Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, третіх осіб про визнання дій Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського управління юстиції щодо опису й арешту та передачі для реалізації однокімнатної квартири розташованої у [ADDRESS] без дозволу Органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради незаконним, скасування акта опису і арешту майна від 09.06.2016 року та звільнення з-під арешту та виключення з опису квартири [ADDRESS]. Позов мотивує тим, що 05.05.2014 року між ним та [PERSON] укладено попередній договір щодо купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. З цього часу він разом із своїми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є користувачами вище вказаної квартири, там прописані та проживають, іншого місця проживання у них немає. На виконання виконавчого листа виданого 17 березня 2011 року Личаківським районним судом м. Львова про солідарне стягнення з боржників [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в сумі 368863,91 грн., 6 червня 2016 року державним виконавцем Личаківського відділу ДВС ЛМУЮ проведено та складено акт опису та арешту майна боржника - [PERSON], а саме однокімнатної квартири [ADDRESS]. Вважає, що процедурою звернення стягнення на майно, а саме квартиру [ADDRESS] порушені права його малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], оскільки дозвіл органів опіки та піклування на реалізацію нерухомості відсутній. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві. Додав, що на час посвідчення договору поруки, по яким [PERSON] взяла зобов'язання вона не була власником спірного майна, окрім того на забезпечення зобов'язання по кредитному договору було передано заставлене майно, яке не відомо де поділося і не звернуто в рахунок погашення боргу. Після приватизації квартири [PERSON] в 2014 році оформила попередню угоду з позивачем і членами його сім'ї і всі вони, в тому числі малолітні діти вселилися у спірну квартиру. Лише в 2016 році органи ДВС здійснили опис майно та мають намір продати квартиру без згоду органу опіки та піклування, оскільки Личаківської районної адміністрації відмовила у дозволі на реалізацію квартири [ADDRESS]. Тому вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки порушуються права дітей. Представник відповідача Личаківського відділу ДВС ЛМУЮ в судові засідання на неодноразові виклики суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Просив розгляд справи проводити за відсутності їх представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Направила суду клопотання в якому просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради Сальвицький Р.І. в судовому засіданні проти позову не заперечив, пояснив, що 05.09.2016 року до них звернувся державний виконавець Скоп Т.А. стосовно надання згоди на реалізацію кімнати [ADDRESS]. Вказане питання розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 15.09.2016 року та встановлено, що в [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] проживають малолітні [PERSON] та [PERSON] При відчужені вище вказаної кімнати їх майнові та немайнові права будуть порушені, тому Личаківська районна адміністрація, як орган опіки та піклування, заперечувала у реалізації кімнати, де проживають та мають право користування малолітні діти [PERSON] та [PERSON] Представник третьої особи ПАТ КБ «Надра» в попередньому судовому засіданні проти позову заперечував. Вважає, що рішення Личаківського районного суду м.Львова від 11.11.2010 року про солідарне стягнення з боржників [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 368863,91 грн. заборгованості за кредитним договором підлягає до виконання, а накладення арешту на квартиру боржника є обов'язком державного виконавця. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких мотивів. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 11 листопада 2010 року задоволено позов ВАТ КБ «Надра», стягнено солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість по кредитному договору №1676/МК від 18.01.2007 року та по кредитному договору №20/МБ-38 від 18.04.2007 року в розмірі 366911 грн. 91 коп. та 1952 грн судових витрат, а всього 368863 грн. 91 коп. ( а.с.56) Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, 17.03.2011 року Личаківським районним судом м.Львова видано виконавчий лист на виконання вище вказаного рішення суду від 11.11.2010 року та у 2011 році державним виконавцем Личаківського відділу ДВС ЛМУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, накладено арешт на все майно належне [PERSON]. Статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження», що діяв на час проведення виконавчих дій передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилучені та примусовій реалізації. Як вбачається з матеріалів справи, 09.06.2016 року державним виконавцем Личаківського відділу ДВС ЛМУЮ Скот Т.А. складено акт опису й арешту майна при примусовому виконанні виконавчого листа, що виданий Личаківським районним судом м.Львова 17.03.2011 року, описано і накладено арешт на кімнату [ADDRESS], на описане майно накладено арешт і встановлено заборону відчуження, описане майно буде передане для реалізації не раніше 15.06.2016 року. Боржнику [PERSON] та стягувачу ВАТ КБ «Надра» копію акту опису та арешту майна надіслано поштою. ( а.с.5-6) Відповідно до п.4.5.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі передачі на реалізацію нерухомого майна право власності на яке або право користування яким мають неповнолітні, необхідний попередній дозвіл органів опіки і піклування, що надається відповідно до закону. Окрім того, представником позивача на підтвердження заявлених вимог надано суду попередній договір щодо купівлі-продажу квартири від 05.05.2014 року, що укладений між [PERSON] та [PERSON] згідно якого сторони дійшли згоди щодо майбутнього продажу квартири [ADDRESS]. З копії паспорта громадянина України ( а.с.12) та довідок про реєстрацію місця проживання особи ( а.с.13-14) вбачається, що [PERSON] та його малолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] були зареєстровані за адресою [ADDRESS] ще до опису і накладення арешту на спірну квартиру. Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування пов'язаної із захистом прав дитини» передбачено, що дозвіл на вчинення правочину щодо нерухомого майна дитини надається у разі гарантування збереження її права на житло. Як пояснив в судовому засіданні представник органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради питання надання згоди на реалізацію кімнати [ADDRESS] розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 15.09.2016 року. Личаківська районна адміністрація, як орган опіки та піклування, заперечує проти реалізації кімнати, де проживають з батьком [PERSON] та мають право користування малолітні діти [PERSON] та [PERSON], оскільки при відчужені вище вказаної кімнати їх майнові та немайнові права будуть порушені. Враховуючи вище наведене, судом встановлено, що виконавчі дії Личаківського відділу ДВС ЛМУЮ по виконанню виконавчого листа порушили права малолітніх осіб [PERSON] та [PERSON] на право користування житлом, а відсутність дозволу органу опіки та піклування на реалізацію нерухомого майна виключає реалізацію вище вказаної квартири. Отже враховуючи наведені обставини суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання дій Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського управління юстиції щодо опису й арешту та передачі для реалізації однокімнатної квартири розташованої у [ADDRESS] без дозволу органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради є підставними та підлягають задоволенню, звільнивши з-під арешту та виключивши з акта опису і арешту майна від 09.06.2016 року спірну квартиру. Щодо вимог позивача про скасування акту опису і арешту майна від 09.06.2016 року в цілому суд в цій частині в позові відмовляє, оскільки визнавши дії державного виконавця неправомірними в частині опису, арешту та передачі для реалізації однокімнатної квартири розташованої у [ADDRESS] та виключивши майно з під арешту, необхідності визнавати акт опису і арешту майна не має.

Outcome: dismissed