Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № DND0AE00006162 від 19 грудня 2006 року в сумі 23925,88, а також судові витрати по справі. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 19.12.2006 року між банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № DND0AE00006162 за умовами якого позичальнику було надано кредит в сумі 23368,65 доларів США, зі сплатою за користування кредитними коштами 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості. Кредит, було надано на строк до19.12.2011 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника 19.12.2006 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель відповідає перед банком як солідарний із позичальником боржник. Відповідач [PERSON] отримавши кредит належним чином своїх обов'язків за кредитним договором не виконувала не здійснювала погашення боргу, сплату процентів та інших обумовлених договором платежів, в результаті чого станом на 22.07.2015 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 46679,84 доларів США, частина із якої (22753,96 дол. США) була присуджена до солідарного стягнення згідно заочного рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 03.09.2012 року у справі № 2/0417/6485/2012. Різниця у сумі заборгованості становить 23925,88 дол. США. Повідомлення-вимога про погашення заборгованості була залишена без уваги відповідачами, у зв'язку з чим банку вимушений звернутися до суду. Представник позивача в судовому засіданні підтримала пред'явлену позовну заяву та просила вимоги банку задовольнити у повному обсязі. 11.02.2016 року в судове засідання не з'явилася, але завчасно сповістила суд про можливість розгляду й вирішення справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] повідомлявся про день, місце та час судового засідання у встановленому законом порядку, але до суду не з'явився, про причини неявки е сповістив, свого представника до суду не направив, заперечень проти позовних вимог не надав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не визнав позовні вимоги зауважуючи на безпідставності вимог ПАТ КБ «ПриватБанк». Зазначив, що він не пам'ятає, щоб у 2006 році він підписував будь-які договору поруки. 11.02.2016 року у судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином про місце та час судового розгулу справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 19 грудня 2006 року між Закритим акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № DND0AE00006162, долучений до матеріалів справи у копії. 15.01.2007 року між тими ж самими сторонами було укладено додаткову угоду до кредитного договору, за умовами яких (п. 1.1) позивач надав відповідачу кредит в вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 23000,00 доларів США на купівлю автомобіля, а також у розмірі 4536,12 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 кредитного договору. За користування кредитом позичальник зобов'язався сплачувати банку проценти із розрахунку 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості. Кредитні кошти були надані позивачем позичальникові на строк з 19.12.2006 року по 19.12.2011 року. Відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти та використав їх, про свідчить розрахунок грошового боргу, але будучи зобов'язаним повертати кредит щомісячними платежами в розмірі 570,25 дол. США у період з 21 по 28 число кожного місяця шляхом внесення коштів до банку, своїх зобов'язань належним чином не виконував, в результаті чого станом на 22.07.2015 року утворилася заборгованість у сумі 46679,84 доларів США, яка складається з: 14611,25 доларів США - заборгованості за кредитом, 13578,98 доларів США - заборгованості по процентам за користування кредитом, 322,00 доларів США - заборгованості по комісії, 18167,61 доларів США - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком, який було перевірено у судовому засіданні. Заочним рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 03 вересня 2012 року (справа № 2/0417/0485/2012) позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до відповідачів були задоволені, присуджена до стягнення заборгованість за кредитним договором № DND0AE00006162 від 19 грудня 2006 року в розмірі 181 849,65 грн. (22753,96 дол. США за офіційним курсом НБУ станом на 03.09.2012 року). В забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором між Закритим акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» було укладено договір поруки від 19.12.2006 року, відповідно умов якого поручитель зобов'язався відповідати перед банком як солідарний із позичальником боржник за належне виконання зобов'язань що випливають із умов кредитного договору ( п.п. 1,2 договору поруки). Відповідно до положень ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд за браком доказів підтвердження відповідачами виконання зобов'язань за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем, які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідачів, що ним не заперечувалось та не спростовано. Оскільки судом встановлено, що відповідачі належним чином не виконували взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та договором поруки, в т.ч. і після отримання відповідних вимог з ПАТ «КБ «ПриватБнак», чим прострочили виконання згідно ст. 612 ЦК України, у зв'язку з чим виникла заборгованість, суд за встановлених обставин, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення на його користь солідарно з відповідачів підтверджену розрахунком суму заборгованості. Статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 533 ЦК України передбачено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Як роз'яснив Пленум ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 12 Постанови № 5 від 30.03.2015 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. За встановлених в судовому засіданні обставин, стягнення з відповідачів заборгованості в іноземній валюті відповідає вимогам Закону. Відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 7902,72 грн. підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved