Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, третьої особи про позбавлення батьківських прав, за наступними підставами. 21.12.2016 року померла донька позивачки [PERSON] За час життя донька позивачки перебувала з відповідачем у шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. За період спільного проживання доньки позивачки з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день неповнолітній [PERSON] є учнем КЗ «Мелітопольське училище культури» та навчається на І курсі денного відділення бюджетного фінансування. На повному державному забезпеченні не перебуває. З дитинства онук позивачки за згодою батьків проживає разом з нею. Саме вона забезпечувала та забезпечує його всім необхідним. У період навчання на вихідні, канікули та свята [PERSON] приїжджає до бабусі, оскільки вважає її будинок своїм домом. Позивач приймає участь у батьківських зборах в навчальному закладі онука. Після народження сина відповідач належним чином не виконував своїх батьківських обов`язків, зокрема, відповідач взагалі не займається вихованням та утриманням сина, не цікавиться життям сина, його здоров`ям, матеріально не забезпечує. Дитина не вважає відповідача рідним батьком, оскільки він з ним не має ніякого зв`язку, він його не виховував, ніколи не надавав батьківську турботу та ласку, що свідчить про свідоме не бажання відповідача брати участь у вихованні дитини та підтримувати з нею відносини на основі спорідненості. Все це свідчить про безвідповідальне ставлення до своїх обов`язків та його байдужість щодо долі власної дитини. Внаслідок бездіяльності з боку відповідача, ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини створилися умови, які шкодять інтересам дитини. На підставі викладеного позивач просить позбавити відповідача [PERSON], [INFO], що мешкає: [ADDRESS] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, наполягали на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував.. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області у судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечують. Заслухавши пояснення позивача, враховуючи думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла донька позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 23 грудня 2016 року виконавчим комітетом Таврійської сільської ради Якимівського району Запорізької області, актовий запис № 08 (а.с. 7). Факт родинних відносин позивачки із померлою [PERSON] підтверджується наданою копією паспорту та ідентифікаційного коду позивачки (а.с. 4-6), копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 16 серпня 1980 року (а.с. 8). Як зазначає позивач, її донька, [PERSON] за життя перебувала у шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу із відповідачем [PERSON]. За період спільного проживання доньки позивачки із відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20 лютого 2003 року Червоноармійською сільською радою Якимівського району Запорізької області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 2 (а.с. 9). На сьогоднішній день неповнолітній [PERSON] є учнем Комунального закладу «Мелітопольське училище культури» ЗОР І-го рівня акредитації та навчається на І курсі денного відділення бюджетного фінансування. На повному державному забезпеченні не перебуває. Цей факт підтверджується довідкою № 226 від 23 жовтня 2018 року (а.с. 10). Як зазначає позивач, її онук, за згодою батьків мешкає разом з нею, перебуває на її повному забезпеченні. У період навчання на вихідні, канікули та свята [PERSON] приїжджає до позивачки, оскільки вважає її будинок своїм домом. Як вбачається із тексту позовної заяви, після народження сина відповідач належним чином не виконував своїх батьківських обов`язків, зокрема, відповідач взагалі не займається вихованням та утриманням сина, не цікавиться його життям, здоров`ям, матеріально не забезпечує. 2 жовтня 2018 року опікунською радою виконавчого комітету Якимівської селищної ради було проведено засідання опікунської ради, де відповідач, батько неповнолітнього [PERSON] підтвердив, що не приймає участь у вихованні та утриманні сина і висловив бажання щодо позбавлення себе батьківських прав. Даний факт було підтверджено особисто відповідачем у судовому засіданні. Згідно висновку опікунської ради виконавчого комітету Якимівської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав (а.с. 11) опікунська рада вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. 30 жовтня 2018 року виконуючим обов`язки старости сіл Зернове, Гвардійське, Таврійське - Зологіною Т.В. було складено акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, відповідно до якого [PERSON] проживає у власному будинку разом з чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] Будинок оснащено пічним опаленням, в будинку всі кімнати знаходяться в чистому та охайному стані. В будинку є всі необхідні для проживання меблі, телевізор, холодильник та інше. На час опалення заготовлені дрова та вугілля, закуплені продукти харчування, зроблені заготовки на зиму, [PERSON] опікується своїм онуком [PERSON], який проживав з нею, на теперішній час він навчається в Мелітопольському училищі культури та зареєстрований в гуртожитку. Батько не приймає участь у вихованні свого сина. Пунктом 2 ч.1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 202 Сімейного кодексу України передбачено обов'язок повнолітніх дітей утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, а тому в інтересах неповнолітніх дітей необхідно поставити питання про позбавлення батьківських прав відповідачів з метою запобігання виникнення у подальшому в останніх права вимагати виконання від дітей обов'язків від яких вони самі на даний час ухиляються. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав, вони мають право бути поновленими у батьківських правах відносно своїх дітей відповідно до положень ст. 169 СК України. Суд вважає, що у судовому засіданні було встановлено, що відповідач не виявляє батьківського піклування щодо дитини, не цікавиться його життям. Враховуючи викладене, з метою захисту прав неповнолітнього [PERSON], суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітнього сина.

Outcome: approved