Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої позовні вимоги обгрунтовує наступним: 05 травня 2015 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики. Даний факт підтверджую копією Договору від 05.05.2015 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.п. 1.1., 3.1. Договору, відповідач отримав від позивача суму грошових коштів у розмірі 26\~000,00 доларів США( на день написання позовної заяви 1 долар США за офіційним курсом НБУ складає 26,862244 грн.), що становить 698418,34 гривень. На прохання відповідача, у зв`язку з його тимчасовою неплатоспроможністю, за усною домовленістю, сторони прийшли згоди щодо подовження строку повернення позики за договором до 31.12.2016 року. 28.09.2016 року відповідачем в рахунок погашення вищевказаної суми позики було повернуто 100,00 доларів США ( на день написання позовної заяви 1 долар США за офіційним курсом НБУ складає 26,862244 грн.), що становить 2686,22 гривень. Даний факт підтверджую копією розписки від 28.09.2016 року . Станом на 31.12.2016 року відповідачем більше повернень сум позики за договором не проводилися. Отже, сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором, станом на день звернення до суду, складає 25\~900,00 доларів США ( на день написання позовної заяви 1 долар США за офіційним курсом НБУ складає 26,862244 грн.), що становить 695732,11 грн. У зв`язку з тим, що відповідач тривалий час не бажає врегулювати спір мирним шляхом, позивач змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, згідно наданої заяви представника позивача позов підтримують, просять суд розглянути справу у їх відсутність, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач на розгляд справи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи в судовому засіданні повідомлявся належним чином, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 травня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.п. 1.1., 3.1. договору, відповідач отримав від позивача суму грошових коштів у розмірі 26000,00 доларів США строком на 6 місяців. 28.09.2016 року відповідачем в рахунок погашення вищевказаної суми позики було повернуто позивачу 100,00 доларів США, про що складено письмову розписку про погашення боргу від 28.09.2016 року. Інша частина боргу відповідачем не погашена, про що свідчить наявність оригіналу договору позики у позивача. Відповідно до ст.1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст.1047\~ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 202\~ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, зазначено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Отже, між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики, який укладений відповідно до вимог закону, є чинним і обов`язковим до виконання. Відповідно до вимог ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги (ст.527 ЦК України). Відповідно до положень ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному розмірі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті (правова позиція, висловлена ВП Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі №761/12665/14-ц, у постанові від 16.01.2019 року у справі № 373/2054/16-ц). Таким чином, оскільки договором позики зобовязання визначене у іноземній валюті (доларах США) з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 25900,00 доларів США основного боргу (26000,00 доларів США, сума позики 100,00 доларів США, сума повернення позики). Відповідно дост.\~625\~ЦК України боржник не звільняється відвідповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином суд дійшов висновку, що позивач правомірно звернувся до суду за захистом своїх прав та вважає за доцільне стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 25900,00 доларів США. Відповідно дост. 141 ЦПК Українистороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст.12,\~13,\~76,\~81,\~141,\~258,\~259,\~265,\~280, 353,\~355 ЦПК України, ст.ст.509,526,530,610,611, 625,1046-1048\~ЦК України, суд - \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved