Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що між Закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №008092-02-05-12 від 03.04.2008р. Згідно умов даного Договору страхувальник застрахував майнові інтереси страхувальника, повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіль Opel Astra, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 07 листопада 2008р. в м. Маріуполі сталося дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Opel Astra, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням Страхувальника та транспортного засобу Opel Astra, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Opel Astra, державний реєстраційний номер [NUMBER], застрахований в ПрАТ «СК «ВУСО» було пошкоджено. Пригода сталося внаслідок порушення відповідачкою Правил дорожнього руху України. Відповідно до Звіту про оцінку розміру збитків спричинених пошкодженням транспортного засобу № 03-12/12 від 12.12.2008р. загальна вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобілем складає 12040,17гривень. Згідно умов договору страхування ПрАТ «СК «ВУСО» вплатило суму страхового відшкодування в розмірі 7643,75 гривень. Виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем у відповідності до ст. 25 ЗУ «Про страхування» на підставі заяви Страхувальника від 10.11.2008р., страхового акту № 315-02 від 20.01.2009р. та листа вигодо набувача. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжними дорученнями № 738 та №739. Отже, відшкодувавши [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 7643,75грн., заподіяну [PERSON] в наслідок ДТП, що мала місто 07.11.2008 року, ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право вимоги до останнього щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. У звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 7643,75 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, до судового засідання не з'явився, просив суд зазначивши про це у позові, розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник через якого відповідач приймала участь у справі [PERSON] повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов не визнали, просили суд застосувати строки позовної давності оскільки встановлений законом строк позовної давності на подання даного позову сплив 20.01.2012 р. з цих підстав просили суд у позові відмовити ( а.с. 140, 147). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №008092-02-05-12 від 03.04.2008р., укладеного між Закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON], страхувальник застрахував майнові інтереси страхувальника, повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіль Opel Astra, державний реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с.9-12). 07 листопада 2008р. в м. Маріуполі сталося дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Opel Astra, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням Страхувальника - [PERSON] та транспортного засобу Opel Astra, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 02 грудня 2008р. [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в тому, що 07 листопада 2008 року о 12:30год., керуючи автомобілем Opel Astra, державний реєстраційний номер [NUMBER] біля супермаркету «Ювілейний» по вул. Бахчіванджи в м. Маріуполі, не дотримала безпечної дистанції руху, у разі чого скоїла зіткнення з автомобілем Opel Astra, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], чим порушила п. 13.1 ПДР України. У разі зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою суду на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 20 гривень (а.с.6-7,8). Згідно звіту про оцінку розміру збитків спричинених пошкодженням транспортного засобу № 03-12/12 від 12.12.2008р. загальна вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Opel Astra, державний реєстраційний номер [NUMBER], складає 12040,17гривень (а.с.13-26). Відповідно до страхового акту №315-02 до Договору добровільного страхування наземного транспорту №008092-02-05-12 від 03.04.2008р., сума страхового відшкодування [PERSON] в наслідок ДТП, яка сталася 07.11.2008 року з вини [PERSON] складає 7643,75 грн. (а.с. 27). З листа начальника Кальміуського відділення ДФ ВАТ «Кредитпромбанк» вих. № 30753\\46.3ДС-б.б-46 від 23 грудня 2008року вбачається, що згідно кредитного договору № 9/2005-0049 ФО від 20 квітня 2005р., кредитна заборгованість [PERSON] на 23 грудня 2008р. становить 2621991грн. Тому, Банк прийняв рішення розподілити страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль Opel Astra, державний реєстраційний номер [NUMBER] наступним чином: страхове відшкодування в розмірі 7524,97грн. перерахувати на реквізити СТО ПП [PERSON]; страхове відшкодування в розмірі 2705,85грн. перерахувати на погашення кредитної заборгованості перед Банком. (а.с.28). З платіжного доручення №739 від 20 січня 2009 року\~\~вбачається, що ВУСО ЗАТ\~СК\~сплатила на користь ПП [PERSON] у рахунок страхового відшкодування, згідно страхового акту №315-02 від 20 січня 2009 року грошову суму в розмірі 4937,90 грн. (а.с.29.). З платіжного доручення №738 від 20 січня 2009 року\~\~вбачається, що ВУСО ЗАТ\~СК\~сплатила на користь ДФ ВАТ «Кредитпромбанк» у рахунок страхового відшкодування, згідно страхового акту №315-02 від 20 січня 2009 року грошову суму в розмірі 2705,85 грн. (а.с.29.). Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 993 ЦК України\~\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За правилами\~ст. 1191 Цивільного кодексу України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином оскільки ПАТ СК «ВУСО» виконало покладений на нього обовязок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини Відповідача, звязку з чим, станом на 20.01.2009 року утворилась заборгованість перед Позивачем в розмірі 7643,75 гривень. Відповідно до\~ ст. 256 ЦК України\~ позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ст. 257, ст. 260 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Судом встановлено, що Позивач 17.03.2014 року звернувся до суду з позовом про стягнення з Відповідача у відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу в розмірі 7643,75 гривень, яка виникла станом на 20 січня 2009 року, тобто після спливу 5 років 1 місяця 24 днів. Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач звернувся у судовому засіданні із заявою про застосування строку позовної давності. Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. В судовому засіданні Позивач не звертався до суду із заявою про поновлення строків на захист своїх прав. Оскільки в матеріалах справи відсутні докази які могли б свідчить про поважність пропуску Позивачем позовної давності і позивач не просить поновити цей строк, суд вважає, що Позивачем без поважних причин пропущений передбачений ст. 257 ЦК України строк позовної давності при зверненні до суду з даним позовом, враховуючи заявлене відповідачем клопотання про застосування строків позовної давності і в сенсі ч. 4 ст. 267 ЦК України приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed