Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 5055,75 грн., а також суму сплаченого судового збору. В обґрунтування вимоги посилається на те, що 11.12.2007 року з відповідачкою було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0012004127ЕК/2007-12, відповідно до якого відповідачці було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням картки з лімітом заборгованості не більше 5500,00 грн., строком погашення до 30 листопада 2009 року, включно (п. 2.1 кредитного договору). Процентна ставка за користування кредитом визначена у 22% річних. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за його використання не виконала, що призвело до утворення простроченої заборгованості по кредиту в сумі 4755,18 грн., по процентам в сумі 1062,93 (за період з 01.10.2008 року по 31.08.2009 року), яка була стягнута за судовим наказом від 10.09.2009 року у цивільній справі № 2н-1704/2009 разом з пенею у сумі 1168,57 грн. та судовими витратами у сумі 64,94 грн. Однак на даний час вищезазначене судове рішення не виконано, прострочена заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена. Наявність судового наказу не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, оскільки зобов'язання залишається невиконаним. Проте, відповідач свої зобов'язання зі сплати процентів не виконує і по цей час, що знову призвело до утворення простроченої заборгованості в сумі 5055,75 грн., в т.ч.: заборгованості по процентам за період з 01.09.2009 року по 31.10.2013 року в сумі 4359,36 грн. Пеня на прострочену заборгованість за процентами за період з 01.11.2012 року по 31.10.2013 року складає 12,57 грн., пеня на прострочену заборгованість за основним боргом (кредитом) за період з 01.11.2012 року по 31.10.2013 року складає 683,79 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, завчасно письмово сповістив про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надала, будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, причин не повідомила, свого представника до суду не направила, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням даного рішення заочно. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 11 грудня 2007 року між сторонами було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0012004127ЕК/2007-12, наявний у матеріалах справи у копії, відповідно до якого [PERSON] було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням картки з лімітом заборгованості не більше 5500,00 грн., строком погашення до 30 листопада 2009 року, включно (п. 2.1 кредитного договору). Процентна ставка за користування кредитом визначена сторонами у 22% річних (п. 2.2 кредитного договору). Відповідно до п. 9.2 кредитного договору сторони домовилися, що він діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за його використання не виконала, що призвело до утворення простроченої заборгованості по кредиту в сумі 4755,18 грн., по процентам в сумі 1062,93 (за період з 01.10.2008 року по 31.08.2009 року), про стягнення якої з відповідачки на користь позивача Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ від 10.09.2009 року у справі № 2н-1704/2009. Наказом присуджено про стягнення заборгованості з урахування суми пені - 1168,57 грн. Однак, станом на 27.01.2014 року судовий наказ не виконано, прострочена заборгованість за кредитним договором [PERSON] погашена не була. Враховуючи, що кредитний договір відповідно до п. 9.2 діє до повного виконання сторонами його умов, позивачем, у зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язку щодо сплати процентів нарахував їй прострочену заборгованості в сумі 5055,75 грн., яка складається із: заборгованості по процентам за період з 01.09.2009 року по 31.10.2013 року в сумі 4359,36 грн.; пені на прострочену заборгованість за процентами за період з 01.11.2012 року по 31.10.2013 року в сумі 12,57 грн.; пені на прострочену заборгованість за основним боргом (кредитом) за період з 01.11.2012 року по 31.10.2013 року в сумі 683,79 грн. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком, який було перевірено у судовому засіданні. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов'язань за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем, які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що ним не заперечувалось та не спростовано. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, чим прострочила виконання згідно ст. 612 ЦК України, у зв'язку з чим виникла заборгованість, суд за встановлених обставин, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача підтвердженої розрахунком суми заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved