Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення суми авансу, з підстав викладених у позовній заяві. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 13 жовтня 2014 року [PERSON] прилетіла із США до України з метою придбати квартиру для своїх батьків, які мешкають в Україні. По допомогу звернулась до своєї знайомої яка знайшла квартиру. Власницею квартири [ADDRESS] є громадянка [PERSON] Сторони домовились про ціну у сумі 135 тисяч доларів США. 17.10.2014 року Г. [PERSON] зустрілись з [PERSON] для укладення договору завдатку. Після перевірки документів з'ясувалось, що на цокольне приміщення яке продавала [PERSON] не було свідоцтва на право власності. Відповідачка надала розпорядження міської ради про надання даного приміщення в користування, і запевнила, що виготовити свідоцтво на право власності буде дуже просто та пообіцяла зробити це в найкоротший термін. Після чого між нами було укладено договір завдатку на суму 1000 доларів США. В «угоді про завдаток», який було підписано між сторонами, було домовлено, що купівля-продаж квартири мала відбутись до 17 листопада 2014 року. 16.11.2014 року на зустріч [PERSON] не з'явилась. Неявка була зафіксована нотаріусом. Відповідачка не йшла на діалог, відмовилась повертати кошти тому позивачка була змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. Просить стягнути з відповідачки [PERSON] 1 000 доларів США авансу, що за курсом НБУ станом на 23.10.2015 року становила 22280,585 грн. на користь [PERSON] авансу, стягнення 10 000 грн. моральної шкоди та стягнути з [PERSON] на користь позивачки [PERSON] суми сплаченого судового збору. У судове засідання представник позивачка не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі. Просила позовні вимоги задоволити в повному обємі. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст.570 ЦК України, «завдатком» є грошова сума або нерухоме майно , що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього платежів на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Договір купівлі продажу між сторонами не було укладено, ніякого зобов'язання у позивачки з виплати відповідачу вартості квартири не виникло. Відповідач не є кредитором, а [PERSON] не є боржником. Тому виходячи зі змісту ч.2 ст. 570 ЦК України, передані позивачкою кошти відповідачки є авансом. Тому відповідачка заволоділа коштами які належать [PERSON], без достатніх правових підстав. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також, шкода завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до довідки Управління НБУ у Львівській обл. від 23.10.2015 року станом на 23.10.2015 року 100 доларів США - 2228,0585 грн. Таким чином сума яка підлягає поверненню - 1000 доларів США, що становить 22 280,58 грн. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою яка її завдала. Відповідно до ст. 23 ЦК України,особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Як вказує законодавець, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. В пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001 року зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, позивач не надав суду жодного належного доказу, який би підтверджував, те що діями саме відповідача йому завдано моральну шкоду, а тому позов в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити. Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити частково, оскільки відповідач належним чином не виконав зобовязання за договором завдатку, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, що підтверджується представленими суду письмовими доказами. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в користь позивача 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved