Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання договору про надання правової допомоги та комплексне юридичне обслуговування недійсним посилаючись на те, що 29.11.2016 року між ним та відповідачем був укладений Договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ДСЛ Авто» на суму 600 грн., та [PERSON] запропонував самостійно здійснити реєстрацію змін в реєстрі. В січні 2018 року під час ознайомлення з матеріалами справи № 756/16361/16-ц (в провадженні Оболонського районного суду м. Києва), він дізнався про грошові вимоги [PERSON] на підставі Договору про надання правової допомоги та комплексне юридичне обслуговування № 01-15/ЮР-ЖМ від 01.07.2015 року, як і про існування даного договору. До договору додавався Акт № 1 виконаних робіт від 31.12.2015 року та Додаткова угода від 29.02.2016 року. Сума грошових вимог становить 200 000,00 грн. Однак, даний договір та додаткова угода між ним та відповідачем ніколи не укладалися, акт він не підписував. Про них він дізнався лише в суді. Будь-яких послуг від відповідача, в тому числі зазначених у акті наданих послуг, він ніколи не отримував. Зазначені документи відповідач просив підписати з метою реєстрації частки компанії. Не розуміючи української мови, довіряючи відповідачу, враховуючи його статус адвоката, підписав дані документи не розуміючи їх змісту. Це свідчить про те, що документи підписані під впливом омани з боку відповідача в рамках підписання Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ДСЛ Авто» від 29.11.2016 року та Протоколу № 29/02/16 від 29.02.2016 року. В судовому засіданні позивач, за допомогою перекладача, підтримав обставини викладені у позовній заяві, додаткові пояснення та позовні вимоги, просив їх задовольнити. Додатково зазначив про те, що фізично бачив відповідача, він був адвокатом його партнера. Коли придбавав частку у товаристві йому дали пакет документів українською мовою, які він підписав. Наміру отримувати юридичну допомогу від відповідача не мав. Бачив його рази два-три. Зауважив, що відповідач свідомо не надав документи на експертизу. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Додатково зазначив про те, що позивач більше десяти років жив в Україні, вів діяльність, є акціонером або учасником товариства, обізнаний у веденні бізнесу, і не міг не знати, що він підписує. Вважав, що між сторонами були узгоджені всі істотні умови у договорі. Відповідач має багаторічний досвід. Вважав, що позов подано навмисно, з метою затягнути спір щодо стягнення боргу. Відповідач надавав консультації щодо ведення бізнесу в Україні, щодо продажу майна товариства, оподаткування. На якій мові відповідач надавав консультації йому не відомо. Зі слів відповідача, вони спілкувались українською чи російською мовою. Їх зустрічі відбувались в офісі 501 , по вулиці Еспланадна, 20. Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Даний позов зареєстрований в Дніпровському районному суді м. Києва 23.06.2018 року. 23.06.2018 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 03.07.2018 року здійснено запит до Міністерства юстиції України щодо персональних даних відповідача. 03.07.2018 року позовна заява залишена без руху. 01.08.2018 року від позивача надійшли документи на виконання ухвали суду. 06.08.2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження та призначено підготовче засідання. 28.09.2018 року надійшов відзив на позовну заяву. 14.03.2019 року за клопотанням позивача призначено судову технічну експертизу документів та витребувано у відповідача договір про надання правової допомоги та комплексне обслуговування від 01.07.2015 року, Акт № 1 виконаних робіт від 31.12.2015 року та Додаткову угоду від 29.02.2016 року. Витребувані документи відповідач до суду не надав. 19.12.2019 року матеріали справи повернуто з експертної установи та повідомлено про неможливість надання висновку у зв`язку з ненаданням оригіналів витребуваних документів, які є предметом експертизи. 01.07.2020 року суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про призначення судової експертизи з тих підстав, що відповідач документи, які необхідні для проведення експертизи надавати відмовився. 01.07.2020 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. 02.10.2020 року представник відповідача подав клопотання про зупинення провадження у справі на час проведення судової технічної експертизи, яка призначена ухвалою суду від 14.03.2019 року, де представник зазначив про те, що відповідач не заперечує надати документи для забезпечення проведення експертизи, та заперечував поти їх знищення. Дане клопотання залишено без розгляду, оскільки ухвала суду від 14.03.2019 року відповідачем не була виконана, у зв`язку з чим експертиза не проведена, матеріали справи повернуто без її виконання. Крім того, нових клопотань про проведення судово-технічної експертизи сторони не подавали, без чого не є можливим розглядати питання про зупинення провадження. По даній справі позивач просить суд визнати договір про надання правової допомоги та комплексне юридичне обслуговування від 01.07.2015 року недійсним посилаючись на те, що він не мав наміру його укладати, як і не мав необхідності в його укладанні. Вважає, що даний договір не читав, оскільки не володіє українською мовою, та даний договір був серед інших договорів при купівлі-продажу частки у статутному капіталі. Вважає, що відповідач ввів його в оману. З копії Договору № 01-15/ЮР-ЖМ від 01.07.2015 року убачається, що ФОП [PERSON] , як юридичний радник, зобов`язався надати правову допомогу та здійснити юридичне обслуговування [PERSON] , який є учасником (засновником) ТОВ «Автомобільне підприємство С.Т.Р. Україна», відповідно до умов цього договору. В межах договору [PERSON] надає наступні види правової допомоги: надання правових висновків щодо реалізації права замовника, способи захисту та їх відновлення; підготовка та подання до відповідних органів позовних заяв, інших заяв, скарг, звернень, клопотань; представництво прав в усіх органах на підставі виданої довіреності; консультаційно-договірна робота; представлення інтересів за кордоном; представлення інтересів як учасника (засновника) товариства; здійснення документарного правового та фінансового аналізу балансів, звітів та протоколів учасника (засновника) товариства; здійснення попереднього та поточного перекладу всієї документації; аналіз та інформування про можливі ризики при укладенні договорів; супроводження під час конфіденційних ділових зустрічей; надання правових висновків; здійснення ділового листування; юридичний супровід угод з нерухомим майном; реєстрація знаків для товарів та послуг, авторських прав, та інших об`єктів інтелектуальної власності; юридичний супровід операцій з цінними паперами; інші види юридичного обслуговування. Договір укладено на строк з 01.07.2015 року по 31.12.015 року або до повного виконання сторонам зобов`язань. Договір укладено в 2-х оригінальних примірниках українською мовою. Згідно Акту № 1 виконаних робіт/наданих послуг до Договору № 01-15/ЮР-ЖМ від 01.07.2015 року, юридичний радник надав, а замовник отримав наступні послуги: юридичний супровід замовника під час конфіденційних ділових зустрічей; представництво інтересів замовника як учасника (засновника) Товариства; участь у підготовці та укладенні договорів за дорученням замовника з іншими громадянами, допомога щодо організації контролю за виконанням укладених договорів, слідкування за застосуванням передбачених законодавством та договором санкцій по відношенню до контрагентів, що не виконують договірних зобов`язань; підготовка та ведення листування з органами державної влади та місцевого самоврядування; здійснення попереднього та поточного перекладу документів, листів; надання консультацій, висновків, довідок з правових питань, а саме: з питань розподілу прибутку та одержання дивідендів замовником, як учасником (засновником) товариства; з питань відчуження частки у статутному капіталі товариства; з питань діяльності товариства на підставі аналізу балансів та звітів товариства. Вартість наданих юридичних послуг за період з 01.07.2015 року по 31.12.2015 року складає 200 000,00 грн. Акт складено в 2-х оригінальних примірниках українською мовою. За Додатковою угодою до Договору № 01-15/ЮР-ЖМ від 01.07.2015 року, яка датована 29.02.2016 року, сторони погодили суму заборгованості з оплати послуг адвоката - 200 000 грн. та порядок сплати - рівними частинами по 10 000 грн. щомісяця з червня 2016 року. Статтями 202, 203 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Враховуючи загальні принципи цивільного права, правочини не повинні суперечити положенням законів, галузевих законодавчих актів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції. Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною першою статті 230 ЦК України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша стаття 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. За змістом зазначеної норми закону правочин може бути визнаний таким, що вчинений під впливом обману, у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману стосовно фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману є умисел. Установлення у недобросовісної сторони умислу ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є обов`язковою умовою кваліфікації недійсності правочину за статтею 230 ЦК України. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він не володіє українською мовою, і якби документи були перекладені на французьку мову, він би їх не підписав. Він не розумів зміст даних документів, та був впевнений, що вони є документами, необхідними для реєстрації його частки в ТОВ «ДСЛ Авто». Послуги, які надавались відповідачем стосовно реєстрації долі в ТОВ «ДСЛ Авто» оплачувались ним на підставі усних домовленостей. Посилається позивач і на те, що усі документи щодо юридичних послуг відповідача, які оспорюються, були ним підписані 29.11.2016 року при підписанні договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі. З метою підтвердження цього позивачем заявлялось клопотання про призначення судової технічної експертизи документів, де просив визначити чи в один період часу були виконані підписи [PERSON] та відтиски його печатки, та підписи [PERSON] на наступних документах: Договір про надання правової допомоги та комплексне юридичне обслуговування № 01-15/ЮР-ЖМ від 01 липня 2015 року; Акт № 1 виконаних робіт від 31 грудня 2015 року; Додаткова угода від 29 лютого 2016 року; Протокол загальних зборів учасників ТОВ «ДСЛ Авто» № 29-02/16 від 29 лютого 2016 року; Договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ДСЛ Авто» від 29 листопада 2016 року. А також просив встановити, чи виконані підписи [PERSON] та відтиски його печатки, та підписи Рів`єра [PERSON] у той час, якими датовані вищезазначені документи. Втім, експерт не надав свого висновку, оскільки відповідач не виконав вимогу суду, та не надав документи. Крім того, відповідач відверто заявив, що документи він не дасть, так як вони будуть знищені, що призведе до втрати доказів по іншій судовій справі. Питання щодо надання/ненадання оригіналів документів для проведення технічної експертизи судом з`ясовувалось у сторони відповідача тричі - під час розгляду клопотання про призначення експертизи 14.03.2019 року, 11.03.2020 року та під час вирішення питання по клопотанню відповідача про зупинення провадження 05.10.2020 року. Відповідь сторони відповідача була однозначна, що документи не наддадуть, або наддадуть із запереченнями знищення цих документів (їх частини). Суд не приймає дані твердження відповідача, оскільки питання щодо знищення об`єкта експертизи може вирішувати лише експерт (експертна установа), призначений судом після отримання оригіналів документів необхідних для проведення експертизи та після одержання відповідного дозволу суду, що визначено в ст. 108 ЦПК України. Оскільки такі дії не відбувались, відповідач оригінали документів до справи, чи до експертної установи не надав, що свідчить про ухилення від проведення експертизи, суд вважає за необхідне застосувати наслідки, передбачені ст. 109 ЦПК України, визнавши факт підписання позивачем документів щодо послуг адвоката 29.11.2016 року, а не в дати, які вказані на документах. Дане свідчить в свою чергу про те, що відповідач, який складав спірні документи, мав умисел ввести позивача в оману, що дає підстави, з урахуванням вимог ст. 230 ЦК України визнати Договір № 01-15/ЮР-ЖМ від 01.07.2015 року недійсним. Окрім того, відповідач не надав жодного доказу щодо виконання ним умов про надання правової допомоги, як і не надано доказів на спростування доводів позивача. Акт виконаних робіт/наданих послуг від 31.12.2015 року не містить жодної конкретики кожної послуги та їх ціни. Викладені обставини свідчать про те, що позивачем обґрунтовано заявлено позовні вимоги, які підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 2 000,00 грн., дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved