Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить визнати бездіяльність публічного акціонерного товариства по газопостачанню «Житомиргаз», в особі начальника Овруцького управління експлуатації газового господарства, щодо виконання умов договору про надання послуг з газопостачання №8332 від 12 липня 2006 року, протиправною, зобов»язати ПАТ «Житомиргаз» усунути порушення прав споживача послуг з газопостачання та зобов»язати відремонтувати за свій рахунок знятий на повірку в його господарстві лічильник газу «Візар», заводський номер 0393860. На період ремонту лічильника, встановити за свій рахунок лічильник газу з обмінного фонду. Стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 2000 грн. завдану бездіяльністю відповідача. Свої вимоги мотивував тим, що 12 липня 2006 року між ним та відповідачем по справі було укладено договір про надання послуг з газопостачання, на підставі якого представником управління газового господарства в домоволодінні позивача було встановлено газових лічильник «Візар», заводський номер 0393860. Представником відповідча 11.06.2014 року було знято лічильник газу для повірки, а 06.07.2014 року йому було повернуто газовий лічильник з довідкою про непридатність даного засобу вимірювальної техніки для застосування. Його ж поставлено до відома, що він повинен за власний рахунок придбати лічильник газу, який буде встановлено відповідачем. Посилаючись на порушення його прав як споживача, просить суд визнати бездіяльність відповідача щодо невиконання умов договору, зобовязати відповідача відремонтувати газовий лічильник за кошти відповідача та відшкодувати моральну шкоду. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав і просить відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Позивач зареєстрований та проживає в [ADDRESS], що визнано сторонами та підтверджується записом про реєстрацію в паспорті. Між сторонами 12.07.2006 року укладено у письмовій формі договір про надання населенню послуг з газопостачання №8332, за умовами якого за місцем проживання позивача відповідач зобовязується безперервно надавати послуги з постачання природного або скрапленого газу від групових резервуарних установок для побутових потреб, а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідно до акту від 04.07.2006 року в господарстві [PERSON] по [ADDRESS], представником газового господарства було встановлено газовий лічильник типу Візар № 0393860. Згідно акту від 11.06.2014 року представниками Овруцького управління з експлуатації газового господарства ПАТ «Житомиргаз» за місцем проживання позивача знято газовий лічильник типу Візар 4, заводський номер 393860 для проведення періодичної повірки. В результаті повірки, відповідно до довідки про непридатність засобу вимірювання техніки №4235 від 03.07.2014 року, вбачається, що прилад обліку визнано непридатним до застосування внаслідок перевищення припустимої похибки. 06.07.2014 року газовий лічильник типу Візар 4 №0393860 повернуто без ремонту позивачу. Згідно довідки №4235 від 03.07.2014 року виданої Житомирським науково-виробничим центром стандартизації метрології та сертифікації (ДП Житомирстандартметрологія), фактично встановлена відносна погрішність при Qmin більше 9,98%. Відповідно до пункту 16-1 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених постановою КМУ від 09.12.1999т. №2246, періодична повірка лічильників газу, їх технічне обслуговування та пов'язаний з такою повіркою ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) здійснюються за рахунок газорозподільного підприємства. При цьому, згідно п. 3.5 договору від 12.07.2006 року, укладеного між сторонами, за рахунок коштів виконавця здійснюється періодична повірка лічильників газу, їх технічне обслуговування та ремонт, пов'язаний з такою повіркою (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж). Відповідачем порушено умови договору та наведені норми Порядку, оскільки відповідачем за власний кошт не було здійснено ремонт належного позивачу лічильника. Порушенням зобов'язання за договором, відповідачем порушено права позивача як споживача. Посилання представника відповідача на те, що згідно довідки №4235 від 03.07.2014 року, газовий лічильник визнаний непридатним до застосування та ремонту в умовах служби метрології, спростовується цією ж довідкою, оскільки в ній вказано, що газовий лічильник непридатний лише до застосування, а про його ремонт нічого не зазначено. Окрім того, зі змісту пункту 16-1 Порядку вбачається, що інший порядок розрахунків зі споживачем (заміна лічильника) здійснюється у разі, якщо лічильник газу, що перебуває у власності споживача, визнано у встановленому порядку непридатним до подальшої експлуатації та ремонту. Належний позивачу лічильник не був визнаний непридатним до ремонту. Такого висновку також не містить довідка від 03.07.2014 року, на яку посилається відповідач. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Хоча основним предметом договору між сторонами дійсно є постачання газу, сторони відповідно до законодавства передбачили умови надання послуг також з технічного обслуговування і ремонту внутрішньобудинкових систем газопостачання та дворових газопроводів, в тому числі лічильників газу. Отже, правовідносини між сторонами щодо повірки та ремонту лічильника газу врегульовані договором від 12.07.2006 року, який містить наведені вище зобовязання. Таким чином, відповідач повинен нести витрати на повірку, ремонт та транспортування лічильника газу позивача. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди суд вважає такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди. Порушенням відповідачем прав позивача як споживача, позивачеві завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях через неодноразові відмови відповідача здійснити ремонт лічильника за рахунок підприємства, не надання послуг з постачання природного газу до його домоволодіння. Розмір моральної шкоди, завданої позивачу, суд визначає у 400 грн. залежно від характеру правопорушення, глибини його фізичних та душевних страждань, а також, враховуючи вимоги розумності та справедливості. Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн., так як позивач відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial