Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] та просив визнати договір оренди транспортного засобу, укладений 18 вересня 2013 року між ним та [PERSON] - дійсним; розірвати договір оренди транспортного засобу, укладений 18 вересня 2013 року між ним та [PERSON]; стягнути з [PERSON], [INFO], уродженки м. Харкова, на його користь орендну плату за період з 18 вересня 2013 року по 18 березня 2014 року у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) грн.; стягнути з [PERSON], [INFO], уродженки м. Харкова, на його користь вартість сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно з умовами договору оренди, [PERSON] отримала автомобіль в оренду строком на 6 місяців та зобов'язалася сплачувати плату за користування автомобілем в розмірі 2 000 грн. щомісяця, проте не виконує умови укладеного договору. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про підтримання позовних вимог та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, заяв про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в процесі розгляду справи. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 24 вересня 2011 року [PERSON], [INFO], що зареєстрований та мешкає в [ADDRESS], оформив на [PERSON] довіреність, терміном на три роки, дійсну до 24 вересня 2014 року, зареєстровану в реєстрі за № 1881 та посвідчену приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] За цією довіреністю позивач має право управляти та розпоряджатися автомобілем марки ВАЗ 2104, рік випуску 1988, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 12 березня 1998 року Чугуївським МРЕВ ДАІ УМВС України в Харківській області, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого Чугуївським МРЕВ ДАІ УМВС України в Харківській області. Довіреність видана з правом: продажу автомобіля за встановленим законом порядком, обміну, оренди, застави, отримувати ссуду, страхування, передачі у позичку, зміни номерних агрегатів і вузлів, поїздок за кордон, догляду на митницях. 18 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди транспортного засобу (а.с.9). Відповідно до умов договору [PERSON] було надано в оренду автомобіль марки ВАЗ 2104, рік випуску 1988, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 12 березня 1998 року Чугуївським МРЕВ ДАІ УМВС України в Харківській області, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого Чугуївським МРЕВ ДАІ УМВС України в Харківській області. Згідно з умовами договору [PERSON] отримала вищевказаний автомобіль в оренду строком на 6 (шість) місяців, та зобов'язалася сплачувати плату за користування автомобілем в розмірі 2 000 (двох тисяч) грн. щомісяця. Станом на 18.03.2014 року умови договору найму оренди автомобіля [PERSON] не виконуються, а саме після отримання автомобіля вона не сплатила жодного разу плату за користування автомобілем, обумовлену договором. На телефонні зв'язки не відповідає. Згідно вимог ст.799 Цивільного кодексу України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участі фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Договір оренди транспортного засобу від 18 вересня 2013 року не був нотаріально посвідчений, так як після підписання даного договору позивач втратив усі зв'язки з відповідачем. Відповідач переховується від відповідача, на телефонні зв'язки не відповідає, а тому позивач не мав можливості нотаріально посвідчити даний договір. У відповідності з ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України даний договір може бути визнаний дійсним, так як між сторонами було досягнуто усіх істотних умов договору. За період з 18 вересня 2013 року по 18 березня 2014 року заборгованість з орендної плати за транспортний засіб склала 12 000 грн. 00 коп. Саме 18 березня 2014 року у присутності працівників міліції позивач забрав свій автомобіль, якому було завдано значної шкоди. Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (оренди). Відповідно до ст. 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У відповідності до ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Суд, оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи надані сторонами, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.79 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved