 га, кадастровий номер 1222383500:02:001:0602, ведення особистого підсобного господарства - 0,28 га, кадастровий номер 1222383500:02:001:0603, розташованої в с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП без номеру, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 2064 від 23 квітня 1997 року, виданого на ім'я [PERSON] (а.с. 10, 12-16, 17), яка належала померлій [PERSON] на підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2003 року (а.с. 6). За життя померла заповіт не залишала та відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом (а.с. 38-61). Для оформлення свідоцтва на спадщину позивач 23 травня 2014 року звернувся до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори (а.с. 38), де йому постановою від 06 грудня 2014 року (а.с. 9) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як померла [PERSON] належним чином не зареєструвала в установленому порядку право власності на спадкове майно після смерті своєї матері [PERSON] на підставі рішення суду від 07 серпня 2003 року та роз'яснено право на звернення до суду, тому позивач звернувся до суду з даним позовом (а.с. 1, 23-25). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, при цьому у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст.ст. 1268, 1273, 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, при цьому спадкоємець за законом чи за заповітом може відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги протягом строку для прийняття спадщини подавши заяву про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Право позивача на спадщину в порядку спадкування за законом підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах цивільної справи в їх сукупності та які були приведене вище, а також спадковою справою, відритою після смерті [PERSON] за № 391/2014 (а.с. 37-61). Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити позов і визнати за позивачем право власності на спадкове майно по праву спадкування за законом, оскільки згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, законність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову відповідає вимогам чинного законодавства і обґрунтована на обставинах справи та доказах про належність спадкового майна спадкодавцю на підставі рішення суду, суд вважає за необхідним постановити рішення про визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Дане рішення суд ухвалює в рамках заявлених позивачем вимог і на підставі наданих доказів (ст.ст. 57-66 ЦПК України). На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved