Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив стягнути з [PERSON] на свою користь 2600,00 грн., в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.02.2020 року, водій [PERSON] близько 21 год. 15 хв. рухаючись по вул. Народна, буд. 44 в м. Києві, керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, державний номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, під час перестроювання не надав дорогу транспортному засобу Daewoo Sens, військовий номерний знак [NUMBER] , що рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроюватися, в результаті чого допустив зіткнення, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власники зазнали матеріальних збитків. Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль Daewoo Sens, військовий номерний знак [NUMBER] , який належить позивачу. На момент ДТП відповідач мав чинний страховий поліс №164006289 виданий ПрАТ СК «ПЗУ Україна», яким передбачений розмір франшизи у сумі 2600,00 грн. Таким чином, державі в особі позивача, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 14.02.2020 року з вини відповідача, заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 7346,21 грн. Відповідно до книги стягнень та нарахувань форми № 35 за 24.03.2020 року позивач отримав від ПрАТ СК «ПЗУ Україна» частину страхового відшкодування в розмірі 4746,21 грн. З урахуванням викладеного просив стягнути залишок матеріальної шкоди в сумі 2600,00 грн. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.11.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. У встановлений строк відзив від відповідача не надійшов. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.02.2020 року, водій [PERSON] близько 21 год. 15 хв. рухаючись по вул. Народна, буд. 44 в м. Києві, керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, державний номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, під час перестроювання не надав дорогу транспортному засобу Daewoo Sens, військовий номерний знак [NUMBER] , що рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроюватися. в результаті чого допустив зіткнення, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП. Автомобіль марки Daewoo Sens, військовий номерний знак [NUMBER] , який зазнав механічних пошкоджень на праві оперативного управління належить Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 24.06.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем Chevrolet Aveo, державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. На момент ДТП відповідач [PERSON] мав чинний страховий поліс №164006289 виданий ПрАТ СК «ПЗУ Україна», яким передбачений розмір франшизи у сумі 2600,00 грн. Встановлено, що державі в особі Центру, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 14.02.2020 року з вини [PERSON] заподіяно матеріальну шкоду в сумі 7346,21 грн. Відповідно до книги стягнень за 24.03.202 року позивач отримав від ПрАТ «ПЗУ Україна» частину страхового відшкодування в сумі 4726,21 грн. за вирахуванням франшиз 2600,00 грн. Позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь 2600,00 грн., в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на що слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до положень п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Порядок розрахунку розміру шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, встановлений законодавчо, та регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з ч. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому ним Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до положень статті 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Вбачається, що Полісом №164006289 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачена франшиза в розмірі 2600,00 грн. Пунктом 36.6. статті 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідності до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відтворення пошкодженої речі. З огляду на викладене, вимоги позивача про компенсацію збитків в розмірі франшизи в сумі 2600,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 2102,00 грн. за відшкодування матеріальної шкоди.

Outcome: approved