Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування збитків, інфляційних та 3% річних у зв'язку з неповерненням вкладу, посилаючись на те, що 24 грудня 2013 року між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № 73666-501 Класичний UAH про внесення коштів (внеску) на вкладний (депозитний) рахунок, зберігання внеску і нарахування відсотків на суму коштів. Відповідно до договору позивачем було внесено відповідачу в день підписання даного договору грошові кошти в сумі 89 200 грн. строком на 3 місяці до 24 березня 2014 року. Відповідно до договору та додаткової угоди до договору відповідач взяв на себе зобов'язання з 24 січня 2014 року виплачувати позивачу відсотки, нараховані та поточний залишок внеску, у розмірі 25 % річних. 24 березня 2014 року по закінченню строку дії вкладу позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення суми вкладу з нарахованими відсотками, але належний позивачу вклад відповідач з нарахованими відсотками не повернув. В добровільному порядку відповідач відмовляється повернути дані кошти, в зв'язку з чим позивач був змушений звернутись за захистом своїх прав до суду. Адвокат позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просила їх задоволити. Представник відповідача до судового засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши думку адвоката, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 24 грудня 2013 року між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № 73666-501 Класичний UAH про внесення коштів (внеску) на вкладний (депозитний) рахунок, зберігання внеску і нарахування відсотків на суму коштів. Відповідно до договору позивачем було внесено відповідачу в день підписання договору грошові кошти в сумі 89 200 грн. строком на 03 місяців, до 24 березня 2014 року. Згідно даного договору та додаткової угоди до договору відповідач взяв на себе зобов'язання з 24 січня 2014 року виплачувати позивачу відсотки, нараховані та поточний залишок внеску, у розмірі 25% річних. Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В день закінчення дії договору - 24 березня 2014 року, відповідач належний позивачу вклад разом з нарахованими відсотками не повернув. Листом від 10 квітня 2014 року за № 111004/4120 відповідачем було повідомлено про фінансові трудності в виплаті грошових коштів та про видачу коштів буде повідомлено додатково. Таким чином, відповідач, всупереч нормам цивільного законодавства, порушив умови договору банківського вкладу № 73666-501 від 24 грудня 2013 року. Тому суд вважає, що позовні вимоги про повернення вкладу та нарахованих відсотків підлягають до задоволення, оскільки обґрунтовані на законі та відповідають умовам укладеного між сторонами договору. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Відповідно до розрахунку наданого позивачем, сума трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції по договору станом на з 24 березня 2014 по 11 травня 2014 року складає 3 990 грн. 25 коп.., які і підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. При подачі даного позову позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про судовий збір», тому на підставі ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 997 грн. 88 коп. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме до стягнення з відповідача на користь позивача неповернутий вклад на депозитний рахунок в розмірі 89 200 грн., відсотки в сумі 6 598 грн. 35 коп., 3% річних в сумі 351 грн. 91 коп. та індекс інфляції нарахований з суми вкладу та відсотків в сумі 3 638 грн. 34 коп., а всього 99 788 грн. 86 коп.

Outcome: approved