Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Мотивує свій позов тим, що він є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач на час відкриття спадщини володів та користувався спадковим майном і, вважав, що являється таким, що прийняв спадщину. Просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду письмову заяву в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити, а справу слухати у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву в якій позов визнала повністю, жодних заперечень немає, а справу просила слухати у її відсутність. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]. З матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про народження вбачається, що позивач є сином померлої [PERSON] Довідкою Бранівської сільської ради Горохівського району Волинської області №1853 від 12 грудня 2016 року стверджується, що спадкоємцями майна померлої [PERSON] за законом є її син [PERSON], тобто позивач, та дочка [PERSON], тобто відповідач. З спадкової справи, заведеної Горохівською державною нотаріальною конторою 13 липня 2017 року за №337/2017 стверджується, що після померлої [INFO] [PERSON] інші спадкоємці, крім позивача, відсутні. Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як передбачено ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку про прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи те, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки володів і користувався спадковим майном і, відповідно, вважав, що прийняв спадщину, суд позов задовольняє.

Outcome: approved