Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18.05.2016 року сталася ДТП за участю автомобіля марки «[PERSON] Пріус», д/н 04 2627 під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «[PERSON] Крузер Прадо», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] На час скоєння ДТП відповідач перебував у трудових відносинах з позивачем. Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.07.2016 року відповідача визнано винним у суоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП. Згідно висновку експертного дослідження №19/12.2-23 від 15.03.2017 року, вартість матеріального збитку, завданого Департаменту патрульної поліції Національної поліції України складає 106\~301,91 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму матеріальної шкоди у розмірі 106\~301,91 грн. та судовий збір. Представник позивача надав заяву, відповідно якої просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просив задовольнити їх у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Представник Управління патрульної поліції в м..Дніпрі Департаменту патрульної поліції у судове засідання двічі не з'явилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином відповідно до вимог ст. 74 - 76 ЦПК України, причини неявки суду не відомі. Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з'явилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином відповідно до вимог ст. 74 - 76 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 1 та 2ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, наказом Департаменту патрульної поліції від 21.01.2016 року №9 о/с [PERSON] призначений на посаду інспектора роти №7 батальйону №3 УПП в м.Дніпрі ДПП, яку займає по теперішній час. 17.05.2016 року [PERSON] заступив на патрулювання на службовому автомобілі «Toyota Prius» державний номерний знак 042627. Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.07.2016 року по справі про адміністративне правопорушення №200/9808/16-п, [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП, яке сталося 18.05.2016 року о 19 годині 00 хвилин. Даною постановою суду встановлено, що [PERSON], керуючи автомобілем марки «Toyota Prius» державний номерний знак 042627, рухаючись в м.Дніпропетровську, на перехресті вул.Ю.Словацького та вул.Плеханова, біля будинку №10, не надав перевагу в русі автомобілю «[PERSON] Крузер Прадо», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]О, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення вказаних транспортних засобів. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушила п. 16.11 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, за що її було притягнуто до відповідальності за\~ст. 124 КУпАП. Згідно висновку експертного дослідження №19/12.2-23 від 15.03.2017 року, виконаного Дніпропетровським науководослідним експертно криміналістичним центром МВС вартість матеріального збитку, завданого Департаменту патрульної поліції Національної поліції України складає 106\~301,91 грн. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України зробленого під час розгляду справи № 6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. Відповідно до ч. 1ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 та 2ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст.60 Закону України «Про Національну поліцію», проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст.19 цього Закону передбачено, шо у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. З системного аналізу вищезазначених норми права, суд приходить до висновку, що належним відповідачем по справі є [PERSON], який на правових підставах керував транспортним засобом та безпосередньо діями якого заподіяно шкоду позивачу. З огляду на такі обставини суд приходить до висновку про необхідність у задоволенні позовних вимог Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~суд стягує судові витрати по справі із відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved