Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача 4500,00 основного вкладу та 30% річних в розмірі 453,70 гривень за депозитним договором від 22.07.2009 року. Свій позов мотивує тим, що між позивачем [PERSON] та Кредитною спілкою «Галіція Кредит» 22.07.2009 року укладено договір про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитних рахунок [NUMBER] із строком закінчення депозиту 22.07.2010 року. Так, на виконання умов договору позивач вніс на депозитний рахунок відповідача кошти в сумі 4500,00 гривень, однак відповідач своїх зобов'язань не виконує, а тому позивач просить стягнути грошові кошти в судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву з клопотанням слухати справу у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задовольнити та у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. На підставі ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого позивач не заперечив. Заслухавши думку представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та Кредитною спілкою «Галіція Кредит» 22.07.2009 року укладено договір про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитних рахунок [NUMBER] в сумі 4500,00 гривень, строком закінчення депозиту 22.07.2010 року та відсотками у розмірі 30 відсотків річних. Згідно умов депозитного договору [NUMBER] від 22.07.2009 року, [PERSON] надав відповідачу КС «Галіція Кредит» депозит в сумі 4500,00 гривень з терміном повернення до 22.01.2010 року. Як вбачається з п.1.3. Депозитного договору, за користування депозитом відповідач сплачує позивачу проценти у розмірі 30 % річних. У відповідності до п.3.3 депозитного договору, позивач по закінченню строку дії договору має право отримати всі належні йому суми коштів. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідно до депозитного договору, заборгованість відповідача перед позивачем становить: 4500,00 гривень основного вкладу та 30% річних, що становить 680,54 гривень. Разом з тим, відповідач частково сплатив позивачу відсотки в розмірі 226,84 гривень, а відтак залишок по процентній заборгованості становить 453,70 гривень. Відповідно до вимог ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості Згідно змісту ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, згідно ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, на підставі наведеного вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо повернення коштів за договором депозиту від 22.07.2009 року є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. З наведених міркувань та

Outcome: approved