Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати недійсним іпотечний договір та виключити записи з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. В обґрунтування позову позивач зазначила, що саме вона є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.12.2012 року, виданого позивачу після смерті [PERSON], у якого право власності на зазначену квартиру виникло 27.08.2010 року на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова по справі №2-14673/10. Однак у зв'язку з тим, що на підставі Іпотечного договору від 24.05.2011 року та Додаткового договору до нього від 30.07.2012, які не відповідають нормам чинного законодавства, були внесені записи відносно квартири позивача до Державного реєстру іпотек від 30.07.2012 року №11206178 і в Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 24.05.2011 року №11206924, він не має можливості у повній мірі використовувати свої передбачені законом права як власник майна. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги просили задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином про причини неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши пояснення, дослідивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 31.03.2010 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] і ТОВ «Аліма-Т» укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартири 1-16, 18-26, 30, 31, 38, 39, 41, 42-48, 51-54, 60-64, 67, 69, 70, 74-80, 85-87, 91, 94, 98-103, 107, 110, 112, 113, 115-123 (загальна кількість - 80 квартир) у будинку літ. «В-5» по [ADDRESS] та акт приймання-передачі до цього договору. Рішенням Господарського суду Харківської області від 26 квітня 2011 року визнано дійсним договір купівлі-продажу майнових прав №31/03-10 від 31 березня 2010 року, укладений між ФОП [PERSON] і ТОВ «Аліма-Т»; визнано за ТОВ «Аліма-Т» право власності на квартири 1-16, 18- 26, 30, 31, 38, 39, 41, 42-48, 51-54, 60-64, 67, 69, 70, 74-80, 85-87, 91, 94, 98-103, 107, ПО, 112, 113, 115-123 (загальна кількість - 80 квартир) у будинку літ. «В-5» по [ADDRESS]. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10 травня 2012 року рішення Господарського суду Харківської області від 26 квітня 2011 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ТОВ «Аліма-Т». Вказана постанова набрала законної сили. З свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.2012 року, вбачається, що спірна квартира [ADDRESS] належала [PERSON], право власності на зазначену квартиру виникло 27.08.2010 року на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова по справі №2-14673/10, спадкоємцем [PERSON] є [PERSON]. Згідно витягу про Державну реєстрацію прав квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.2012 р. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна на квартирі [ADDRESS] існує обтяження - заборона на нерухоме майно на підставі реєстраційного номеру обтяження 11206924 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 24.05.2011 року та обтяження іпотекою на підставі реєстраційного номеру обтяження 11206178 в Державному реєстрі іпотек від 30.07.2012 року. Реєстраційний запис від 24.05.2011 року №11206924 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна містить наступні параметри - підставою обтяження визначено Іпотечний договір, 2106, 24.05.2011 року, ПН ХМНО Гончаренко Т.А., об'єкт обтяження: квартира у житловому будинку літ. «В-5», адреса: [ADDRESS], Номер РПВН: 28533056; власник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Аліма-Т», код: 35058172, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 18; обтяжував: Товариство з обмеженою відповідальністю «Аргумент-2009», код: 36226184, м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 41/2, заявник: ПН ХМНО Гончаренко Т.А. Реєстраційний запис від 30.07.2012 року №11206178 в Державному реєстру іпотек містить наступні параметри - підстава обтяження: додатковий договір №23 до іпотечного договору, 3062, 30.07.2012, Приватний нотаріус ХМНО Гончаренко Т.А., об'єкти обтяження: квартири №№ 4, 5, 7, 10, 12, 15, 16, 21, 22, 30, 31, 39, 42, 54, 60, 61, 63, 64, 69, 70, 74, 91, 94, 100, 101, 110, 117, 119 в житловому будинку літ. В-5, адреса: [ADDRESS] іпотекодержатель: Товариство з обмеженою відповідальністю «Аргумент-2009», код: 36226184, м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 41/2; іпотекодавець: Товариство з обмеженою відповідальністю «Аліма-Т», код: 35058172, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 18; розмір основного зобов'язання: 4000000,00 грн.; строк виконання: 07.12.2011 року; заставна: немає. З наданих доказів встановлено, що 24.05.2011 р. між ТОВ «Аліма-Т» (іпотекодавець) та ТОВ «Аргумент-2009» (іпотекодежатель) укладений договір іпотеки, відповідно до якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання вимог за основним договором нерухоме майно, зокрема спірну квартиру [ADDRESS], загальна вартість предмету іпотеки становить 1224524 грн. 22.09.2009 р. була укладена додаткова угода до вищезазначеного договору, та 13.10.2009 р. підписаний акт приймання-передачі квартир та акт приймання-передачі векселя. Із наданих суду доказів встановлено, що ТОВ «Аліма-Т» не є власником вказаної нерухомості і не було власником на момент укладення договорів іпотеки та додаткового до нього договору (воно не володіло та не користувалося нею з моменту укладання договору купівлі-продажу майнових прав на квартири від 31.03.2010 року, зазначеною квартирою володів та користувався позивач), і в подальшому не набуло прав власника, що підтверджується висновками постанови Харківського апеляційного господарського суду від 10.05.2012 р., якою було відмовлено у визанні дійсним договору купівлі-продажу майнових прав на спірну квартиру і встановлено, що даний договір не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме, ст.657ЦК України та відповідно до ст. 640 ЦК України вважається неукладеним. Таким чином, ТОВ «Аліма-Т» не мало права розпоряджатися даним майном, в т.ч. надавати його в іпотеку. Так, відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Також, відповідно до ч. З ст. 6 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець зобов'язаний до укладення іпотечного договору попередити іпотекодержателя про всі відомі йому права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки, в тому числі ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку. У разі порушення цього обов'язку іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання та відшкодування іпотекодавцем завданих збитків. Статтею 236 ЦК України визначений момент недійсності правочину - нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Таким чином, Іпотечний договір від 24.05.2011 року та Додатковий договір №23 до Іпотечного договору від 30.07.2012 року, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аліма-Т» (Іпотекодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аргумент-2009» (Іпотекодержатель), є недійсними з моменту їх вчинення. Позивач є законним власником квартири [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.12.2012 року, виданого йому після смерті [PERSON], у якого право власності на зазначену квартиру виникло 27.08.2010 року на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова по справі №2-14673/10, і відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Визначений позивачем спосіб захисту своїх прав відповідає положенням ст. 16 ЦК України. Таким чином, позовні вимоги є обгрунтвоаними та підлягаєть задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved