Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою , з урахуванням її уточнень , в якій просить розірвати договір дарування житлового будинку літ. «А-2» з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , укладений 20 травня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Матейченко О.В., реєстровий №1110 та розірвати договір дарування земельної ділянки площею 0, 15 га, кадастровий номер 6310136900:10:002:0034, розташованої за адресою: [ADDRESS] , укладений 20 травня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Матейченко О.В., реєстровий №1114. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 20 травня 2015 року ним, як дарувальником, було подаровано та передано в дар [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як обдарованим, кожному по 1/3 частці у праві власності на житловий будинок літ. «А-2» з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Договір дарування було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Матейченко О.В., зареєстровано в реєстрі за №1110. Також того ж дня позивачем, як дарувальником, було подаровано та передано в дар [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як обдарованим, кожному по 1/3 частці у праві власності на земельну ділянку площею 0, 15 га, кадастровий номер 6310136900:10:002:0034, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Зазначений договір дарування було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Матейченко О.В., зареєстровано в реєстрі за №1114. Права спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , які вони набули на підставі договорів дарування від 20.05.2015, були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. Однак [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не утримують майно, що належить їм на праві власності, не здійснюють у житловому будинку жодних дій для підтримання його в належному стані, не проводили з моменту його отримання у власність будь-якого поточного ремонту, не вчиняли жодних дій для збереження необхідних властивостей земельної ділянки, на якій розташований такий будинок, не займалися необхідним її обробітком. Позивач зазначає, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не сплачували та не сплачують комунальні платежі, всі комунальні платежі позивач оплачує самостійно. Крім того, ні [PERSON] , ні [PERSON] не проживають у житловому будинку, розташованому на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , не дбають про передані в дари об`єкти нерухомого майна. [PERSON] взагалі виїхала за межі України та мешкає в Ізраїлі, позбавлена батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] на підставі рішення суду, що набрало законної сили, та неналежним чином виконує батьківський обов`язок щодо утримання своєї дитини, а саме сплати аліментів, у зв`язку із чим відкрито кримінальне провадження за ст. 164 Кримінального кодексу України, а тому саме позивач матеріально забезпечує неповнолітнього сина [PERSON] , в тому числі сплачує за нього як співвласника комунальні платежі за житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Також відповідач [PERSON] після винесення Верховним Судом 24 жовтня 2018 року постанови у справі №641/1102/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки частково недійсними, за результатами розгляду її касаційної скарги, яку було задоволено, а рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.04.2017 та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 01.08.2017 скасовано, у задоволенні позову [PERSON] відмовлено, так і не вчинила дії щодо реєстрації свого права приватної власності на частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок та земельну ділянку. Позивач зауважує, що така бездіяльність відповідачів, байдуже ставлення до своєї власності, невжиття заходів щодо підтримання її у належному стані загрожує безповоротною втратою такої власності, яка для нього має велику немайнову цінність, так як він створював проект будинку, здійснював будівництво та бажав забезпечити належні умови життя своїй сім`ї. Так як предмети дарування є збереженими, для попередження їх безповоротної втрати та з огляду на те, що вони становлять для позивача велику немайнову цінність, він звернувся до суду із вказаним позовом. 07 травня 2019 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі , справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовче засідання . Ухвалою суду від 02 липня 2019 року клопотання представника позивача про залучення третьої особи задоволено, підготовче судове засідання закрито та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Від представника позивача адвоката Дудій А.І. надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача . Позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзиви на позовну заяву не надали. Представник відповідача Служби у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради ,яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] у судове засідання не з,явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності , просить прийняти рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено , що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 20 грудня 1997 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 329. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , яка на теперішній час є повнолітньою та [PERSON] , [INFO] , який є неповнолітнім, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Харкова 23 вересня 2003 року за актовим записом № 472. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.08.2017 у справі № 644/9933/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Однак шлюбно-сімейні відносини між ними були припинені ще у січні 2016 року. 20 травня 2015 року на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Матейченко О.В., зареєстровано в реєстрі за №1110, позивач подарував та передав у дар своїм дітям [PERSON] , [PERSON] та дружини [PERSON] , кожному по 1/3 частці у праві власності на житловий будинок, літ. «А-2» з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Також 20 травня 2015 року за договором дарування, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Матейченко О.В., зареєстровано в реєстрі за №1114, позивач подарував та передав у дар своїм дітям [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , кожному по 1/3 частці у праві власності на земельну ділянку площею 0, 15 га, кадастровий номер 6310136900:10:002:0034, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки для використання земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Права спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок літ. «А-2» з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 0, 15 га, кадастровий номер 6310136900:10:002:0034, для використання земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №37800965 від 20.05.2015. Відповідач [PERSON] залишила територію України та поїхала до Ізраїлю 19 травня 2016 року, підтвердженням чого слугує відповідь Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 30.01.2017 вих. №064-3500/0/15-17. \~Обставину постійного\~знаходження та\~проживання за\~кордоном у\~Ізраїлі відповідача\~ [PERSON] \~встановлено також\~рішенням Первомайського\~районного суду\~Харківської області\~від 30.03.2017\~у справі\~№632/268/17,\~що набрало\~законної сили\~18.04.2017\~року та рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30.05.2018 у справі №632/355/18, що набрало законної сили 03.07.2018. Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 02.08.2018 у справі №632/650/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення частини вартості понесених витрат на оплату комунальних послуг, що набрало законної сили 04.09.2018 та яким задоволено позов повністю, встановлено, що починаючи з січня 2016 року відповідач [PERSON] не приймає ніякої участі в утриманні майна, що їй належить на праві власності, а також в утриманні майна, що належить дітям та ігнорує звернення позивача [PERSON] про допомогу у сплаті комунальних платежів. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Несплата відповідачами комунальних платежів за утримання житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , підтверджується також наданими позивачем копіями розрахункових документів щодо оплати останнім коштів за комунальні послуги . Матеріали справи свідчать, що відповідач [PERSON] , яка є повнолітньою, за адресою: [ADDRESS] , не проживає , комунальні платежі за утримання своєї власності не сплачує, навчання у Харківському національному університеті ім. С. Кузнеця припинила. Неповнолітній [PERSON] перебуває на матеріальному утриманні позивача. Відповідач [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] на підставі заочного рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30.05.2018 у справі №632/355/18, що набрало законної сили 03.07.2018. Крім того, [PERSON] неналежним чином виконує свій батьківський обов`язок зі сплати аліментів на утримання сина, так як має заборгованість зі сплати аліментів та до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2018 внесено інформацію про кримінальне провадження №12018220400000013 за ч.1 ст. 164 Кримінального кодексу України за ухилення від сплати аліментів. З інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №161509781 та №161511490 від 29.03.2019 вбачається, що за позивачем зареєстровані права приватної власності на 1/3 частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок літ. «А-2» з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] та на 1/3 частку у праві спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0, 15 га, кадастровий номер 6310136900:10:002:0034, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Державну реєстрацію прав приватної власності на вказані частки у праві спільної часткової власності на майно було здійснено на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.04.2017 у справі №641/1102/17, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 01.08.2017, яким позов [PERSON] було задоволено, визнано недійсними договори дарування від 20 травня 2015 року, посвідчені приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Матейченко О.В. за р.№1110, р.№1114 в частині передачі в дарунки 1/3 частини житлового будинку літ. «А-2» з господарськими будівлями та 1/3 частини земельної ділянки площею 0,15 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] . Однак судові рішення судів першої та апеляційної інстанції були скасовані постановою Верховного Суду від 24.10.2018 у справі №641/1102/17, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки частково недійсними відмовлено. Відповідач [PERSON] , не здійснила дій для державної реєстрації своїх прав приватної власності на 1/3 частину житлового будинку літ. «А-2» з господарськими будівлями та 1/3 частину земельної ділянки площею 0,15 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Частиною 3 ст. 13 Конституції України та ч.4 ст. 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Відповідно до ч. 2 ст. 317 Цивільного кодексу України, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно із ст.ст. 322, 323 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не слідкують за своєю власністю, не дбають про неї, не сплачують комунальні платежі за утримання належного їм на праві власності майна. [PERSON] та [PERSON] не проживають в житловому будинку літ. «А-2» з господарськими будівлями, що знаходиться на земельній ділянці площею 0, 15 га за адресою: [ADDRESS] . Відтак, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не виконують обов`язки власників, що загрожує безповоротній втраті житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки. Відповідно до ч.2 ст. 727 ЦК України, дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність. Матеріали справи свідчать, що житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка, що розташовані у [ADDRESS] , мають для позивача велику немайнову цінність, йому не байдужа доля таких речей, так як позивач здійснював будівництво будинку, який розташований на земельній ділянці за адресою : [ADDRESS] , за особисті кошти, що встановлено рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.01.2018 у справі №646/1060/17, яке набрало законної сили 23.04.2018. Крім того, будувавши такий будинок на земельній ділянці, позивач бажав забезпечити належні умови життя своїй сім`ї, однак з огляду на поведінку [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , дарункам у вигляді житлового будинку та земельної ділянки загрожує безповоротна втрата. Частиною 1 статті 78 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У частині 1 статті 81 ЦПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із приписами частин 1 та 3 статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Відповідачі своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористались, доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві не надали. Частинами 4 та 5 статті 727 ЦК України передбачено, що дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо на момент пред`явлення вимоги дарунок є збереженим. У разі розірвання договору дарування обдаровуваний зобов`язаний повернути дарунок у натурі. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги, що дарунки є збереженими, суд дійшов висновку, що існує загроза безповоротної втрати житлового будинку літ. «А-2» з господарськими будівлями та земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер 6310136900:10:002:0034, розташованих за адресою: [ADDRESS] , які мають для позивача велику немайнову цінність. Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо розірвання договорів дарування є законними та обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved