Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути з останньої на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 114,84 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 16.09.2011 року відповідач у справі отримав кредит у сумі 4 600,00 грн.\~ у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з порушеннями своїх зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 28.02.2015 року має заборгованість у розмірі 14114,84 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 6803,73 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 5563,33 грн., заборгованість з пені та комісії за користування кредитом 599,45 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 648,33 грн. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнала позов частково, зокрема вказувала про те, що 09.10.2015 року здійснювала проплати по спірним кредитним зобов'язанням в сумі 1300 грн. та 500 грн.. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково із урахуванням наступних, встановлених судом обставн. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 16.09.2011 року відповідач у справі отримав кредит у сумі 4600,00 грн.\~ у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач виконав умови договору, а саме надав кредит у відповідних розмірах шляхом перерахунку на вказаний у договорі картковий рахуноку, що вбачаєтсья як із досліджних судом анкети-заяви відповідача на видачу кредитних коштів від 16.09.2011 року так і з наданного позивачами розрахунку заборгованості, з приводу чого також позивач не заперечувала у суді Як вбачається з Умов надання споживчого кредиту, до спірного договору, з якими позивач ознайомлювалась на час виникнення розглядуваних правовідносин, про що зазначала у судовому засіданні, клієнт зобовязаний сплачувати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах передбачених договором.\~ Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених вказаним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязань сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п.2.1.1.12.6.1 в разі виникнення прострочених зобовязань на суму від 100,00 грн., які включають прострочені зобовязання, передбачені п. 2.1.1.12.6.2., 2.1.1.12.8.1 Умов та правил,пеня нараховується за кожен день прострочки платежу в розмірі базової відсоткової ставки по договору поділена на 30 за кожен день прострочки кредиту. У звязку із неналежним виконанням своїх зобовязань відповідач станом на 28.02.2015 року має заборгованість у розмірі 14114,84 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 6803,73 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 5563,33 грн., заборгованість з пені та комісії за користування кредитом 599,45 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 648,33 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості\~ за договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~ Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, до відношень за кредитним договором застосовуються положення про позику. Відповідно до положень ст.ст.1048-1050 ЦК України позикодавець має право на отримання від позичальника відсотків від суми позики, розмір яких встановлюється договором,\~ а позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві в строк та в порядку, визначеному зобовязанням. У випадку порушення зобовязань щодо повернення позики, позичальник несе відповідальність відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України).\~\~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства [PERSON] «Приватбанк» є обґрунтованими в частині позовних вимог, а саме стягнення заборгованості за кредитом в сумі 6803,73 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 5563,33 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 648,33 грн., такими, що підлягають задоволенню, оскільки на даний час заборгованість за кредитним договором за розглядуваний судом період відповідачем не сплачена. Разом із тим, позовні вимоги в частині стягнення пені не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, як то вбачається із досліджених судом Умов та правил надання кредиту за спірним Договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. При цьому посилання позивача на здійснення нею проплат по спірному кредиту у жовтні 2015 ркоу не приймаються судом до уваги в контексті предмету та підстав прозглядуванного позову, з огляду на період спірної наразі заборгованості а також з огляду на строки дії спірного кредитного Договору. Окрім того слід зазначити, що з матеріалів справи а також доданих сторонами доказів, зокрема і відповідачем, не можливо здійснити порівння номеру картки, на який вказані проплати були здійснені, із рахунком на яикй відповідачем здійснються погашення спірної заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial