Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON]\~про стягнення\~надміру виплаченої\~щомісячної адресної\~допомоги. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] з 11.11.2014 року по 10.05.2015 року, з 17.03.2015 року по 10.05.2015 року, 11.05.2015 року по 10.11.2015 року, 18.12.2015 року по 10.05.2016 року, 11.05.2016 року по 10.11.2016 року, з 11.11.2016 року по 10.05.2017 року було призначено грошову допомогу. В 2017 році позивачем було ініційовано перевірку правильності та повноти інформації, що надається заявниками. Згідно інформації щодо перетинання державного кордону України, встановлено, що відповідач 26.11.2016 року виїхав на тимчасово окуповану територію України та станом на березень 2017 року не повернувся. В результаті неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, а саме відсутність понад 60 днів за місцем проживання, відповідач незаконно отримав державні кошти в розмірі 16623,01 гривень. 26.09.2017 року та 01.03.2018 року року відповідачу направлено повідомлення про повернення надмірно виплачених коштів, однак до теперішнього часу вказана сума ним добровільно не повернута, у звязку з чим позивач вимушений звернутися до суду. \~ \~ \~ \~Представник позивача до початку судового засідання надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у скороченому позовному провадженні, без присутності сторін, без фіксації технічними засобами та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позовні вимоги просить задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати. \~ \~ \~ \~Відповідач в жодне судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Правом на відзив не скористався. \~ \~ \~ \~Суд, вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Законом України «Про\~забезпечення прав\~і свобод\~внутрішньо переміщених\~осіб» встановлено гарантії дотримання прав, свобод та законних\~інтересів внутрішньо\~переміщених осіб\~відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Так, зокрема частиною 1 статті 1 цього Закону закріплено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Так, [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою №263 від 10.11.2016 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 19). Крім того, 11.11.2014 року [PERSON] звернувся до позивача з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 12). Внутрішньо переміщені особи отримують щомісячну адресну допомогу за правилами встановленими Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою КМУ\~від 01\~жовтня 2014р.\~№ 505 (далі - Порядок). Згідно з п.2 Порядку, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. У п.5 Порядку зазначено, що для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім'ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім'ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). Так, рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 22.12.2015 року [PERSON] призначена допомога переміщеним особам на проживання з 28.12.2015 року по 10.05.2016 року у розмірі 1074,00 грн. щомісячно (а.с. 13); рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 13.05.2016 року [PERSON] призначена допомога переміщеним особам на проживання з 11.05.2016 року по 10.11.2016 року у розмірі 1130,00 грн. щомісячно (а.с. 14); рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 22.11.2016 року [PERSON] призначена допомога переміщеним особам на проживання з 11.11.2016 року по 10.05.2017 року у розмірі 1130,00 грн. щомісячно (а.с. 15). Відповідно до ч.2 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа зобов'язана повідомляти про зміну місця проживання структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання. У разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо переміщена особа зобов'язана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем отримання довідки не пізніш як за три дні до дня від'їзду. У разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом. Внутрішньо переміщена особа зобов'язана виконувати інші обов'язки, визначені Конституцією та законами України. Статтею 12 вказаного Закону передбачено, що у разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим пункту 3 частини другої статті 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання. У разі наявності у внутрішньо переміщеної особи обґрунтованих причин для продовження строку її відсутності за місцем проживання понад 60 днів, така особа звертається з відповідною письмовою заявою за місцем проживання до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад. У такому разі строк відсутності внутрішньо переміщеної особи за місцем проживання може бути збільшено до 90 днів. З пункту 10 Порядку вбачається, що уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. З інформації щодо перетинання державного кордону України, отриманої від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 28.03.2017 року №01-11/1834 встановлено, що [PERSON] виїздив на тимчасово окуповану територію України через пункт пропуску «Гоптівка» 04.01.2016 року, а заїхав через пункт пропуску «Курахове» 08.05.2016 року; виїздив на тимчасово окуповану територію України через пункт пропуску «Рухомий комплекс №200501» 23.05.2016 року; виїздив на тимчасово окуповану територію України через пункт пропуску «Курахове», заїхав через пункт пропуску «Курахове» 06.11.2016 року; виїздив на тимчасово окуповану територію України через пункт пропуску «Рухомий комплекс №200501» 26.11.2016 року (а.с. 27). Разом з цим, з інформації щодо перетинання державного кордону України, отриманої від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 28.03.2017 року №01-11/1834 вбачається, що станом на момент формування інформації, а саме 09.06.2017 року, відповідач [PERSON] не повернувся на територію України. Відповідно до п.11 Порядку, уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Сума грошової допомоги, виплачена надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертається уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованої суми грошової допомоги, вона стягується у судовому порядку. Згідно з розрахунком надмірно виплачених коштів, які підлягають відшкодуванню за періоди з 07.01.2016 року по 08.05.2016 року, з 26.05.2016 року по 06.11.2016 року, з 29.11.2016 року по 10.05.2017 року сума надмірно виплаченої допомоги становить 16623, 01 гривень (а.с. 25). 26.09.2017 року та 01.03.2017 року відповідачу направлено письмове повідомлення про необхідність повернення суми надмірно перерахованої щомісячної адресної, яка відповідачем не повернута (а.с. 21, 22, 28, 32). Відповідно до п.12 Порядку, виплата грошової допомоги припиняється, зокрема, у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Відтак, викладене свідчить про те, що за періоди з 07.01.2016 року по 08.05.2016 року, з 26.05.2016 року по 06.11.2016 року, з 29.11.2016 року по 10.05.2017 року відповідач безпідставно отримував адресну грошову допомогу, як внутрішньо переміщена особа для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки в порушення ч.2 ст.9\~Закону України «Про забезпечення прав\~і свобод\~внутрішньо переміщених\~осіб» та п.11 відповідного Порядку, не повідомив позивача про від'їзд до постійного місця проживання та відсутність за місцем проживання внутрішньо переміщеної особи понад 60 днів, тобто про настання змін обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved