Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Бершадський Сергій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вимог зазначив, що 04.09.2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством АСТРА БАНК було укладено кредитний договір № 300544047353001 відповідно до п. 1.1., 1.2. якого позивачу було надано кредит у розмірі 172099,57 грн. на купівлю транспортного засобу - автомобіля Toyota Rav 4 універсал - в 2013 року випуску для споживчих потреб строком до 04.09.2020 року включно. В липні 2020 року від приватного виконавця Бершадського С.М. позивачу стало відомо про те, що 21.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. було вчинено виконавчий напис про стягнення коштів за кредитним договором 300544047353001 укладеним між позивачем та AT «ДЕЛЬТА БАНК» право вимоги за яким перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 993/К, укладеного 16.11.2018 року. Підставою вчинення виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за № 1467 послугувала та обставина, що позивач допустив прострочення платежів. Період за який стягується заборгованість зазначено з 16.11.2018 року по 21.01.2020 року та складає 235 051 грн. 93 коп. (без врахування плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 400 грн.). Зі змісту виконавчого напису вбачається, що позивач має прострочену заборгованість по кредиту в сумі 155172 грн. 04 коп. та 79 879 грн. 89 коп. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Позивач зазначає, що до кінця 2014 року на виконання кредитного договору вносилися кошти у розмірах встановлених договором, проте наприкінці 2014 року була внесена вся сума за кредитним договором. З 2014 року ні банк, ні інші фінансові установи з якими банк укладав договори не мали до [PERSON] жодних претензій. З 2014 року позивач не отримував жодної вимоги зі сплати боргів. Про те, що позивач мав борг перед відповідачем, [PERSON] дізнався у липні 2020 року від приватного виконавця під час проведення виконавчих дій. Позивач не ознайомлений з договорами відступлення права вимоги, не повідомлявся жодною фінансовою компанію про те, що мав заборгованість у зв`язку з невиконанням кредитного договору № 300544047353001, не ознайомлений з розрахунком заборгованості. Крім того, зазначає, що виконавчий напис нотаріуса не містить посилань про те яке відношення AT « ДЕЛЬТА БАНК» має до ПАТ «АСТРА БАНК». У зв`язку з цим вважає, що виконавчий напис нотаріуса є незаконним та є таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31.08.2020 року відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31.08.2020 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.11.2020 року суддею Варакіною Н.Б. витребувано у ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» докази направлення на адресу [PERSON] та отримання ним повідомлень, вимог тощо про наявність у [PERSON] заборгованості за кредитним договором, та відповідно її погашення з 2018 року, а також повний розрахунок заборгованості. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.11.2020 року суддею Варакіною Н.Б. витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. оригінали документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 1467 від 21.01.2020. Представник позивача надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» Кашпур М.Л. надіслав до суду письмові пояснення, просив в задоволенні позову відмовити. Зазначає, що позивачем порушено умови взятого на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, доказів щодо повернення боргу після цього позивачем не надано, саме невиконання боржником своїх зобов`язань призвело до звернення позивача до приватного нотаріуса для захисту свої прав шляхом вчинення виконавчого напису. Так нотаріусом було фактично закріплено право відповідача на стягнення з позивача суми грошових коштів, шляхом способи визначеного самим відповідачем. Тому посилання заявника на ненадання відповідачем нотаріусу документів, які підтверджують безспірність заборгованості є безпідставними. Докази витребувані судом не надані. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Нотаріус на ухвалу суду про витребування доказів не відреагував, тому суд ухвалює рішення за наявними в матеріалах справи доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04.09.2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством АСТРА БАНК було укладено кредитний договір № 300544047353001 відповідно до п. 1.1., 1.2. якого позивачу було надано кредит у розмірі 172099,57 грн. на купівлю транспортного засобу - автомобіля Toyota Rav 4 універсал - в 2013 року випуску для споживчих потреб строком до 04.09.2020 року включно (а.с8-12). 16.11.2018 між ПАТ «ДельтаБанк» та ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» укладено Договір № 993/К про відступлення прав вимоги, відповідно до якого АТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна», а ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором № 300544047353001 від 04 вересня 2013 року, укладеним між АТ ДЕЛЬТА БАНК» та [PERSON] (а.с.38-39). 21.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. було вчинено виконавчий напис про стягнення коштів за кредитним договором 300544047353001 укладеним між позивачем та AT «ДЕЛЬТА БАНК» право вимоги за яким перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 993/К, укладеного 16.11.2018 року. Підставою вчинення виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за № 1467 послугувала та обставина, що позивач допустив прострочення платежів. Період за який стягується заборгованість зазначено з 16.11.2018 року по 21.01.2020 року та складає 235 051 грн. 93 коп. (без врахування плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 400 грн.). Зі змісту виконавчого напису вбачається, що позивач має прострочену заборгованість по кредиту в сумі 155172 грн. 04 коп. та 79 879 грн. 89 коп. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с.7). 10.02.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Бершадським Сергієм Миколайовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61219011 від 10.02.2020 про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 235 451,93 грн. (а.с.6). Згідно статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами статті 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно пункту 1.1. вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до пункту 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, зазначена в виконавчому написі вимога про стягнення грошових коштів за Кредитним договором від 04.09.2013 року не є безспірною. Доказів отримання позивачем повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень матеріали справи не містять. Крім того, повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Ненадання доказів щодо повідомлення боржника унеможливлюють вчинення виконавчого напису, оскільки неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги банку. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Аналогічні висновки щодо необхідності повідомлення боржника про усунення порушень викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 357/12818/17, від 10 квітня 2019 року. Крім того, Велика Палата Верховного Суду кваліфікує обставини щодо неповідомлення боржника про усунення порушень у спорах про визнання виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави таким, що не підлягає виконанню, як порушення прав позичальника, що має наслідком задоволення таких позовів (постанови від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18), від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18). З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, статей50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначено, що: при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. З наданих матеріалів справи судом встановлено, що позивач не отримував вимог про заборгованість, а отже відповідачем порушена вимога щодо обов`язку фінансової установи попередити позивача як боржника про наявність боргу, шляхом надіслання письмової вимоги про усунення порушень. Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. З вищевикладеного, враховуючи той факт, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис № 1467 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. від 20.01.2020 щодо стягнення з [PERSON] , вчиненим з порушенням вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved