Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 26.03.2013р. уклав із відповідачем кредитний договір за яким відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30% на рік. Відповідач неналежним чином виконував обовязки за кредитним договором, внаслідок чого в нього виникла заборгованість, яка станом на 30.09.2016р. становить 13460,59 грн. та складається з 160,00 грн. заборгованості за кредитом, 8841,19 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3342,23 грн. заборгованості за пенею та комісією, 500,00 грн. фіксованого штрафу, 617,17 грн. процентної складової штрафу. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду клопотання про слухання справи в його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Таким чином суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 26.03.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних (2,5% на місяць). Даний кредитний договір включає в себе: «Умови та Правила надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою», «Тарифи Банку». Відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. (а.с. 6-32) За розрахунком позивача, заборгованість відповідача [PERSON] станом на 31.10.2016р. становить 03.11.2016р. становить 13522,94 грн. та складається з 492,38 грн. заборгованості за кредитом, 9010,42 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2900,00 грн. пені та комісії, 500,00 грн. фіксованого штрафу, 620,14 грн. процентної складової штрафу. (а.с. 6-7) Також, позивачем було надано до суду письмові пояснення щодо порядку розрахунку заборгованості. В даних поясненнях зазначається, що до квітня 2014р. діяла наступна формула нарахування відсотків: поточне тіло кредиту помножене на відсоткову ставку поділену на 365 помножено на кількість днів поділених на 100.. Для нарахування відсотків на прострочену заборгованість діяла наступна формула: прострочене тіло кредиту помножене на відсоткову ставку поділену на 365 помножено на кількість днів поділених на 100. Такі формули зазначену позивачем як N*M/365*Y/100. З квітня 2014р. банком було внесені зміни до умов та правил надання банківських послуг та тарифів в частині розрахунку відсотків, згідно яких, у разі виникнення прострочених зобовязань відсотки нараховуються у подвійному розмірі на всю суму заборгованості і нарахування відсотків на поточну заборгованість здійснюється за формулою: (поточне тіло кредиту додати до нарахованих відсотків в санкції в попередньому місяці)помножено на відсоткову ставку поділену на 365 помножено на (коефіцієнт відсоткової ставки) помножено на кількість днів поділену на 100. На прострочену заборгованість відсотки нараховуються за наступною формулою: (прострочене тіло кредиту додати виставлені до сплати та непогашені відсотки і санкції на перше число попереднього місяця) помножити на відсоткову ставку поділену на 365помножене на 2 помножене на кількість днів поділену на 100. Також зазначено, що «сума комісії та пені» у розрахунку стосується нарахування пені, яка нараховувалася з 30.09.2013р. у розмірах 50 грн. у разі виникнення прострочки на протязі 1 місяця та 100 грн. у разі виникнення прострочки на другий місяць поспіль. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата пені за несвоєчасне повернення кредиту обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не сплачував суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Як вбачається з додаткових письмових пояснень позивача, ПАТ «КБ «Приватбанк», в порушення ст. 525 ЦК України допустив односторонню зміну умов договору та з квітня 2014р. суттєво змінив своїм внутрішнім Наказом № СП-2014-6635230 від 02.04.2014р. порядок нарахування відсотків за користування кредитом. Відомостей про те, що [PERSON] була повідомлена належним чином та погодилася із такою зміною до суду не надано. Тому нарахування відсотків має здійснюватися за формулою, яка діяла на час укладення кредитного договору на 26.03.2013р. тобто 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості. Позивач посилається на те, що до квітня 2014р. до нарахування відсотків за користування кредитом та за прострочений кредит застосовувалися формули N*M/365*Y/100. Проте, ані у позові, ані у письмових поясненнях позивача не зазначено посилань, в якому пункті якого з документів (з яких складається кредитний договір) зазначено ці способи нарахування відсотків. Із доданих до позову складових кредитного договору на а.с. 6-32 є лише посилання на те, що базова % ставка на місяць становить 2,5%, яка нараховується на залишок заборгованості виходячи із розрахунку 360 днів у році (що і є 30% річних). (а.с. 7). Таким чином, оскільки позивач не надав належного обгрнутвання своїх позовних вимог щодо способу нарахування відсотків, необхідним є перерахунок відсотків у загальному порядку, тобто із розрахунку базової ставки 2,5% місячних відсотка на залишок заборгованості, тобто з 160 гривень, що дорівнюватиме 4 грн. на місяць. Непогашена заборгованість зі сплати відсотків та тіла кредиту виникла у відповідачки з 30 вересня 2013 року (як вбачається з письмових пояснень позивача та розрахунку заборгованості). Позовні вимоги про стягнення заборгованості ставляться по 30 вересня 2016р. таким чином, з 30 вересня 2013р. по 30 вересня 2016р. таким чином, заборгованість відповідача зі сплати відсотків утворилася за 36 місяців. У звязку із цим, заборгованість відповідачки за 36 місяців складає 144 грн. (36 місяців помножено на 4 грн.) Також, судом встановлено, що позивачем нарахована пеня з фіксованою ставкою в розмірі 500 гривень та пеня з процентною складовою 617,17 грн., а також пеня у розмірі 3342,23 грн. Виходячи із розміру кредиту та тієї обставини, що він наданий фізичній особі, суд вважає, що кредит є споживчим, і особливості регулювання відносин сторін визначаються\~Законом України «Про захист прав споживачів». Крім того, необхідність застосування цього\~Закону України\~до споживчого кредитування звернуто увагу у Рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року (справа про захист прав споживачів кредитних послуг). У цьому Рішенні Конституційного Суду України зазначено, що у справі про захист прав споживачів кредитних послуг держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб'єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Згідно зі\~ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Відповідно до п.5 ч.3 \~ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад пятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобовязань за договором. За ч.5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Нарахована сукупна сума пені (500грн.+617,17грн.+3342,23грн.=4459,40грн.) значно перевищує 50% вартості продукції тобто тіла кредиту, яке визначено у договорі у 300 грн. та заборгованість за яким складає 160 грн. Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає за можливе застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» і зменшити розмір нарахованої пені до 50 % заборгованості за тілом кредиту (яка вказана у 160 грн.), тобто до 60 грн. Таким, чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за кредитним договором від 19.11.2012 року у розмірі 364 грн. (160,00 грн. заборгованості за кредитом + 144,00 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом + 60 грн. штрафу) З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд також враховує і положення п.6 ст.3 ЦК України стосовно загальних засад цивільного законодавства, а саме справедливості, добросовісності та розумністі. Позивачем не наведено обґрунтування тієї обставини, що позивачка, не повернувши банку своєчасно кредит у розмірі 160 грн. могла спричинити банківській установі шкоду яка б була співрозмірна нарахованій пені 4459,40грн., а також, що користування 160 грн. з боку позивачки за три роки було б співмірно банківській винагороді у вигляді процентів, які нараховані позивачем у розмірі 8841,19грн. На підставі ст. 88 ЦПК України та згідно з Законом України «Про судовий збір» з \~відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог. 13460,59 грн. заявлених вимог складає 2,7% від 364 грн. задоволених вимог. Судовий збір позивачем було сплачено у розмірі 1378,00 грн. Тому, стягненню підлягає 2,7% сплаченого судового збору, тобто 37,21 грн.

Outcome: partial