Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання особи втратившим право на користування квартирою №87 по вул.. Жовтневої революції буд. 20 корп. 1 в м. Кіровограді. В обґрунтування позову зазначено, що є власником квартири під номером 87, що знаходиться в м. Кіровограді по вулиці вул.. Жовтневої революції буд. 20 корп. 1 , яка нележить на підставі договору купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу, [PERSON] та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 2380 та Витягом з Державного реєстру речових реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності № 4806044 від 20.11.2015 року. Відповідно до довідки № 195 від 26 листопада 2015 року у зазначеній квартирі на сьогодні зареєстровані - попередній власник квартири, [PERSON] ( на даний час змінила прізвище на [PERSON])[PERSON], [INFO], та колишній член сім'ї попереднього власника - [PERSON], [INFO], які в ній не проживають. Відповідачі не зняті з реєстраційного обліку вказаної квартири, що створює значні незручності в праві користуватися та розпоряджатися належним майном, тому просить визнати їх такими, що втратили право користування квартирою № 87 по вул. Жовтневої Революції, буд. 20, корп. 1. До судового засідання представником позивача надано клопотання про розгляд справи без їх участі та підтримку позовних вимог (а. с. 29 ). Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованими листами (а. с. 27,28), поважні причини неявки суду не повідомлено. Згідно ст.169 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Представник позивача згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено наступні факти. [PERSON] є власником квартири під номером 87, що знаходиться в м. Кіровограді по вулиці вул. Жовтневої революції буд. 20 корп. 1 , яка нележить на підставі договору купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу, [PERSON] та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 2380 та Витягом з Державного реєстру речових реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності № 4806044 від 20.11.2015 року. (а. с. 5-8) . Відповідно до довідки № 195 від 26 листопада 2015 року у зазначеній квартирі зареєстровані - попередній власник квартири, [PERSON], [INFO], та колишній член сім'ї попереднього власника - [PERSON], [INFO], які в ній не проживають (а. с. 9). Відповідно до ст. 150 ЖК України, продавши дану квартиру попередній власник [PERSON] втратила право користування нею, оскільки право власності на неї передала [PERSON]. Попередній власник у даній квартирі не проживає. Передбачаючи право власника квартири на відчуження, закон не передбачив при цьому переходу прав, і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника -квартири. Тому колишній член сім'ї [PERSON] - також втратив таке траво, оскільки воно в нього було похідним. Відповідачі не мають встановлених законом чи договором прав користування цією квартирою. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України (з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК Україна) члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить користується житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника квартири користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на дане майно. Із зазначеного слід дійти висновку, що виникнення права членів сім'ї власника квартири на користування цією квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення власника квартири права власності на цю квартиру, а отже, припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів її сім'ї на користування цією квартирою. Тобто, передбачаючи право власника квартири на відчуження цих об'єктів, закон не передбачив при переході прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника квартири (на відміну від договору найму (оренди) житла - стст.810,814ЦК). Частина 4 ст. 156 ЖК України передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна. Наявність реєстрації відповідачів у квартирі, яка належить позивачу на праві власності перешкоджає повноцінно використовувати дану квартиру, чим порушує її права. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 17.07.97 року Україна ратифікувала римську Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, відповідно до п.1 ст. 8 якої встановлено, що кожна людина має право на повагу до її житла. Цим правом закріплена недоторканність житла, яка проголошена також ст. 30 Конституції України. Відповідно до цього ніхто не може перешкоджати особі у законному володінні, користуванні чи розпорядженні своїм майном, а будь-які порушення цих повноважень захищаються у встановленому економ порядку. Зокрема глава 23 Цивільного Кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»- зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду. Згідно ст. 12 Загальної декларації прав людини, дата підписання 10.12.1948 р., дата набрання чинності 10.12.1948 р. Прийнята і проголошена резолюцією 217A(III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його житла, тайну його кореспонденції або на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань. При винесенні рішення, суд керується ст.11 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо задоволення позову, оскільки реєстрація відповідачів у вказаній квартирі створює позивачу перешкоди у вільному розпорядженні своєю власністю та відповідачі не є членами сім»ї позивача . Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача 487,20 грн. сплаченого судового збору по 243,20 грн. з кожного .

Outcome: approved