Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання незаконним та скасування наказу Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків від 15.03.2017р. № 61/к в частині тимчасового її відсторонення від посади; стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] заборгованості по заробітній платі; стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 25000грн.; зарахування часу відсторонення [PERSON] від посади головного фахівця Миколаївської регіональної філії Інспекції Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України до загального стажу роботи; до стажу роботи, що дає право на щорічну відпустку; до страхового стажу; зобов'язання Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України здійснити сплату страхового внеску на соціальне страхування до Пенсійного фонду України за період відсторонення від посади головного фахівця Миколаївської регіональної філії Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури [PERSON] Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона працювала на посаді головного фахівця Миколаївської регіональної філії Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України. Під час проведення перевірки за фактом вчинення правопорушення передбаченого ч.3ст.368 Кримінального кодексу України в діяльності посадових осіб Миколаївської регіональної філії Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків наказом Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків від 15.03.2017р. № 61/к [PERSON] тимчасово з 16.03.2017р. відсторонено від посади до прийняття відповідного рішення. За результатами перевірки факт причетності позивача [PERSON] до кримінального правопорушення доведений не був, тому позивач вважає, що наказ від 15 березня 2017 року № 61-к є незаконним.В подальшому вимоги в частині щодо зобов'язання зарахувати час її відсторонення від посади до загального стажу роботи та до страхового стажу, та щодо зобов'язання здійснити сплату страхового внеску на соціальне страхування до Пенсійного фонду України за період відсторонення позивача від посади були залишені без розгляду. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача позов в частині стягнення заборгованості по заробітній платі - визнав, в задоволенні інших вимог просив відмовити. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом досліджено наказ Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків № 61/к від 15 березня 2017 року згідно якого було тимчасово відсторонено позивача від посади. Судом досліджено акт від 22.03.2017р. про проведення перевірки фактів наведених у листі Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 09.03.2017 № 1209/24-17 з якого вбачається, що комісія встановила недостатність матеріалів (доказів) причетності позивача до скоєння кримінального правопорушення. Судом досліджено наказ Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків від 21 листопада 2017 року № 242, з якого вбачається, що наказ Інспекції від 15.03.2017 № 61/к «Про тимчасове відсторонення від посад деяких працівників Миколаївської регіональної філії» втратив чинність. Судом досліджено довідку про доходи позивача, відповідно до якої середньоденна заробітна плата працівника розрахунку на 1 робочий день становить: 553,42 грн. В період з 17.03.2017 р. по 20.11.2017р. (169 робочих днів) заробітна плата не нараховувалась та не виплачувалась. Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача за її розрахунком складає: 93517,98 грн. Представник відповідача в судовому засіданні даний розмір заборгованості визнав, не заперечував проти стягнення такої. Відповідно до ч.4ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що представник відповідача вимоги щодо стягнення заборгованості по зарплаті визнав без заперечень, то суд вважає, що такі слід задоволити. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно пунктів 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року № 4, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо). Позивач, проте, не надав суду доказів в підтвердження обставин завдання йому моральної шкоди. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання незаконним наказу Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків «Про тимчасове відсторонення від посад деяких працівників Миколаївської регіональної філії» та стягнення заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягення моральної шкоди слід відмовити за безпідставністю. Оскільки оскаржуваний наказ відповідача № 61/к від 15.03.2017р. втратив чинність на підставі наказу відповідача, то суд приїходить до висновку, що в даній частині вимог слід відмовити, оскільки дане питання вже вирішено. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved