Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] , в якому просила суд визначити їй додатковий строк для оформлення спадщини у нотаріальному порядку з метою подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що[INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий № [NUMBER] , загальною площею 3.7340 Га, яка розташована на території Зарожненської сільської ради Чугуївського району Харківської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.03.2007 року № 2-350. Позивач, вважаючи себе єдиним спадкоємцем [PERSON] , не звернулась до нотаріуса задля подачі заяви про прийняття спадщини будучи введеними в оману неправильною консультацією спеціаліста та через власну правову необізнаність, оскільки вважали себе такою, що прийняла спадщину фактично, у встановлений законом строк через відсутність інших спадкоємців. Наразі позивач, через пропуск строку подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, позбавлена можливості нотаріально оформити свої спадкові права, тому змушена була звернутись до суду. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити (а.с. 19). Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с. 20). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14 грудня 2010 року (а.с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складалась із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий № [NUMBER] загальною площею 3.7340 Га, яка розташована на території Зарожненської сільської ради Чугуївського району Харківської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.03.2007 року № 2-350 (а.с. 12). Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] стали його діти - позивач та відповідач по справі - [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , будучи сином померлого [PERSON] , [INFO] вчинив заяву, яку посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу М.В. Феденко, про те, що вважає себе таким, що не прийняв спадщину, та не заперечує проти того, щоб майно померлого [PERSON] успадкувала в цілому [PERSON] , [INFO] . За поновленням строку для прийняття спадщини не звертався та звертатися наміру не має. [PERSON] від прийняття спадщини після смерті у встановленому законом порядку не відмовлялись. Так як спадкоємєць за законом [PERSON] не проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, то в силу вимог ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України, повинні були протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. [PERSON] не подала вчасно нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, у зв`язку із чим йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском строків прийняття спадщини. Як зазначила у позовній заяві позивач [PERSON] строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини нею пропущено з поважної причини. Поважною причиною пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини [PERSON] зазначає їх правову необізнаність та наданням посадовою особою Зарожненської сільської ради Чугуївського району Харківської області хибної інформації щодо строків та порядку спадкування, того, що вони є єдиними спадкоємцями та як діти спадкують фактично після смерті батьків, у зв`язку з чим остання вважала себе такою, що прийняла спадщину фактично. Виходячи з роз`яснень, що містяться в абз.6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд вважає, що посилання позивача [PERSON] на те, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] стала її хибна впевненість у тому, що вона спадкувала фактично, підґрунтям якої стало хибне роз`яснення фахівця - є переконливими, оскільки підтверджуються належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами. Відтак, суд, проаналізувавши та оцінивши кожний аргумент, наведений у заяві по суті та в судовому засіданні, а також представлені докази, констатує той факт, що позивачем надано належні, достовірні, достатні та допустимі докази на підтвердження того, що ним пропущено строки для прийняття спадщини з поважних причин. Встановленим судом фактам відповідають цивільно-правові відносини, що виникають із спадкування, щодо порядку відкриття спадщини, прийняття спадщини та продовження строків для прийняття спадщини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Виходячи з системного аналізу наведених вище норм законодавства та доказів, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] , спадкоємєць майна померлого [PERSON] за законом, своєчасно не прийняла спадщину через хибне розуміння нею порядку спадкування, що є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, у зв`язку із чим є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. До вказаного висновку суд прийшов, виходячи із того, що, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Необізнаність спадкоємця про факт смерті та наявність спадкового майна є, на думку суду, перешкодою для подання заяви про прийняття спадщини, а отже, поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Вказані обставини свідчать про поважність пропуску позивачем строків звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. За таких обставин, суд вважає, що є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку в три місяці для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Отже, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved