Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що с січня 2005 року він мешкає в будинку, розташованому за адресою: Донецька область, м.Гірник, вул..Донецька, б.12, який належав на праві власності його дідусю [PERSON], померлому 13.03.2011 року. До будинку він вселився з дозволу(добросовісність заволодіння) дідуся та до теперішнього часу в ньому мешкає, здійснив капітальний ремонт, сплачує за комунальні послуги, тобто утримує будинок в належному стані та володіє чужим майном. Після смерті дідуся спадкоємцями за законом були дядько [PERSON] та мати [PERSON], які прийняли спадщину після спадкодавця в тому числі і вище наведений будинок в зв»язку із тим, що не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Після прийняття у спадщину будинку [PERSON] не заявив своїх прав на спірний будинок та не вимагав від нього виселитися, а навпаки віддав правовстановлюючі документи на будинок та на земельну ділянку. Він не знав про відсутність у нього підстав для набуття права власності на будинок, так як був впевнений в тому, що спірний будинок перейде у спадок до його матері. Просить визнати за ним право власності на будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Донецька область, м.Гірник, вул..Донецька, буд.№ 12, який складається з житлового будинку А-1 із шлакоблочної, оштукатуреної будівлі, житловою площею 39,0 м.кв., загальною площею 79,4 м.кв. та надвірні будівлі та споруди: А-1 прибудова, а-1 тамбур, п-1 погріб, б-1 бесідка м/ц, Б-1-л.кухня, в-1 сарай м/ц, В-1, К-1, о-1, С-1 сарай, Г-1-гараж, д-1-душ, Л-1 навіс, Н-1 навіс, У-1 вбиральня, N/-паркан, N//- ворота; та право власності на земельну ділянку площею 0,0722 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул..Донецька, буд.12 в м.Гірник Донецької області, що належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 332523, за набувальною давністю. Позивач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнає. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та ухвалити рішення на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-НО № 526227, виданого виконкомом Гірницької міської ради м.Селидове Донецької області, [PERSON] помер 13.03.2011 р. Після його смерті залишилося спадкове майно, що складається з: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: Донецька область, м.Гірник, вул..Донецька, буд.12 та земельної ділянки, розташованої за адресою: Донецька область, м.Гірник, вул..Донецька, буд.12. Спадкоємцем зазначеного майна є його син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.09.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу, копією Державного акту серії ЯМ № 332523 від 15.06.2012 року на право власності на земельну ділянку, копією Витягу про державну реєстрацію прав. Як вбачається з акту про проживання № 82 від 08.02.2016 р. за адресою: м.Гірник Донецької області, вул..Донецька, б.12 з січня 2005 р. по теперішній час проживає [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідност. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року№ 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» в п. 11, враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). \~\~\~\~ Крім того, при вирішенні питання про право власності в силу набувальної давності, задоволення вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 334 ЦК можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Відповідно до розяснень, наданих в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до змісту положень\~ст. 344 ЦК набуття права власності на майно за набувальною давністю є самостійною підставою набуття права власності. В зазначеному випадку право власності на нерухоме майно не переходить від спадкодавця до спадкоємця (ст. 1216 ЦК), а набувається за рішенням суду (ч. 4\~ст. 344 ЦК). Отже, спори про набуття права власності за набувальною давністю не є спорами із спадкування, в тому числі й у випадках, коли особа заявляє про давність володіння (ч. 2\~ст. 344 ЦК). Таким чином, набувальна давність не застосовується до правовідносин по спадкуванню. Враховуючи надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що спір виник із спадкових правовідносин, що виключає можливість набуття позивачем права власності на домоволодіння та земельну ділянку за набувальною давністю, а тому відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed