Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за отриману теплову енергію . Мотивує тим, що відповідач користується послугами комунального підприємства, але за них не розраховується на протязі тривалого часу. Станом на 01.07.2014 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 9652 грн.99 коп. Крім того, за прострочення виконання грошового зобовязання КП «Теплокомуненерго» нарахувало відповідачеві 253 грн.49 коп. індексу інфляції та 3% річних від основного боргу в сумі 168 грн.44 коп. згідно наданого розрахунку. В судовому засіданні представник позивача збільшив позовні вимоги і просить стягнути з відповідача заборгованість за отриману теплову енергію в сумі 11695 грн. 59 коп., яка рахується за відповідачкою станом на 27.04.2015 року, а також 253 грн.49 коп. індексу інфляції та 3% річних від основного боргу в сумі 168 грн.44 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов і просить його задоволити. Пояснила, що відповідачка тривалий час не розраховується за послуги теплопостачання, відмовляється укладати з ними договір на постачання теплової енергії. Відповідач [PERSON] позов не визнала. В судовому засіданні пояснила , що в 2003 році вона зверталася з заявами до відповідача про відєднання її квартири від системи централізованого опалення. Але лише в 2006 році було прийняте рішення Олександрійською міською радою про відєднання. Але дане рішення не виконане і їй продовжують нараховувати плату за послуги теплопостачання. Послуги надаються неякісні, в квартирі волого, система опалення в страшному стані. Тому вона відмовляється оплачувати неякісні послуги. Дослідивши матеріали , заслухавши сторони ,суд вважає, що позов підлягає задоволенню . В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] На імя відповідачки відкритий особовий рахунок № 051032.Відповідачка користується послугами з централізованого опалення , але своєчасно не оплачує надані послуги. Між сторонами фактично було укладено договір про надання послуг, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, а поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків, а тому, згідно ч.2 ст. 205 ЦК України, даний договір вважається укладеним з моменту надання позивачем (виконавцем) та прийняття відповідачами (замовниками) послуги з теплопостачання . Згідно ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач споживає теплову енергію. Між нею та позивачем склалися правовідносини з приводу надання послуг з теплопостачання, про що свідчать особовий рахунок та наявність розрахункової книжки у відповідача. Права позивача порушені невиконанням зобов'язання відповідачем, а тому підлягають судовому захисту. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-68цс12 від 20.06.2012 року правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, є грошовим зобовязанням, у якому, серед інших прав і обовязків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обовязок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобовязань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання. Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобовязання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобовязання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Відповідно до ст.20 Закону України «Про теплопостачання», ст.1, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 509, 525, 526 ЦК України, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 відповідач зобовязаний оплачувати надані послуги за теплопостачання. Відповідачка згідно наданої позивачем виписки з особового рахунку сплатила в січні 2013 року 150 грн., в лютому 2013 року 100 грн., в жовтні 2013 року 55 грн. 28 коп., в лютому 2014 року 167 грн., в квітні 2014 року 33 грн. 36 коп. в рахунок погашення заборгованості, визнавши борг і відповідно строк позовної давності перервався. Сума боргу підтверджується відповідним розрахунком і за весь період затримки розрахунку станом на 27.04.2015 року складає 11695 грн.59 коп., а також згідно розрахунку позивача нараховано відповідачу 253 грн.49 коп. індексу інфляції та 3% річних від основного боргу в сумі 168 грн. 44 коп. Дані суми підлягають стягненню з відповідача. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Відповідно до наданих платіжних доручень, позивач за надання цього позову до суду, сплатив судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., яка підлягає стягненню з відповідача . На підставі п.5 ч.3 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 р., п.17, п.20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630,

Outcome: approved