Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 21589,28 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 229,40 грн. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 28.09.2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № BLaЖГА00081235, відповідно до умов якого ПАТ «ВіЕйБі Банк» надав відповідачу (позичальнику) кредит у розмірі 10000,00 грн. на поточні потреби, терміном до 28.09.2014 року, зі сплатою за користування кредитними коштами 10 % річних. Відповідно до п. 4 договору за управління кредитом позичальником сплачується комісія у розмірі 1,75 % від суми кредиту. Відповідно до п. 2.4 договору позичальник зобов'язався щомісячно повертати частинами кредит, сплачувати проценти за користування коштами, а також на вимогу банку сплачувати можливі штраф та пеню, але відповідач порушуючи умови кредитного договору припинив повертати основну суму кредиту та сплачувати відсотки. Станом на 21.10.2013 року позичальник має перед позивачем заборгованість у загальному розмірі 21589,28 грн., яка складається з: - Заборгованості по кредиту в сумі 10000,00 грн.; - Заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 1548,80 грн.; - Заборгованості по сплаті комісій в сумі 3172,58 грн.; - Штрафу за пропуск платежів, за несвоєчасне погашення кредиту, сплату процентів, а саме пеню в сумі 6867,90 грн. Про необхідність виконання умов договору та погашення заборгованості відповідач повідомлявся позивачем письмово листом за вих. № 521 від 07.10.2013 року, однак заборгованість не погасив. Представник позивача в судове засідання не з'явився, завчасно сповістив про можливість розгляду справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надав, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 28 вересня 2011 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] був укладений договір банківського обслуговування № BLaЖГА00081235, відповідно до умов якого ПАТ «ВіЕйБі Банк» надав відповідачу (позичальнику) кредит у розмірі 10000,00 грн. на споживчі потреби, терміном до 28.09.2014 року, зі сплатою за користування кредитними коштами 10 % річних. Відповідно до п. 4 договору за управління кредитом позичальником сплачується комісія у розмірі 1,75 % від суми кредиту. Порядок погашення кредиту сторони обумовили графіком погашення, який є додатком № 1 до вказаного кредитного договору, та за умовами є невід'ємною його частиною. Окрім того у додатку № 2 до кредитного договору сторони погодили детальний розпис загальної вартості платежів та сукупну вартість кредиту і реальної процентної ставки. Відповідно до п. 2.4 договору позичальник зобов'язався щомісячно повертати частинами кредит, сплачувати проценти за користування коштами, а також на вимогу банку сплачувати можливі штраф та пеню, але відповідач порушуючи умови кредитного договору припинив повертати основну суму кредиту та сплачувати відсотки. Станом на 21.10.2013 року [PERSON] має перед позивачем заборгованість у загальному розмірі 21589,28 грн., яка складається з: - Заборгованості по кредиту в сумі 10000,00 грн.; - Заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 1548,80 грн.; - Заборгованості по сплаті комісій в сумі 3172,58 грн.; - Штрафу за пропуск платежів, за несвоєчасне погашення кредиту, сплату процентів, а саме пеню в сумі 6867,90 грн. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком, який було перевірено у судовому засіданні. Про необхідність виконання умов договору та погашення заборгованості відповідач повідомлявся позивачем письмово листом за вих. № 521 від 07.10.2013 року, однак заборгованість не погасив. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов'язань за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем, які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що ним не заперечувалось та не спростовано. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, чим прострочив виконання згідно ст. 612 ЦК України, у зв'язку з чим виникла заборгованість, суд за встановлених обставин, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача підтвердженої розрахунком суми заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved