Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 12 січня 1991 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №02. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя у сторін не склалося, у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, через що виникають непорозуміння, вирішення багатьох життєвих питань для сторін мирно не досягається. Це у свою чергу привело до відчуження, втрати почуттів кохання та поваги. Між ними шлюбні стосунки припинено з січня 2001 року. Сторони в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, а також не заперечує у разі повторної неявки відповідача в судове засідання проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3. ст. 122 ЦПК України, про що в матеріалах справи маються відповідні документи. Про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи в його відсутність не надав. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 104, 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 12 січня 1991 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №02, про що свідчить оригінал свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] 12 січня 1991 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що сім'я існує формально, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв'язку з чим шлюб необхідно розірвати. Оскільки позивач просить залишити їй прізвище, яке змінено у зв'язку з реєстрацією шлюбу, суд відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, задовольняє цю вимогу та залишає останній прізвище, яке набуте нею у зв'язку з реєстрацією шлюбу - «[PERSON]». Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved