Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 45\~000 грн. За змістом позовної заяви 11 листопада 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ЗАЗ «DAEWOO Lanos TF», д.н. [NUMBER] , який належить позивачу та автомобіля «DAEWOO Lanos», д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполь від 05.12.2019 року по справі №263/16803/19 винуватцем ДТП визнано [PERSON] . Одразу після настання ДТП , позивач звернувся з відповідною заявою до страхової компанії «Еталон», де на автомобіль «DAEWOO Lanos», д.н. [NUMBER] , було оформлено страховий поліс АО-1204870, дійсний до 12.06.2019 року. Працівниками компанії почався розгляд справи № 16296 за заявою позивача. Було складено ремонтну калькуляцію, згідно якої встановлений розмір ремонту у сумі 29\~129,25 грн. Згодом ним було отримано лист від страхової компанії «Еталон» вих. №01-04-16296 від 09.01.2020р., в якому його повідомили, що автомобіль [PERSON] на момент ДТП був забезпечений полісом страхової компанії ТзДВ «СК «Кредо» АО-0434074, який станом на дату ДТП був діючим та оформлений раніше, ніж поліс, виданий ПрАР «Страхова компанія «Еталон», у зв`язку з чим, він має звертатись безпосередньо до «ТДВ «СК «Кредо». ТзДВ «СК «Кредо» листом вих. №152 від 23.06.2020 р. повідомило, що на момент звернення за виплатою страхового відшкодування автомобіль «Lanos TF69YЗНГ», номер кузова (шасі) [NUMBER] , рік випуску 2006, реєстраційний номер [NUMBER] , було повністю відновлено, що позбавило ТДВ СК «Кредо» можливості встановити обставини події ДТП та встановити розмір заподіяної шкоди. Проте, як зазначає позивач, СК «Еталон» було проведено огляд автомобіля та складено ремонтну калькуляцію, згідно якої сума ремонту складає 29\~129,25 грн. Так як позивачу не було відомо про наявність страхового полісу у іншій страховій компанії він почав відновлення автомобіля самостійно. Згідно заказу-наряду №743 від 02.11.19 р. загальна сума відновлення автомобіля позивача склала 45\~000 грн., у зв`язку з чим позивач вважає, що при вирішенні питання відшкодування коштів ТзДВ «СК «Кредо» має брати до уваги ремонтну калькуляцію, проведену СК «Еталон» та заказ-наряд №743 від 02.11.19 р. Ухвалою суду від 23.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження, визначено дату, час і місце проведення судового розгляду по суті, з повідомленням сторін (без виклику). Відповідач до суду подав відзив на позову заяву, за змістом якого 23.06.2020 р. страховим актом №13758526/1100 відповідачем було прийнято рішення про відмову позивачу у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 37.1.3. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якого підставою для відмови є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Крім того, відповідач зазначив, що позивачем не доведений факт понесених витрат на суму 45 000,00 грн., оскільки не надано про вказане належні докази. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 11 жовтня 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ЗАЗ «DAEWOO Lanos TF», д.н. [NUMBER] , який належить позивачу та автомобіля «DAEWOO Lanos», д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполь від 05.12.2019 року по справі №263/16803/19 винуватцем ДТП визнано [PERSON] . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «DAEWOO», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у відповідача згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/434074 від 12.02.2020 р. (далі - поліс). Інформація щодо перевірки наявності та чинності станом на час ДТП вказаного полісу є та залишається загальнодоступною за посиланням в мережі Інтернет: https://policy-web.mtsbu.ua З викладеного, на думку суду, слідує, що посилання позивача на його звернення не до відповідача, а до СК «Еталон» з приводу огляду його пошкодженого після ДТП автомобіля з послідуючим складанням ремонтної калькуляції не є слушними. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). Пунктом 2.1 статті 2 Закону передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Тобто, порядок здійснення страхового відшкодування за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначається виключно Законом. Відповідно до статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону визначено, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 33-1 Закону передбачено, що страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально. Згідно підпункту 33.3. статті 33 Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник, а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо- транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Частиною 34.2 ст. 34 Закону встановлено, що страховик протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідач отримав від позивача заяву щодо страхового відшкодування лише 07.04.2020 року. Того ж дня, у відповідності до вимог ч. 34.2. ст. 34 Закону відповідачем, із залученням оцінщика, у присутності позивача (що підтверджується його підписом в протоколі акту огляду транспортного засобу) був проведений огляд пошкодженого автомобіля, д.н.з. [NUMBER] - на момент огляду ТЗ повністю відновлено. Отже, за результатами вказаного огляду 23.06.2020 р. страховим актом №13758526/1100 відповідачем було прийнято рішення про відмову позивачу у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 37.1.3. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якого підставою для відмови є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Крім того, стаття 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 13 зазначеного Кодексу, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підтвердження спричиненої шкоди позивач надав суду копії акту огляду ТЗ та ремонтну калькуляцію, яка за датою складена ще до вказаного огляду. Більш того, вказаний акт підписано лише позивачем, в той час як акт складено [PERSON] , а калькуляцію взагалі ніким не підписано. Більш того, ані акт, ані калькуляція не свідчать про спричинення позивачу через пошкодження його ТЗ в розмірі 45\~000 гривень, як на тому наголошує сам позивач. При цьому, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, враховуючи відсутність в матеріалах справи підтвердження спричинення позивачеві шкоди у заявленому ним розмірі, на думку суду, ним не доведено обгрунтованість заявлених позовних вимог. На підставі викладено, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed