Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») заборгованість за кредитним договором в сумі 15775,08 гривень та судові витрати в розмірі 1378 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до договору №б/н від 13.10.2008 року, укладеного між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») і [PERSON], відповідач отримав кредит у розмірі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання вказаного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими банком «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складають між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобовязався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Умови договору відповідачем були порушені, внаслідок чого станом на 31.12.2015 року відповідач має заборгованість за кредитним договором на вказану суму. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився. У поданій суду заяві просив долучити до матеріалів справи копію генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості від 23.02.2016 року, укладеної між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», копію платіжного доручення від 23.02.2016 року, та розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. За змістом ст.530, ч.1 ст.1049 ЦК України\~позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~ Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») і [PERSON] договору №б/н від 13.10.2008 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.8-14). Станом на 31.12.2015 року заборгованість [PERSON] за договором №б/н від 13.10.2008 року становила 15775,08 гривень (а.с.4-7). Як вбачається з матеріалів справи, 23.02.2016 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] з метою створення сприятливих умов для виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором від 13.10.2008 року було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, якою розстрочено сплату заборгованості на строк 24 місяці з 23.02.2016 року по 28.02.2018 року (а.с.34). На виконання умов генеральної угоди (п.1.2 угоди) [PERSON] 23.02.2016 року внесено на рахунок у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 1200 гривень, що підтверджується копією платіжного доручення (а.с.35). Тобто умови генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості виконуються відповідачем. Суд бере до уваги посилання відповідача на укладення з позивачем угоди про реструктуризацію заборгованості, як на підставу можливості погашення заборгованості в добровільному порядку, оскільки це зафіксовано в генеральній угоді. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що сторони дійшли згоди щодо розстрочки сплати заборгованості за кредитним договором від 13.10.2008 року, про що ними укладено відповідну угоду, тому відсутні підстави для примусового стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, а спір між сторонами вирішено. Відповідно до ст.88 ЦПК України, у разі залишення позовних вимог без задоволення, не підлягають присудженню позивачу з відповідача понесені ним судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed