Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що у комунальній власності громади м.Нова Каховка перебуває житловий будинок для малих сімей, зареєстрований як гуртожиток, що розташований за адресою: [ADDRESS] за вказаною адресою є [PERSON], який має наступний склад сім`ї: колишня дружина - [PERSON], син - [PERSON]. Проте, відповідачі за місцем реєстрації не мешкають з січня 2016 року, в добровільному порядку з реєстрації з вищевказаного житлового приміщення не знімаються, що порушує права територіальної громади та створює перешкоди в користуванні нерухомим майном. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, у своїй письмовій заяві позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, за останнім відомим місцем реєстрації про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Також, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 71, 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців при наявності поважних причин відсутності. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою згідно ч.2 ст.405 ЦК України). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 09.09.2009 року, жила будівля сімейного гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є комунальною власністю та належить територіальній громаді м.Нова Каховка в особі міської ради. Згідно довідки відділу реєстрації Новокаховської міської ради відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є наймачами кімнати [ADDRESS] З актів обстеження від 21.01.2016 року, 21.03.2016 року, 20.05.2016 року та 21.07.2016 року вбачається, що наймачі кімнати [ADDRESS] в ній не проживають з січня 2016 року, в гуртожитку не з`являються, внески на експлуатаційні витрати та спожиту електроенергію не сплачують, при цьому заяви про тимчасове не проживання вони не надавали. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Проте, в порушення вищевказаних норм закону, відповідачі не надали суду доказів поважності їх непроживання в спірному житловому приміщенні та не довели безпідставності заявлених проти них позовних вимог. Щодо визнання неповнолітнього [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає. За таких обставин, коли доказів щодо поважності причин непроживання відповідачів у спірному житловому приміщенні суду не представлено, а їх реєстрація за вказаною адресою порушує права позивача вільно користуватись та розпоряджатись належним їм майном, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої стороні понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved