Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною заявою, яку мотивує тим, що [INFO] року в нього померла мати - [PERSON] із якою він проживав разом з 2007 року по [ADDRESS], Херсонської області. Після смерті матері відкрилася спадщина та заявник, як спадкоємець звернувся до нотаріальної контори з заявою для прийняття спадщини, проте йому було повідомлено, що через те, що в паспорті матері стоїть відмітка про реєстрацію її проживання у м. Херсон, то нотаріус не може оформити за ним спадщину, незважаючи на його фактичне проживання зі спадкодавцем. Вищенаведене змусило його звернутися до суду з даним позовом, в якому просить встановити факт його постійного проживання з [PERSON] на день її смерті [INFO] року та протягом 6 місяців після смерті за адресою [ADDRESS] У судовому засіданні заявник та його представник за довіреністю [PERSON] підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає заявника та бачила, що його мати проживала разом із ним з 2007 чи з 2008 року по день смерті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знає заявника та бачив, що його мати проживала разом із ним з 2009 року по день смерті. Вислухавши сторін, свідків, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягаєзадоволенню. Аналізуючи докази та пояснення сторін, суд визнав доведеними такі факти: Факт родинних відносин [PERSON] із [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження заявника, серії [NUMBER] від 07 липня 1964 року, згідно якого остання являється матір'ю заявника. [PERSON] [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] про що, зокрема, зазначала у заповіті від 17.07.2007 року, посвідченого секретарем виконкому Плавської сільської ради Генічеського району за № 45, за яким заповіла належну їй земельну ділянку (державний акт серії ІІ - ХС № [NUMBER] від 07 червня 2002 року) [PERSON] [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії І-КГ № [NUMBER] від 26.05.2014 року. Як вбачається із довідки виконавчого комітету Плавської сільської ради, [PERSON] дійсно мешкала без реєстрації разом із заявником у [ADDRESS] з 2007 року та по день її смерті - [INFO] року. На день смерті та прогом 6 місяців після смерті із померлою мешкав [PERSON] Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він в установлений строк не відмовився від спадщини. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р. справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Аналіз досліджених доказів в їх сукупності дає підстави для задоволення вимог заяви, оскільки заявник надав суду достатньо доказів того, що проживав разом із своєю матір'ю на день її смерті та протягом 6 місяців після її смерті за місцем своєї реєстрації. Крім того, встановлення даного факту має юридичне значення, бо від нього залежить право [PERSON] на спадщину. Згідно зі ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

Outcome: approved