Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, згодом 12 травня 2017 року уточнив позов, про стягнення з відповідачів, Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», [PERSON] суми штрафних санкцій, витрат на проведення оцінки пошкодженого транспортного засобу та витрат на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що 05.10.2016р. приблизно о 21 год. 40 хв. в м. Одесі по вул. Ак. Воробйова, 5, водій [PERSON] керуючи автомобілем «ГАЗ 2705406», реєстраційний номер [NUMBER], здійснюючи поворот ліворуч на нерегульованому перехресті, не надав дорогу зустрічному автомобілю «ВМW 535і», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті чого скоїв з ним зіткнення. В результаті ДТП вищевказані транспортні засоби отримали значні механічні пошкодження. 21.11.2016 року Суворовським районним судом м. Одеси була винесена постанова по справі № 523/15515/16-п, відповідно до якої [PERSON] було визнано винним у скоєнні даного ДТП. На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ГАЗ 2705406», реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в ТзДВ «СТ «ДОМІНАНТА» за полісом № АЕ/8380287. На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 07.10.2016р. водій звернувся із письмовим повідомленням про ДТП до представництва ТзДВ «СТ «ДОМІНАНТА» в м. Одесі. На виконання вимог п. 34.2 Закону № 1961, представником ТзДВ «СТ «ДОМІНАНТА» було організовано проведення огляду пошкодженого автомобіля позивача. 20 жовтня 2016 року на адресу ТзДВ «СТ «ДОМІНАНТА» було направлено заяву про виплату страхового відшкодування із необхідним пакетом документів, яку вони згідно рекомендованого повідомлення про вручення отримали 24.10.2016р. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України № 1961-IV Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Тобто, відповідно до зазначеної статті, крайній строк виплати страхового відшкодування припадав на 24 січня 2017р. Після подання позовної заяви до суду та відкриття провадження по справі, позивач 22.03.2017 року звернувся із скаргою до контролюючих органів фінансових компаній: до Нацкомфінпослуг, МТСБУ на діяльність Страхової компанії «Домінінанта». Після цього, Страхова компанія здійснила оплату страхового відшкодування на банківські реквізити Позивача у наступному вигляді: - 03.04.2017р. - сума 9979,39 грн.; 13.04.2017 р. - сума 36462,95 грн. ВСЬОГО: 46442,34 грн. Окрім того, позивач отримав відповідь від Нацкомфінпослуг (вих..№ 2767/13-12 від 25.04.2017р.), згідно яіееї вбачається, що сплачена Страховою компанією сума страхового відшкодування становить: 43819,16 грн., і додатково була перерахована пеня за період прострочення у розмірі 2623,18 грн. Станом на дату подання уточненої позовної заяви сума страхового відшкодування у розмірі 43819,16 грн. за вищевказаним страховим випадком сплачена. Але, ТзДВ «СТ «ДОМІНАНТА» допустила прострочення грошового зобов'язання, що призвело до порушення зобов'язання (ст. 610 ЦК України), і з 25.01.2017 року ТзДВ «СТ «ДОМІНАНТА» вважається такою, що прострочила виконання зобов'язань (ст. 612 ЦК України), тому є підстави для застосування встановленої законом відповідальності. Станом на дату подання уточненої позовної заяви сума пені у розмірі 2623,18 грн. за прострочення виплати була сплачена. Однак, загальна сума штрафних санкцій (інфляційні витрати, пеня, 3% річних) за порушення строків виплати страхового відшкодування за період з 25.01.2017 - 13.04.2017р. становить: 4548,79 грн., і враховуючи часткову оплату штрафних санкцій у сумі 2623,18 грн., то на думку позивача, зі Страхової компанії необхідно стягнути несплачену різницю у розмірі 1925,61 грн. Окрім того представник позивача просить стягнути з [PERSON] витрати позивача на проведення оцінки у розмірі 700,00 грн. та понесені витрати на правову допомогу (досудове врегулювання) згідно Договору про надання правової допомоги від 11.10.2016р. у сумі 700,00 грн. В судове засіданні позивач та його представник не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, від представника позивача надійшла заява з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на задоволенні уточненого позову в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причин неявки суду не сповістили. Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідачів. З'ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив наступні обставини: 05.10.2016р. приблизно о 21 год. 40 хв. в м. Одесі по вул. Ак. Воробйова, 5, водій [PERSON] керуючи автомобілем «ГАЗ 2705406», реєстраційний номер [NUMBER], здійснюючи поворот ліворуч на нерегульованому перехресті, не надав дорогу зустрічному автомобілю «ВМW 535і», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті чого скоїв з ним зіткнення. В результаті ДТП вищевказані транспортні засоби отримали значні механічні пошкодження. (а.с. 9). 21.11.2016 року Суворовським районним судом м. Одеси була винесена постанова по справі № 523/15515/16-п, відповідно до якої [PERSON] було визнано винним у скоєнні даного ДТП. (а.с. 12). На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ГАЗ 2705406», реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в ТзДВ «СТ «ДОМІНАНТА» за полісом № АЕ/8380287. (а.с. 8). Власником пошкодженого транспортного засобу «ВМW 535і», реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER]. (а.с. 7). На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 07.10.2016р. водій звернувся із письмовим повідомленням про ДТП до представництва ТзДВ «СТ «ДОМІНАНТА» в м. Одесі. (а.с. 11). Відповідно ж до ч. 2 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто враховуючи вищевикладене, факт винуватості [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 05 жовтня 2016 року, є встановленим і доказуванню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Крім того відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 27.03.1992 року № 6, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно Постанови Верховного Суду України №6-2808цс15 від 20.01.2016р. завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. Розмір матеріальної шкоди визначений згідно: - Звіту №0188-01/17 від 03.02.2017 року, суму матеріального збитку пошкодженого автомобілю «ВМW 535і», реєстраційний номер [NUMBER], склав 93270 грн. 18 коп. 20 жовтня 2016 року на адресу ТзДВ «СТ «ДОМІНАНТА» було направлено заяву про виплату страхового відшкодування із необхідним пакетом документів, яку вони згідно рекомендованого повідомлення про вручення отримали 24.10.2016р. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України № 1961-IV Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Тобто, відповідно до зазначеної статті, крайній строк виплати страхового відшкодування припадав на 24 січня 2017р. Після подання позовної заяви до суду та відкриття провадження по справі, позивач 22.03.2017 року звернулася із скаргою до контролюючих органів фінансових компаній: до Нацкомфінпослуг, МТСБУ на діяльність Страхової компанії «Домінінанта». (а.с. 56). Після цього, Страхова компанія здійснила оплату страхового відшкодування на банківські реквізити Позивача у наступному вигляді: - 03.04.2017р. - сума 9979,39 грн.; - 13.04.2017 р. - сума 36462,95 грн. ВСЬОГО: 46442,34 грн. Окрім того, позивач отримав відповідь від Нацкомфінпослуг (вих..№ 2767/13-12 від 25.04.2017р.), згідно яіееї вбачається, що сплачена Страховою компанією сума страхового відшкодування становить: 43819,16 грн., і додатково була перерахована пеня за період прострочення у розмірі 2623,18 грн. (а.с. 57,58). Але, ТзДВ «СТ «ДОМІНАНТА» допустила прострочення грошового зобов'язання, що призвело до порушення зобов'язання (ст. 610 ЦК України), і з 25.01.2017 року ТзДВ «СТ «ДОМІНАНТА» вважається такою, що прострочила виконання зобов'язань (ст. 612 ЦК України), тому є підстави для застосування встановленої законом відповідальності. Відповідно до положень п. 36.5 ст. 36 Закону України № 1961-ІУ: «за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня». Дана правова позиція щодо стягнення штрафних санкцій (пені, інфляційних витрат, 3% річних за користування грошовими коштами) за порушення строків визначена і у Постанові Верховного суду України від 01.06.2016 року по справі № 6-927цс16. Розрахунок штрафних санкцій на суму 43819,00 грн. за період 25.01.2017 - 03.04.2017р.: - сума пені становить 2285,79 грн.; - сума інфляційних витрат становить 1730,41 грн.; - сума 3% річних за користування грошовими коштами становить 245,00 грн.. Розрахунок штрафних санкцій на суму 33839,77 грн. (з урахуванням часткової оплати) за період 03.04.2017 - 13.04.2017р.: - сума пені становить 259,59 грн.; - сума інфляційних витрат становить 0 грн.; - сума 3% річних за користування грошовими коштами становить 28,00 грн. Загальна сума пені за період 25.01.2017 - 13.04.2017р. становить: 2285,79 + 259,59 = 2545,38 грн. Загальна сума інфляційних витрат за період 25.01.2017 - 13.04.2017р. становить: 1730,41 +0 = 1730,41 грн. Загальна сума 3% річних за користування грошовими коштами за період 25.01.2017 - 13.04.2017р. становить: 245,00 + 28,00 = 273,00 грн. Станом на дату подання уточненої позовної заяви сума пені у розмірі 2623,18 грн. за прострочення виплати була сплачена. Таким чином, загальна сума штрафних санкцій (інфляційні витрати, пеня, 3% річних) за порушення строків виплати страхового відшкодування за період з 25.01.2017 - 13.04.2017р. становить: 4548,79 грн. (2545,38 + 1730,41 + 273,00), і враховуючи часткову оплату штрафних санкцій у сумі 2623,18 грн., тобто зі Страхової компанії необхідно стягнути несплачену різницю у розмірі 1925,61 грн. В частині позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу суд відмовляє у задоволенні, оскільки представник позивача в жодному судовому засіданні участі не приймав, а витрати на підготовку позовної заяви та ін. позивач ніс на власний розсуд та відповідано до Договору про надання правової допомоги. (а.с. 29). Витрати на проведення оцінки пошкодженого ТЗ в розмірі 700 грн. підлягають стягненню з [PERSON] оскільки вказані витрати підтверджені належними доказами. (а.с. 13). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд частково задовольняє позовні вимоги та стягує з відповідача, Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» суму штрафних санкцій з 25.01.2017 року - 13.04.2017 року у загальному розмірі 1925 грн. 61 коп. та з відповідача, [PERSON], витрати на правову допомогу 700 грн. 00 коп., а також 700 грн. 00 коп. витрат на проведення оцінки пошкодженого транспортного засобу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи зазначене, судовий збір у розмірі у загальному розмірі 640 грн. 00 коп., суд стягує рівними частинами з відповідачів, тобто по 320 грн. 00 коп. з кожного.

Outcome: partial