Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем він перебуває у шлюбі з 18 грудня 1999 року, який зареєстрували у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 894. Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] . Спільне подружнє життя не склалося через, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Також, відповідач зловживає спиртними напоями, що призводить до сварок та конфліктів. У зв'язку з цим, з 01 листопада 2013 року подружжя припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства та з цього часу проживають окремо один від одного. Враховуючи той факт, що позивач бажання примиритися не має, він просив суд задовольнити його позов. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягав та просив суд його задовольнити, не заперечив проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про день слухання справи повідомлялася та повідомлення було направлено відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання та місця перебування відповідача зареєстрованого у встановленому законом порядку, але повістка була повернута суду за спливом строку зберігання (а.с.13). Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд зі згоди представника позивача вважає доцільним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Як встановлено судом, 18 грудня 1999 року подружжя уклали шлюб, який зареєстрували у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 894 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). З 01 листопада 2013 року подружжя припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства та з цього часу проживають разом не проживають. Спільне подружнє життя не склалося через, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. До того ж, відповідач зловживає спиртними напоями, що в свою чергу призводило до постійних сварок та конфліктів. Враховуючи те, що сторони не виявили бажання примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з батьком [PERSON]. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «[PERSON]», [PERSON] залишити прізвище «[PERSON]». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved