Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до Южного міського суду Одеської області з позовною заявою, яку уточнив, до [PERSON] про стягнення матеріальної в розмірі 24611,41 грн., моральної шкоди в розмірі 90 000 грн., витрат на правову допомогу в розмірі 7000 грн. та судового збору в розмірі 1378 грн., завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.07.2016 року о 19:40 год. БРЛС під'їзна технологічна дорога м. Южний клієнт ПАТ «ХДІ страхування» [PERSON] керуючи автомобілем GEELY FE-2, державний номер [NUMBER], під час руху не переконався в тому, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, та внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем TOYOTA YARIS, державний номер, [NUMBER], в результаті ДТП ніхто не постраждав. Автомобілі отримали механічні пошкодження. 05.08.2016 року Южним міським судом Одеської області по справі 519/669/16-п винесено постанову, згідно якої [PERSON], [INFO], визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Діями [PERSON] позивачу було завдано майнову шкоду у розмірі 43 382,70 грн., що підтверджується ремонтною калькуляцією № 1570 від 12.09.2016 року. Страховою компанією ПАТ «ХДІ страхування» було нараховано до сплати страхове відшкодування за завдану майнову шкоду в розмірі 18 771,29 грн. Таким чином загальна вартість майнової шкоди склала 24611,41 грн. Станом на теперішній час позивач так і не отримав жодного відшкодування зі сторони відповідача, не дивлячись на його постійні звернення до нього з проханням урегулювати дане питання мирно. Також для захисту своїх прав він був вимушений звернутись за кваліфікованою юридичною допомогою до адвокатів та сплатити за їхні послуги грошову суму в розмірі 7000 грн. за підготовку документів та позову до суду. Позивачем 03.06.2016 року на сайті RST було розміщене оголошення про продаж автомобіля TOYOTA YARIS, державний номер [NUMBER] ([INFO]). Як видно з фото розміщених на сайті RST у автомобіля відсутні будь-які механічні пошкодження, транспортний засіб не потрапляв в ДТП і перебував у відмінному стані. За продаж позивач планував отримати дохід в розмірі 5000 доларів. Однак внаслідок ДТП, яка сталась 11.07.2016 ринкова вартість ТЗ значно знизилась, внаслідок чого він вже не матиме змоги отримати ту суму, яку мав би отримати внаслідок продажу. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка полягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Протягом тривалого часу у зв'язку з пошкодженням автомобіля йому довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що тривалий час позивач не міг вночі спокійно спати. І до того їхній мізерний сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав до всього нервово відноситися, крім того пошкодили його єдиний автомобіль. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім нього і члени родини, що призвело до розладу стосунків, постійних сварок. Крім того, раніше дуже часто на вихідних він із сім'єю виїжджали з міста на відпочинок після важкого робочого тижня, після ДТП право на законний відпочинок його сім'я не мала змоги реалізувати. Варто зауважити, що на тривалий час після ДТП йому та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, йому довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі був змушений відмовитись, що спричинило проблеми з роботою. Розмір його душевних страждань і страждань його родини оцінюю в 90 000 грн. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося йому пережити, зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров'я, а також моральних страждань, пов'язаних з дорожньо-транспортною пригодою. Представник позивача в судовому засіданні уточнений позов підтримав в повному обсязі та підтвердив обставини викладений у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, надав письмові заперечення проти уточненої позовної заяви та пояснив, що він застрахував свою відповідальність в межах 100 000 грн., тому сума майнової шкоди, заподіяної позивачу в результаті ДТП, покривається лімітом страхового відшкодування, а відповідно повинна бути покладена саме на страхову компанію, яка взяла на себе зобов'язання по відшкодуванню шкоди, завданої позивачу діями відповідача, а тому 26.08.2016 року позивач отримав від нього 1000 грн. за франшизою, згідно страхового полісу. Щодо витрат, які поніс позивач є необґрунтованим. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні судом встановлено, що 11.07.2016 року о 19:40 год. БРЛС під'їзна технологічна дорога м. Южне, [PERSON], керуючи автомобілем GEELY FE-2, державний номер [NUMBER], під час руху та переконався в тім, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем TOYOTA YARIS, державний номер, [NUMBER], в результаті ДТП ніхто не постраждав. Автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Южного міського суду Одеської області від 05.08.2016 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.8). Згідно висновку №3829 від 12.09.2016 року експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля TOYOTA YARIS, 1999 р.в., реєстраційний номер [NUMBER], вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля TOYOTA YARIS, 1999 р.в., реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП станом на 26.08.2016 року складає 21065,38 грн. (а.с.95-101). 26.08.2016 року [PERSON] отримав від [PERSON] суму в розмірі 1000 грн. за франшизою, згідно полісу страхування, що підтверджується копією розписки (а.с.62). Відповідно до страхового акту №1040-20/16-83 від 15.11.2016 року розмір страхового відшкодування потерпілому [PERSON] визнано 18471,29 грн. (а.с.116) 15.11.2016 року ПАТ «СК «Євроінс Україна» сплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 18471,29 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №357 від 15.11.2016 року (а.с.117). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Вирішуючи питання про особу, яка має нести відповідальність за заподіяння матеріальної шкоди позивачу, суд зазначає наступне. Так, до сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. Разом із тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України). Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов'язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином. В даній справі позивач звернувся до страховика, обравши спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги до страхової компанії, і одержав страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності страхової компанії та в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану йому шкоду ще до подачі позову до суду. Оскільки такий розмір відшкодування повністю покриває заподіяну йому шкоду підстав для її одночасного стягнення із особи, яка її заподіяла - відповідача [PERSON], з огляду на викладене вище судом не встановлено. У будь-якому випадку обов'язок доведення розміру шкоди лежить на позивачеві, а експертиза може бути призначена судом лише за заявою осіб, які беруть участь у справі. Позивачем та його представником розмір шкоди не заперечувався в судовому засіданні, клопотань про призначення судової автотоварознавчої експертизи від них не надходило до суду. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно абз. 1 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Що стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди, то її заподіяння позивачеві в суді не доведено в заявленому розгляді. За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, за участю третьої особи - ПАТ «СК «Євроінс Україна» необхідно відмовити.

Outcome: dismissed