Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ Позивач звернувся до суду із позовом про встановлення фактів, що мають юридичне значення, про підтвердження трудового стажу, обґрунтувавши його таким. В серпні 2014 року він звернувся до відповідача з питання надання довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів в ній. Йому була надана довідка без врахування трудового стажу, який також є пільговим за Списком 1 (шахтарі), в період з 01.01.1987 по 24.07.1987. В цей період він відбував покарання у виді виправних робіт за вироком Красноармійського міського народного суду Донецької області від 02.12.1986, покарання відбував у відповідача гірником очисного забою ділянки № 4. Під час відбування покарання з його заробітної плати відраховувались пенсійні внески, тобто підстав для виключення вказаного періоду зі стажу, на його думку, немає. Вважає, що з урахуванням вимог ВТК УРСР, що діяв на час відбування ним покарання, КВК України, який діє зараз, а також Законів України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та «Про підвищення престижності шахтарської праці» період з 01.01.1987 по 24.07.1987 має враховуватися у загальний і пільговий стаж. З урахуванням уточнених позовних вимог просив суд визнати, що період його роботи у відповідача з 01.01.1987 по 24.07.1987 входить у загальний і пільговий стаж за Списком 1 (шахтарі) для врахування пенсії, зобовязати відповідача видати йому нову довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній з урахуванням вказаного періоду роботи до загального і пільгового стажу за Списком 1 (шахтарі). В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та за участю його представника [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, обґрунтувавши їх викладеними у позові обставинами, та додала, що відбуття [PERSON] покарання підтверджене трудовою книжкою, після цього він продовжував працювати у відповідача. До нього була застосована амністія, покарання він відбув не повністю, але вона не вважає за потрібне надавати суду документи про це, бо це не має відношення до справи. Раніше відповідачем надавалась довідка із зазначенням вірного стажу, але вона не була прийнята управлінням Пенсійного фонду. Довідка із зазначенням стажу [PERSON] необхідна йому для обрахування пенсії. Письмово УПФУ не відмовляло у зарахуванні спірного періоду до стажу позивача. Вважає вимоги законними та обґрунтованими і просить їх задовольнити. Представником відповідача за довіреністю [PERSON] надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі з урахуванням пояснень, наданих ним в судовому засіданні 22.05.2017. Так, представником було зазначено про часткове визнання позовних вимог відповідачем в частині можливого обліку спірного періоду лише до загального стажу, підтверджено, що [PERSON] дійсно у вказаний період працював на шахті. Запис до трудової книжки за спірний період був внесений у відповідності до Інструкції про порядок ведення трудових книжок 1974 року. Зауважив, що до компетенції відповідача не віднесений облік стажу осіб для призначення пенсії, це є повноваженнями органу пенсійного забезпечення. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON] наказом № 02/558к від 08.05.1986 був прийнятий з 06.05.1986 на роботу до Шахти ім. О.Г. Стаханова п/о «Красноармійськвугілля» (нині Відокремлений підрозділ «Шахта «Капітальна» Державного підприємства «Мирноградвугілля», а.с. 44) на посаду гірника очисного забою підземного 5 розряду з повним робочим днем в шахті (а.с. 5). Вироком Красноармійського міського народного суду Донецької області від 02.12.1986 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 215 КК УРСР, призначене покарання у виді двох років виправних робіт за місцем роботи з утриманням в дохід держави 20% заробітку, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки. [PERSON] був переданий на перевиховання колективу шахти ім. Стаханова (а.с. 7). Відомості трудової книжки позивача за період з 01.01.1987 по 24.07.1987 містять запис, що час роботи не зараховується до загального і безперервного трудового стажу (а.с. 6). Згідно з довідкою ВП «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля» без зазначення дати її видачі та номеру, в період з 01.01.1987 по 24.07.1987 [PERSON] дійсно працював на шахті та з його заробітної плати утримувався податок на дохід (а.с. 21). Проаналізувавши доводи позивача разом з наявними у справі відомостями, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. За змістом ч. 2? ст. 124 Конституції України, ?юрисдикція судів поширюється?на?всі правовідносини, що виникають у державі.\~ Відповідно до ст.ст.?15,16 ЦК України,?ст. 3 ЦПК України,?кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.\~ При цьому під захистом цивільних прав слід розуміти передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення, а під способами захисту субєктивних\~ цивільних прав треба розуміти закріпленні законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів вказаний у?ст. 16 ЦК України та не є вичерпним, застосовується судом залежно від змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушено, а також наслідків, що спричиненні цим порушенням.\~ Зважаючи на позицію Верховного Суду України, викладену у?постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.\~ Як зазначено у ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Факт перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем у період відбування [PERSON] покарання з 01.01.1987 по 24.07.1987 підтверджений матеріалами справи і не спростовується відповідачем. Спірним питанням справи є те, чи підлягає вказаний період зарахуванню у загальний та пільговий стаж позивача, що впливає на обрахування розміру його пенсії, з метою вирішення якого [PERSON] звернувся до суду і просить визнати цей період роботи таким, що входить у загальний і пільговий стаж за Списком 1 (шахтарі) для врахування пенсії, зобовязати відповідача видати йому нову довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній з урахуванням вказаного періоду роботи до загального і пільгового стажу за Списком 1 (шахтарі). Враховуючи, що позивач відбував покарання у вигляді виправних робіт в 1987 році, умови відбуття ним цього покарання були визначені\~ВТК України від 23.12.1970. Відповідно ч. 4\~ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Згідно з ч. 3\~ст. 95 Виправно-трудового кодексу України, час відбування покарання у виді виправних робіт може бути включений судом до загального трудового стажу засудженого. За положеннями ст. 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсійне забезпечення здійснюється органами Пенсійного фонду України. Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначені принципи обрахування періодів, з яких складається страховий стаж, при цьому зазначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду. Отже, облік стажу, його оцінка за критеріями спеціальності та пільговості, та, відповідно, призначення і перерахунок пенсій за наявним стажем віднесені до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України. Як підтверджено в судовому засіданні представником позивача, предявлення цього позову має на меті подальше отримання пенсії позивачем з урахуванням спірного періоду як загального і пільгового страхового стажу, при цьому жодних рішень органами Пенсійного фонду України з цього приводу не приймалося. [PERSON] та його представником не надано судові жодних доказів, які б підтверджували порушення прав позивача саме з боку відповідача, як само й не вбачається, яким чином відповідачем були порушені права позивача та які саме права були порушені. Часткове визнання відповідачем позовних вимог суд не бере до уваги при вирішенні позову, оскільки таке визнання суперечить Закону в контексті наявних у відповідача повноважень, повязаних з предявленими позовними вимогами. Враховуючи те, що суд не вбачає у викладених позивачем обставинах ознак порушення його права з боку ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля», виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч. 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»,

Outcome: dismissed