Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій вказав, що відповідно до укладеного договору №б/н від 01 серпня 2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 17000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання вказаного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256, від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http//privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, таким чином, зобов'язання за вказаним договором не виконав та станом на 14 березня 2018 року має заборгованість - 34885,63 грн., яка складається з наступного: - 13138,86 грн. - тіло кредиту; - 10177,36 грн. - відсотки за користування кредитом; - 94323,00 грн. - пеня; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1637,41 грн. - штраф (процентна складова). Оскільки взяті на себе зобов'язання за договором відповідач [PERSON] не виконав та від їх виконання ухиляється, позивач звернувся із вказаною позовною заявою до суду та просить стягнути із [PERSON] на свою користь 34885,63 грн. заборгованості за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте надіслав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки, при цьому відзиву на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в відсутність позивача та належним чином повідомленого відповідача на підставі наявних у справі письмових доказів та, відповідно до ст. 280 ЦПК України, постановити у справі заочне рішення, яким частково задоволити позов з наступних мотивів. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України встановлено, що - порушення зобов'язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що - за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, згідно матеріалів цивільної справи, 01 серпня 2012 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приват Банк» укладено договір № б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 17000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказане також підтверджене, зокрема, копією анкети-заяви [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.11), копією витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.12), копією витягу з умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.13-27), копією паспорта громадянина України відповідача [PERSON] (а.с.28,29). Свої зобов'язання згідно договору відповідач не виконав, кредитні кошти не повернув та згідно розрахунку заборгованості (а.с.7-10) за вказаним договором станом на 14 березня 2018 року має заборгованість 34885,63 грн., яка складається з наступного: 13138,86 грн. - тіло кредиту; 10177,36 грн. - відсотки за користування кредитом; 94323,00 грн. - пеня; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1637,41 грн. - штраф (процентна складова). Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Згідно правової позиції Верховного Суду України №6-116цс13 від 06.11.2013 року, уразі встановлення у договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов, одночасне застосування таких заходів відповідальності як пеня та штраф не свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Разом з тим, кредитним договором передбачена відповідальність за порушення зобов'язання у виді штрафу як фіксованої частини та процентної складової. Тобто за одне й те саме порушення зобов'язання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому в ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тобто вимога банку про стягнення з відповідача одночасно двох видів штрафів є неправомірною. З огляду на це суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню лише сума штрафу, встановлена кредитним договором в розмірі 500 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 33248,41 грн., яка складається з наступного: 13138,86 грн. - тіло кредиту; 10177,36 грн. - відсотки за користування кредитом; 94323,00 грн. - пеня; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved