Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом у якому вказував, що 21.04. 2011 року ним та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № СL 113959. Відповідно до умов кредитного договору позичальник отримав грошові кошти в сумі 137000.00 (сто тридцять сім тисяч) гри. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу від 21.04.2011р. за яким остання передала в заставу транспортний засіб марки FORD, моделі MONDEO, 2011 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER]. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.05.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Аидрушівського районного управління юстиції Солопій П.В. при виконанні виконавчого листа № 272/1745/13-ц, виданого Андрушівським районним судом Житомирської області 12.05.2014р. в рамках виконавчого провадження № 43315539 на користь [PERSON] накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, в тому числі на заставний транспортний засіб марки FORD, моделі MONDEO, 2011 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач заперечує проти накладення арешту на даний транспортний засіб для задоволення вимог кредиторів, які не є заставодержателями, виходячи з наступного. Вказаний автомобіль є предметом застави на користь ПАТ «Універсал Банк», згідно договору застави від 21.04.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київською міською нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1291 для забезпечення виконання зобов'язань за кредит ним договором. В зв'язку з порушенням виконанням грошових зобов'язань відповідачкою [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором. З реалізації заставного майна задовольнити вимоги позивача в повному обсязі неможливо, оскільки заборгованість позичальника згіно рішення Дніпровського районного сулу м. Києва віл 31.03.2014р. становить 92065.08 гри. а вартість заставного майнає нижчою. З метою погашення заборгованості позичальник [PERSON] 22.09.2014р. звернулась до ПАТ «Універсал Банк» з заявою щодо добровільної реалізації предмета застави. Однак наявність арешту перешкоджає реалізації прав ПАТ «Універсал Банк» як заставодержателя. Враховуючи викладене позивач просить звільнити вище зазначений автомобіль, який належить відповідачці [PERSON] з - під арешту, який накладений відділом державної виконавчої служби. Представник позивача в судове засідання не з»явився, оскільки надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує , просить даний позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась , оскільки надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність , позовні вимоги визнає, не заперечує, щодо задоволення позову. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась , оскільки надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність , позовні вимоги не визнає, заперечує, щодо задоволення позову. Представник відповідача в судове засідання не з»явився , оскільки надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність , позовні вимоги не визнає, заперечує, щодо задоволення позову. Оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається із матеріалів справи, що ПАТ «Універсал Банк» має пріоритет перед іншими кредиторами на задоволення своїх вимог за рахунок предмета обтяження, однак наявність накладеного арешту є перепоною для реалізації ПАТ «Універсал Банк» предмета застави та порушує його майнові інтереси. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», «до забезпечувальних обтяжень належать: застава рухомого майна згідно і параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, що виникає на підставі договору». Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу», «за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а V випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави». Ст. 572 ЦК Україні вказує, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) У відповідності до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження» надано право заставодержателю звернутися до суду про звільнення майна з-під арешту. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» «особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду із позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту». З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що даний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved