Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого покликався на те, що згідно до кредитного договору №04801/112/2018, укладеного 23.10.2018. між АТ АКБ «Львів» та відповідачем [PERSON] , остання отримала кредитні кошти в сумі 55000,00грн. з датою кінцевого повернення 22.10.2021 року та визначеними згідно до графіку щомісячними сумами погашення кредиту (додаток 1 до договору). Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав в повному обсязі у зв`язку з чим станом на 22.11.2019 року заборгованість по кредиту становить 86580,25грн., які позивач разом із понесеними судовими витрати по справі просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася належним чином про дату та час судового розгляду, про причини неявки суд не повідомляла, не подавала заперечення проти позову та докази на спростування позову. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд проводить розгляд справи в заочному порядку, з врахуванням одночасного існування чотирьох умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи. Згідно з ч.3 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 23.10.2018р. між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] був укладений кредитний договір №04801/112/2018 (а.с.6-8), з датою кінцевого повернення 22.10.2021року та визначеними згідно до графіку щомісячними сумами погашення кредиту (додаток 1 до договору, а.с. 8) і погодженим розміром плати за користування кредитом, що складає 50% річних. Свої зобов`язання перед позичальником за вказаним вище договором від 23.10.2018 року кредитор виконав належним чином, що підтверджується меморіальним ордером №409760, копію якого позивач долучив до матеріалів справи. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.4) відповідач порушувала графік погашення заборгованості, кредит не сплачувала та внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на 22.11.2019р. відповідач, згідно до поданого позивачем розрахунку має непогашену заборгованість перед позивачем в розмірі 86580,25грн. з яких: 54291,15грн. - заборгованість по кредиту тілу кредиту; 26824,47 грн. - заборгованість по відсоткам та 5597,17 грн. - заборгованість за пенею. Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за вказаним договором відповідачем суду не подано. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, то сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення, а тому з відповідача слід стягнути в користь позивача заборгованість в сумі 86580,25грн. з яких: 54291,15грн. - заборгованість по кредиту тілу кредиту; 26824,47 грн. - заборгованість по відсоткам та 5597,17 грн. - заборгованість за пенею за договором №04801/112/2018 від 23.10.2018. В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно до ст. 141 ЦПК України .

Outcome: approved