Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив суд (з урахуванням уточненої позовної заяви від 05.12.2018) визначити порядок користування земельною ділянкою площею 676 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , виділивши: -в користування [PERSON] житловий будинок у розмірі 39/75 частки, земельну ділянку площею 351,50 кв.м. під житловим будинком літ. «А1-1Ж» з прибудовами 96.50кв.м.,під будівлями та спорудами: сарай літ. З, вбиральня літ.Ж, л. душ, літ. В, тр. колодязь, літ. №1, 39/75 частки сараю, літ. «Б» розміром 3.25 х 2,94 м. -29,00 кв.м., під ділянкою вільною від забудови біля будинку - 226,00 кв.м.; -в користування [PERSON] відповідно до її частки у праві власності на житловий будинок у розмірі 12/25 частки, земельну ділянку площею 324.50 кв.м.під житловим будинком літ. «А-1Ж» з прибудовами: 104,4 кв.м., під будівлями та спорудами: гараж, літ. «Г», вбиральня літ. «Е»,12/25 частки сараю, літ. «Б» (розміром 3,25 х 2,72м.)- 42,60 кв.м., під ділянкою вільною від забудови біля будинку - 177,50 кв.м. Просив стягнути судові витрати у розмірі 3955,20 грн за проведення судової будівельно-технічної експертизи. Позов мотивувала тим, що позивачу належить право власності на 39/75 частин будинку, відповідачу - 12/25 частин будинку. Відповідач відмовляється в добровільному порядку визначити порядок користування будинком, угоди між сторонами не досягнуто. З 17.11.2015 року до 06.09.2016 року провадження по справі зупинялось для проведення експертизи. З 24.01.2017 року до 13.08.2018 року провадження по справі зупинялось у зв`язку зі смертю відповідача та прийняття його спадщини. 07.12.2018 року позов було пред`явлено до спадкоємця [PERSON] . Позивач, представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, дали пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач [PERSON] позов не визнавав. Вважав,що склався порядок користування, який зміні не підлягає. Границі встановлював працівник БТІ. Представник відповідача вважає, що строк позовної давності збіг і у позові слід відмовити. Спадкоємиця відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про розгляд справи повідомлена. За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу без її участі. Суд , дослідивши матеріали справи приходить до такого. Сторони є співвласниками житлового будинку, що розташований: [ADDRESS] . Позивачу належить 39/75 частин вказаного будинку. Вказаний факт підтверджено копіями рішення Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 05.07.1988 року, додаткового рішення Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 14.10.1988 року, договору дарування частини житлового будинку від 27.03.2002 року. (а.с. 8,9,10) 12/25 частин вказаного будинку належало [PERSON] . Вказаний факт підтверджено копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 15.03.1993 р. Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою, р. №1-547. (а.с. 30) Сторони користувались земельною ділянкою домоволодіння за порядком, який склався до придбання позивачкою частини дома у 2002 році. Розмір частки земельних ділянок, які знаходяться у користуванні сторін не відповідають часткам права власності на домоволодіння оскільки позивач фактично користується земельною ділянкою розміром. Позивач, яка володіє 39/75 частки домоволодіння фактично користується 254,00 кв.м. земельної ділянки. Відповідач, якій володіє 12/25 (36/75) частки домоволодіння користується 422,00 кв.м. земельної ділянки. Вказані факти підтверджені дослідженнями, які проведені були проведені в ході призначеної судом судово-технічної експертизи./а.с.75/ Вказане приводить суд до висновку, що розмір земельної ділянки, якою користується відповідач не відповідає частки його права власності в домоволодінні. Між сторонами не досягнуто домовленості про розподіл земельної ділянки у відповідності до розміру права власності на домоволодіння. Володіння відповідачем більшою часткою земельної ділянки порушує права позивачки. Проведеною по справі експертизою встановлені варіанти розподілу земельної ділянки. Позивач наполягає на варіанті за яким в її користування виділяється земельна ділянка площею 351,50 кв.м. під житловим будинком літ. «А1-1Ж» з прибудовами 96.50кв.м.,під будівлями та спорудами: сарай літ. З, вбиральня літ.Ж, л. душ, літ. В, тр. колодязь, літ. №1, 39/75 частки сараю, літ. «Б» розміром 3.25 х 2,94 м. -29,00 кв.м., під ділянкою вільною від забудови біля будинку- 226,00 кв.м. В користування відповідачу виділяється земельна ділянка площею 324.50 кв.м.під житловим будинком літ. «А-1Ж» з прибудовами: 104,4 кв.м., під будівлями та спорудами: гараж, літ. «Г», вбиральня літ. «Е»,12/25 частки сараю, літ. «Б» (розміром 3,25 х 2,72м.)- 42,60 кв.м., під ділянкою вільною від забудови біля будинку- 177,50 кв.м. Статтею 356 ЦК України передбачено , що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України передбачено , що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 5 статті 120 Земельного Кодексу України передбачено, що при переході права власності на будівлю або споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі чи споруди, при переході права власності на будівлю або споруду до громадян, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою на якій розташована будівля чи споруда. Викладене приводить суд до висновку про те,що позивач має право на користування земельною ділянкою, а відповідач чинить йому перепони у здійснені його права, чим порушує права позивача. Відповідачем не запропоновано іншого варіанту порядку користування земельною ділянкою, визначений позивачем порядок користування не порушує прав інших осіб. Викладене приводить суд до висновку про те,що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. А також з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі ст.ст.319,356,358 ЦК України,

Outcome: approved