Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом, зважаючи на наступне. Між Кредитною спілкою «КС Володар» та [PERSON] було укладено договори по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок з аналогічними умовами, а саме: договір № ДВ-327.2 «Капітал квартал» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 07.06.2013 року та договір № ДВ-492.2 «Гарант» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 27.02.2014 року. Позивач зобов`язання по внесенню коштів за договорами виконав в повному обсязі та вніс на рахунок спілки за договором № ДВ-327.2 внесок (вклад) у розмірі 33 500 грн., за договором № ДВ-492.2 внесок (вклад) у розмірі 78 219,89 грн. Позивач неодноразово зверталася до Кредитної спілки з проханням здійснити виплату зазначених грошових коштів та відсотків, проте, коштів йому не повернули. 09.10.2015 укладено Додатковий договір до договору № ДВ-492.2 та погоджено строк дії договору до 27.08.2017 року. Разом з тим, відповідачем зобов`язання виконано не було. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань щодо сплати відсотків за договорами, 10.07.2018 рекомендованим листом позивачем заявлено вимогу про повернення внесків та сплату відсотків. Відповідно до п.2.7. договору, Кредитна спілка зобов`язується достроково повернути члену Кредитної спілки внесений останнім внесок повністю на першу вимогу протягом місяця з дати заявлення відповідної вимоги. При цьому, одночасно з достроковим поверненням члену Кредитної спілки зробленого останнім внеску, йому виплачуються відсотки. Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, грошові кошти у строк обумовлений термінами договору не повернув також і не сплатив відсотки передбачені договорами. За таких обставин позивач просить суд стягнути з кредитної спілки на його користь за договором № ДВ-327.2 «Капітал квартал» від 06.06.2013 р. суму у розмірі 51 620,78 грн., інфляційні втрати у розмірі 11 046,10 грн. та три відсотки річних в сумі 2 416,00 грн.; за договором № ДВ-492.2 «Гарант» від 27.02.2014 р. суму у розмірі 101 294, 68 грн., інфляційні витрати в сумі 8 828,94 грн., три проценти річних в сумі 11 694,00 грн. 01.04.2019 р. Шевченківським районним судом м. Києва відкрито провадження у даній справі, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 10.10.2019 представник позивача подав до суду письмові пояснення щодо розрахунку заявленої до стягнення суми боргу, у визначеному позивачем розмірі та з урахуванням збільшення розміру позивних вимог просив суд стягнути з відповідача на його користь суму внеску(вкладу) за договором № ДВ-327.2 від 07.06.2013 р. в розмірі 33 500,00 грн., 14 996,6 грн. нарахованих відсотків, суму внеску (вкладу) за договором № ДВ-492.2 від 27.02.2014 р. в розмірі 78 219,89 грн., нараховані відсотки у сумі 82 398,76 грн., збитки від інфляції в сумі 20 354,50 грн., 3% річних у розмірі 4 279,70 грн., а всього 234 076,42 грн. Представник позивача подав заяву про розгляд заяви без його участі, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановленому законом порядку відзив на позов не надав. Заява та клопотань від нього з процесуальних питань в адресу суду не надходило. Заяв та клопотань від відповідача з процесуальних питань в адресу суду не надходило. За таких обставин, з огляду на приписи ст. 223,280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних в справі доказів за відсутності заперечень представника позивача . Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 07.06.2013 року між Кредитною спілкою «КС Володар» та членом Кредитної спілки [PERSON] було укладено Договір № ДВ-327.2 по залученню внеску (вкладу) кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до п. 1.1., п. 2.1.3 якого член Кредитної спілки протягом трьох банківських днів, наступних за днем підписання Договору, зобов`язується внести внесок у розмірі 3 500,00 грн., а Кредитна спілка, після його використання в цілях, передбачених статутом Кредитної спілки та даним Договором, зобов`язується повернути його члену Кредитної спілки разом з нарахованими на нього відсотками не раніше 07.06.2015, що становить двадцять чотири місяці. Протягом строку дії даного Договору внесок може бути збільшений членом кредитної спілки шляхом внесення додаткових коштів в порядку, встановленому в пп. 2.1.1 та п. 2.1.2 даного Договору. Згідно п.п. 2.2, 2.3 Договору № ДВ-327.2, Кредитна спілка на внесений членом Кредитної спілки внесок щомісяця нараховує 25% річних. Відсотки на внесок нараховуються один раз на місяць на фактичну суму внеску за фактичну кількість днів використання Кредитною спілкою внеску. Згідно п. 2.7. Договору № ДВ-327.2, Кредитна спілка зобов`язується достроково повернути члену Кредитної спілки внесений останнім внесок повністю на першу вимогу протягом місяця з дати заявлення відповідної вимоги. При цьому, одночасно з достроковим поверненням члену Кредитної спілки зробленого останнім внеску, йому виплачуються відсотки, нараховані Кредитною спілкою на внесок за весь період використання залученого внеску (вкладу) до запитання (на вимогу). Згідно п. 2.8. Договору № ДВ-327.2, у разі, якщо член Кредитної спілки не вимагає повернення суми строкового внеску (вкладу) у зв`язку із закінченням строку, встановленого Договором, то після настання визначеного в п.1.1. Договору строку Договір вважається продовженим на умовах внеску до запитання (на вимогу). Факт внесення позивачем грошових коштів за Договором ДВ-327.2 в загальній сумі 33 500 грн. на депозитний рахунок відповідача підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру № 1 та № 6, копії яких долучено до матеріалів справи. Крім того, судом встановлено, що 27.02.2014 року на аналогічних умовах між Кредитною спілкою «КС Володар» та членом Кредитної спілки [PERSON] було укладено Договір № ДВ-492.2 по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Факт внесення позивачем грошових коштів за Договором ДВ-492.2 в загальній сумі 78 219,89 грн. на депозитний рахунок відповідача підтверджується копією прибуткового касового ордеру № 7 (наявна в матеріалах справи). Як вбачається із Довідки № 20/12/17 від 20 грудня 2017 року, виданої директором Першої Печерської філії Кредитної спілки «КС Володар», станом на 20 грудня 2017 року [PERSON] має депозитні внески за договорами: № ДВ-327.2 від 07 червня 2013 року на суму 33 500,00 грн. та відсотки у сумі 2 287,52 грн.; № ДВ-492.2 від 27 лютого 2014 року на суму 78 219,89 грн. та відсотки у сумі 37 204,12 грн. Також судом встановлено факт звернення позивача до відповідача 10.07.2018 із заявою про повернення повністю внесків (вкладів) та нарахованих відсотків за Договором № ДВ-327.2 та Договором ДВ-492.2, які залишені Кредитною спілкою «КС Володар» поза увагою. При цьому, під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про повернення відповідачем грошових коштів в сумах та на умовах, передбачених укладеними між сторонами договорами. Приймаючи рішення по суті спору суд має зазначити та наголосити на наступному. За приписами частин 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В свою чергу за положеннями частин 1,2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Статтею 23 Закону України «Про кредитні спілки» передбачено, що внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об`єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, згідно ст. 629 ЦК України. Доказів, які б свідчили про належне виконання в установленому сторонами умов договору та повернення на вимогу позивача внеску та нарахованих відсотків відповідачем не надано. З огляду на вищенаведене, вимога позивача щодо стягнення з КС «КС Володар» сплаченого основного внеску (вкладу), яка за двома договорами становить суму у розмірі 111 719,89 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. За наданим представником позивача розрахунком, який було перевірено під час розгляду справи по суті, та з огляду на надано відповідачем довідку № 20/12/17 від 20 грудня 2017 року заборгованість Кредитної спілки «КС Володар» перед позивачем по процентам становить:за договором № ДВ-327.2 від 07.06.2013 р. 14 996,6 грн., за договором № ДВ-492.2 від 27.02.2014 р. 82 398,76 грн.; інфляційні нарахувань за період з 11.08.2018 року по 20.02.2019 року -20 681,51 грн., 3% річних за період з 11.08.2018 року по 20.02.2019 року - 4 279,70 грн. При цьому, матеріали справи не містять відомостей, про те що розрахунок здійснений у невідповідності до вимог умов договору та вимог чинного законодавства України та оспорюється відповідачем. За таких обставин, з огляду на обставини встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення вимог [PERSON] Розподіляючи судові витрати суд керується приписами ч. 6ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved