Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, якою просив поділити в натурі житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] між співвласниками, виділивши йому у власність 2/3 частки спірного майна; визначити порядок користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Мотивуючи свої вимоги тим, що йому належить 2/3 частки житлового будинку та відповідачам на праві спільної часткової власності належить по 1/6 частина житлового будинку [ADDRESS] . Також у користуванні сторін знаходиться земельна ділянка за вказаною адресою площею 561 кв.м. З 2016 року склався порядок, згідно якого він користувався приміщеннями коридору 1-1, кухнею 1-2, житловими кімнатами 1-3, 1-4, 1-5 житлового будинку, спорудами: банею літ. Ж., навісом літ. Н, навісом літ. Т. В свою чергу [PERSON] , а згодом його спадкоємці, користуються приміщеннями коридору 2-1 і 2-2, шафами вбудованими 2-4 і 2-9, кухнею 2-8, житловими кімнатами 2-3, 2-5, 2-6, 2-7 житлового будинку, спорудами літньої кухні літ. Б, погребом з шиєю літ. Дпд, вбиральнею літ. Е, навісом літ. Ф. Після смерті [PERSON] , належна йому частка Ѕ спірного будинку була поділена між його дружиною [PERSON] та відповідачами по справі. В свою чергу [PERSON] продала йому свою 1/6 частку житлового будинку, у зв`язку з чим його ідеальна частка збільшилася. Після чого він неодноразово звертався до відповідачів з приводу передачі йому частини житлових та нежилих приміщень квартири [ADDRESS] , що відповідають його ідеальній частці у праві на житловий будинок. Проте на теперішній час сторони не можуть добровільно дійти згоди щодо поділу належної їм частини житлового будинку та визначення порядку користування належною їм земельною ділянкою, в зв`язку з чим виникла необхідність звернення до суду. Від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що позивач як власник більшої частини житлового будинку намагається обмежити відповідачам у їх праві володіння, користування та розпорядження своїм майном. Крім того, спірний будинок фактично будувався як двоквартирний будинок з окремим входом та умов для окремого проживання. Господарські будівлі будувалися окремо співвласниками кожним для себе, поділити їх на три рівні частки фактично не можливо. Земельна ділянка передбачає її спільне використання, а виділити відповідачам по 1/6 частини не передбачає можливим, з урахуванням господарських будівель. Спірне майно, є фактично неподільними та наразі відсутня технічна можливість поділу домоволодіння із врахуванням фактичних існуючих часток. Від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що він не погоджується з категоричним твердженням представника відповідача про те, що спірне домоволодіння в силу його технічних і будівельних характеристик є фактично неподільним. Вважає, що для спростування даного твердження необхідно призначити судову будівельно-технічну експертизу. 03 жовтня 2018 року від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову, відповідно до якої просить: виділити у власність [PERSON] належну йому частку у праві 2/3 спільної часткової власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] в розмірі 65/100 частини, яка складається з частини житлового будинку літ. «А-1,а», коридор 1-1, площею 4,2 кв.м., кухня 1-2, площею 10,5 кв.м., житлова кімната 1-3, площею 17,0 кв.м., житлова кімната 1-4, площею 12,5 кв.м., житлова кімната 1-5, площею 11,2 кв.м., житлова кімната 2-3, площею 9,8 кв.м., шафа вбудована 2-4, площею 0,9 кв.м., житлова кімната 2-5, площею 7,2 кв.м., всього площею 73,30 кв.м. та надвірні узаконенні господарські будови літ. «Ж» - баня, 1970 року, площею 13,10 кв.м., літ «М» - вбиральня, 1990 року, площею 1,0 кв.м., літ. «Н» - навіс, 2015 року, площею 14,0 кв.м., літ. «Т» - навіс 2015 року площею, 16,0 кв.м., літ. «С» - сарай 1961 року, площею 17,8 кв.м., літ. «Ддп» - погріб з шиєю, 1978 року, площею 7,8 кв.м., 2/3 частини, « 2.3 огорожа з воротами, 2/3 частини № 1 замощення відповідно до другого варіанту поділу експертного висновку судової будівельно-технічної експертизи; зобов`язати [PERSON] здійснити переобладнання, а саме демонтувати та закласти дверний проріз між приміщенням 2-2-коридор та 2-3 житлова кімната вартістю 2400 грн., влаштувати дверний проріз в перегородці з приміщення 2-3 житлова кімната в приміщення 1-5 житлова кімната з установкою дверного блоку вартістю 3200 грн.; припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 65/100 частки в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] ; виділити відповідно до другого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи у користування [PERSON] частину земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка прилягає до споруд навісу літ. «Ф», сараю літ. «С» з погребом літ. «Ддп`розміром 3,05х11,98 м., площею 36,45 кв.м. під спорудами навісу літ. «Ф2, сараю літ. «С`з погребом «Ддп», площею 35,6 кв.м., а також прилеглу до частини задньої торцевої стіни житлового будинку розмірами 3,0х6,82 площею 20,40 м., а загалом в розмірі 307,65 кв.м., в тому числі: під будівлями 150,39кв.м., під землею 157,26 кв.м.; [PERSON] та [PERSON] частину земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] , під будівлями 95,61 кв.м., під землею 57,0 кв.м.; встановити наступні лінії розділової границі між земельними ділянками, виділити в користування [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від правової бокової мережі вздовж фасадної границі вліво довжиною 5,63 кв.м., повтором вверх вздовж частини правої бокової зовнішньої стіни житлового будинку -7,04 м., далі по внутрішньої розділової границі житлового будинку, орієнтовано на задню торцеву зовнішню стіну, від задньої зовнішньої стіни вверх до внутрішньої огорожі довжиною 6,89 м., поворотом вправо по внутрішньої огорожі довжиною 3,05 м., поворотом вверх довжиною 1,2 м., поворотом вправо вздовж існуючої огорожі довжиною 4,0 м., поворотом вниз довжиною 6,03 м.; залишити в загальному користуванні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 87,9 кв.м. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Раніше житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.04.2010 року виданого Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради. Житловий будинок [ADDRESS] , позначений на плані літ. « А.», житловою площею 77,2 кв.м., загальною площею 108,5 кв.м., до нього належить, літня кухня літ. «Б», погріб літ. «Дпд», баня літ. «Ж», вбиральня літ. «М», сарай літ. «С», вимощення позн. І та огорожа позн. №3,4. Після смерті [PERSON] , приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Сазонова М.Б. видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] на 4/10 частки спадкового майна; [PERSON] на Ѕ частки спадкового майна; [PERSON] на 1/10 частки спадкового майна. 02 лютого 2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір дарування, відповідно до умов якого [PERSON] подарував [PERSON] 1/10 частину житлового з відповідною частиною надвірних господарських споруд та побудов, що розташований в [ADDRESS] . Вказаний Договір посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області - Сазановим М.Б.. Згідно договору купівлі продажу від 12.03.2018 року, [PERSON] продала [PERSON] , а останній купив 1/6 частку житлового будинку [ADDRESS] за обумовлену грошову суму. Даний договір купівлі продажу посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Сазоновою М.Б. та зареєстрований в реєстрі за № 101. Всі частки житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таким чином позивачу [PERSON] належить 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] належить по 1/3 частини житлового з відповідною частиною надвірних господарських споруд та побудов, що розташований в [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ніка Н.В. Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами належить на праві спільної часткової власності: позивачу 2/3 частка, відповідачам по 1/3 частки. Відповідно до рішення № 2305/15 виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів від 05.10.1957 року, відведено [PERSON] земельну ділянку під індивідуальну забудову по [ADDRESS] площею 553 кв. м. Згідно виписки з рішення виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів № 23 від 05.01.1982 року, залишено займані земельні ділянки в тимчасове користування строком на 3 роки [PERSON] , [PERSON] площею 8 кв. м. по [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем не можуть спільно користуватись їх часткою житлового будинку. На теперішній час позивач має намір виділити 2/3 спільну частку в спірному житловому будинку між сторонами для подальшого самостійного користування та розпорядження нею. На неодноразові звернення позивача до відповідачів про звільнення 11 кв. м. житлової площі та 6,3 кв. м. нежитлової площі по технічному паспорту, 1/3 частки літньої кухні та 1/3 частки сараю, відповідачами було прохання позивача проігноровано. Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно з положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із вищезазначеного, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно п. 7 ухвали Пленуму Верховного суду України від 04.10.91 № 7 «Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учасників спільної власності, частка якого зменшелася» На підставі п. 6 ухвали Пленуму Верховного суду України від 04.10.91 № 7 « розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди судом за дійсною вартістю будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті або місцевості». Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані житлі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до абз.1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 року, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Відповідно до вимог ст. ст. 86, 87 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України), земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Право спільної часткової власності може виникати зокрема за рішенням суду. Вимогами ст.89 ЗК України, встановлено, що у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, зокрема, співвласників житлового будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. З моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної сумісної власності на земельну ділянку, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками. Тому, актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній сумісній власності. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій(сумісній) власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь- яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Відповідно до положень ст. ст. 15, 16 ЦК України та ст. 152 ЗК України, кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема поділу (виділу) в натурі майна, що є у спільній сумісній власності. Згідно до ст. 88 Земельного Кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди в судовому порядку. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 11 Постанови, одночасно з розв`язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретним приміщенням, суд може також вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким житловий будинок належить на праві спільної власності. Відповідно до ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю чи споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди. Тобто, якщо будівля чи споруда перебуває у спільній частковій власності, то і земельна ділянка переходить у спільну часткову власність. При спільній частковій власності на будівлю чи споруду до кожного з її співвласників переходить така сама доля у спільній власності на земельну ділянку, яку співвласник має у спільній власності на будівлю чи споруду. Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7 у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Згідно з п. 19 згаданої вище Постанови Пленуму Верховного Суду України у справах про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні сторонам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. Згідно висновку експерта № 125-061 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 18.09.2018 року, провести виділ 2/3 частки житлового будинку з господарськими будовами і спорудами [ADDRESS] на самостійні ізольовані квартири, технічно можливо. Експертом надано два варіанта поділу спірного житлового будинку. Відповідно до першого варіанту по приближеному до ідеальних часток, згідно порядку користування, що склався, у користування співвласнику [PERSON] пропонується виділити: частину житлового будинку літ. «А-1, а» квартири [ADDRESS] : 1-1- коридор площею 4,20 кв.м., вартістю 6856 грн.; 1-2-кухня площею 10,5 кв.м. вартістю 17141 грн.; 1-3 - житлова кімната площею 17,0 кв.м. вартістю 27752 грн.; 1-4 - житлова кімната площею 12,5 кв.м. вартістю - 20406 грн.; 1-5- житлова кімната площею 11,20 кв.м. вартістю 18461 грн. Разом по квартирі [ADDRESS] : площа 55,40 кв.м [ADDRESS] , інвентарна вартість 90439 грн. Надвірні узаконені господарські будови: літ. «Ж» - баня - 1970р - площею 13,10 кв.м., вартістю 8982 грн.; літ. «М» - вбиральня - 1990р. - площею 1,0 кв.м. вартістю 2358 грн.; літ. «Н» - навіс - 2015р. - площею 14,0 кв.м., вартістю 6039 грн.; літ. «Т» - навіс - 2015р. - площею 16,0 кв.м. вартістю 6901 грн.; 2/3 частини №3,4 - огорожа з воротами вартістю 1471 грн.; 2/3 частин №1 замощення вартістю 2667грн. Всього інвентарною вартістю - 118857 грн. Реальна частка складає 48/100 (114719:238995буд), що на 19/100 менше від частки, що ідеально належить. Для першого варіанту по приближеному до ідеальних часток, згідно порядку користування, що склався, сума грошової компенсації, яку повинен сплатити позивачу [PERSON] (48/100) відповідачі [PERSON] та A.C. (52/100) за відхилення від ідеальної частки позивача, складає 101563 грн. (534540х19/100). Згідно другого варіанту по приближеному до ідеальних часток, згідно побажанню [PERSON] , у користуванні співвласника [PERSON] пропонується виділити частину житлового будинку літ. «А-1,а» квартира № [NUMBER] : 1-1- коридор площею 4,20 кв.м. вартістю 6856 грн.; 1-2-кухня площею 10,5 кв.м. вартістю 17141 грн.; 1-3 - житлова кімната площею 17,0 кв.м. вартістю 27752 грн.; 1-4- житлова кімната площею 12,5 кв.м. вартістю 20406 грн.; 1-5- житлова кімната площею 11,20 кв.м. вартістю 18461 грн.; 2-3- житлова кімната площею 9,80 кв.м.; 2-4- шафа вбудована площею 0,9 кв.м.; 2-5- житлова кімната площею 7,2 кв.м. Разом по квартирі [ADDRESS] : площа 73,30 кв.м. інвентарна вартість 119661 грн. Надвірні узаконені господарські будови: літ. «Ж» - баня - 1970р - площею 13,10 кв.м. вартістю 8982 грн.; літ. «М» - вбиральня - 1990р. - площею 1,0 кв.м. вартістю 2358 грн.; літ. «Н» - навіс - 2015р. - площею 14,0 кв.м. вартістю 6039 грн.; літ. «Т» - навіс - 2015р. - площею 16,0 кв.м. вартістю 6901 грн.; літ. «Ф»- навіс- 2015р. -площею 10,0 кв.м. вартістю 3834 грн.; літ. «С»- сарай - 1961р. -площею 17,8 кв.м. вартістю 4761 грн.; літ. «Дпд»- погріб з шиєю - 1978р. -площею 7,8 кв.м. вартістю 2317 грн.; 2/3 частини №3,4 - огорожа з воротами вартістю 1471 грн.; 2/3 частин №1 замощення вартістю 2667 грн. Всього інвентарною вартістю - 158991 грн. Реальна частка складає - 65/100 (154853:238995буд ) що на 2/100 менше від частки, що ідеально належить. Для другого варіанту по приближеному до ідеальних часток, згідно побажанню [PERSON] , сума грошової компенсації , яку повинен сплатити позивачу [PERSON] (48/100) відповідачі [PERSON] та A.C. (52/100) за відхилення від ідеальної частки позивача, складає - 10691 грн. ( 534540 х 2/100). Для другого варіанту по приближеному до ідеальних часток, згідно побажанню [PERSON] необхідно демонтувати та закласти дверний проріз між приміщеннями 2-2 - коридор та 2-3 житлова вартістю 2400 грн.; влаштувати дверний проріз в перегородці з приміщенням 2-3 в приміщення 1-5 з установкою дверного блоку вартістю 3200 грн. Всього на загальну суму - 5600 грн. Згідно Геодезичної зйомки земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] , станом на липень 2018 рік - площа земельної ділянки складає - 549,37 кв.м. з наступними зовнішніми розмірами: - по фасаду - по прямій - 17,06м; - по лівій межі - по прямій - 32,92м; - по правій межі - по прямій - 33,58 м; - по тильній стороні - по прямій - 17,18 м. Експертом надано два варіанта визначення порядку користування земельною ділянкою. Згідно першого варіанту виділу частки домоволодіння з урахуванням сформованого порядку користування земельною ділянкою, на підставі вимірів, виконаних розрахунків, площі земельних ділянок, що знаходиться в користуванні співвласників на день обстеження, згідно виконаної геодезичної зйомки ФОП [PERSON] складає: - [PERSON] - 215,11 кв.м., зокрема: - під будівлями - 113,85 кв.м. - під інд землею -101,26 кв.м.; [PERSON] та [PERSON] - 246,36 кв.м., зокрема: - під будівлями - 132,15 кв.м. - під інд землею-114,21 кв.м. Земельна ділянка в загальному користуванні співвласників , складає - 87,9 кв.м. Фактично співвласник користується земельною ділянкою в домоволодінні на момент дослідження: [PERSON] 273,71 кв.м., що на 92,54 кв.м. менше від ідеальної долі 366,25 кв.м.; [PERSON] та [PERSON] - 275,66 кв.м., що на 92,54 кв.м. більше від ідеальної долі 183,12кв.м. Лінія розділової границі для даного варіанту проходить: - від правої бокової межі вздовж задньої торцевої границі вправо довжиною - 13,65м., поворот вниз довжиною - 12,25 м.; поворот вправо вздовж існуючої внутрішньої огорожі довжиною - 3,0м.; поворот вниз до задньої торцевої стіни житлового будинку довжиною - 6,89м.; поворот вправо вздовж задньої торцевої стіни житлового будинку довжиною - 1,43м.; поворот вниз вздовж правої бокової стіни житлового будинку довжиною - 6,5м.; далі по внутрішньої розділової границі житлового будинку, орієнтована на ліву зовнішню стіну житлового будинку довжиною - 10,73 м.; поворот вниз до фасадної межі довжиною 6,5 м. Відповідно до другого варіанту ідеальних часток співвласників, на підставі вимірів, виконаних розрахунків, площа земельної ділянки, що виділяються в користування співвласників, згідно виконаної геодезичної зйомки ФОП [PERSON] , буде складати: [PERSON] - 307,65 кв.м., зокрема: - під будівлями - 150,39 кв.м. - під інд землею-157,26 кв.м.; [PERSON] і [PERSON] - 153,82 кв.м., зокрема: - під будівлями - 95,61 кв.м. - під інд землею - 57,0 кв.м. Земельна ділянка в загальному користуванні співвласників складає - 87,9 кв.м. Фактично співвласник користується земельною ділянкою в домоволодінні на момент дослідження: [PERSON] - 366,25 кв.м., що відповідає ідеальної долі - 366,25 кв.м.; [PERSON] і [PERSON] - 183,12 кв.м., що відповідає ідеальної долі-183,12 кв.м. Лінія розділової границі для даного варіанту буде проходить: від правої бокової межі вздовж фасадної границі вліво довжиною - 5,63м.; поворот вверх вздовж частини правої бокової зовнішньої стіни житлового будинку довжиною - 7,04 м., далі по внутрішньої розділової границі житлового будинку, орієнтованою на задню торцеву зовнішню стіну, від задньої зовнішньої стіни вверх до внутрішньої огорожі довжиною - 6,89м., поворот вправо по внутрішньої огорожі довжиною 3,05м., поворот вверх довжиною -1,2м., поворот вправо вздовж існуючої огорожі довжиною - 4,0 м., поворот вниз довжиною - 6,03 м. Суд не бере до уваги твердження представника відповідача щодо технічної неможливості провести реальний розподіл будинку у зв`язку з тим, що будинок фактично містить дві ізольовані квартири, оскільки така технічна можливість встановлена висновком експерта. Другий варіант експертизи максимально наближений до ідеальних часток співвласників, не передбачає значних конструктивних змін. Вказаний варіант передбачає відхилення від ідеальної частки позивача в сторону зменшення на 2/100 частки. Сума грошового відшкодування за зменшення належної позивачу частки складає 10691 грн. У судовому засіданні представник позивача зазначив, що позивач відмовляється від сплати компенсації за зменшення ідеальної частки. Суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням варіанту 2 висновку експерта. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягнення судового збору у розмірі 1662 грн. 80 коп. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Позивачем понесено витрати на проведення експертизи у розмірі 6000 гривен, що підтверджено квитанцією про сплату №125-061 від 03.08.2018 року та відповідним актом здавання-приймання послуги, які підлягають стягненню з відповідачів по 3000грн з кожного.

Outcome: approved