Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач звернувся з вищенаведеним позовом та просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором №5871701 від 27.05.2016 року в розмірі 10762,24 грн., яка складається з: - 8566,17 грн. неповернута сума кредиту; - 1758,58 грн. прострочені відсотки; - 209,44 грн. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; - 228,05 грн. пеня. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 27.05.2016 між Публічним акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» та відповідачем було укладено Договір про встановлення ліміту кредитування №5871701, згідно з яким йому було встановлено ліміт кредитування (надано кредит) в сумі 8566,17 грн., що підтверджується меморіальним ордером від 07.07.2017р. Кредитні кошти надавались відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок. Відповідно до п.1.16. Договору, за користування кредитом відповідач сплачує позивачу відсотки у розмірі 30,00 % річних. Повернення суми кредиту відповідно до п. 1.17. Договору відбувається шляхом перерахування та/або внесення готівкою коштів на Рахунок (картковий) визначений у п.1.1. Договору. Відповідно до п. 1.30. Договору, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за цим Договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 1.14. Договору, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення. Відповідач не виконує свої зобов'язання за Договором, що призвело до порушення прав позивача. На адресу Відповідача було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яка Відповідачем повністю проігнорована. Станом на 2017-10-02 року заборгованість за Договором № 5871701 від 27.05.2016 відповідачем не погашена і становить 10 762,24 грн., яку позивач разом із судовим збором в розмірі 1600,00 грн. просить стягнути на свою користь. Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити позов, не заперечує проти заочного розгляду справи /а.с.28/. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що договір з позивачем він заключив для того, щоб отримати банківську картку. Кошти від позивача він не отримував, а дія договору закінчилась ще у травні 2017 року. Заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. 27.05.2016 року, ПАТ «КРЕДОБАНК» та фізична особа [PERSON] уклали Кредитний договір №5871701 (а.с.6-7). Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, відповідачеві встановлено ліміт кредитування (надано кредит) в сумі 8566,17 грн., що підтверджується меморіальним ордером від 07.07.2017р. /а.с.11/. Кредитні кошти надавались відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок. Банк (кредитор) свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу [PERSON] кредит у сумі 8566,17 грн. Відповідно до п.1.16. Договору, за користування кредитом відповідач повинен сплачувати позивачу відсотки у розмірі 30,00 % річних. Повернення суми кредиту відповідно до п. 1.17. Договору відбувається шляхом перерахування та/або внесення готівкою коштів на Рахунок (картковий) визначений у п.1.1. Договору. Відповідно до п. 1.30. Договору, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за цим Договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 1.14. Договору, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, в результаті чого станом на 20.07.2017 року заборгованість в загальному розмірі 10762,24 грн., яка складається з: - 8566,17 грн. неповернута сума кредиту; - 1758,58 грн. прострочені відсотки; - 209,44 грн. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; - 228,05 грн. пеня. Вся вищевказана заборгованість за кредитом підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.12/. Щодо усних заперечень відповідача та його думки про закінчення дії Договору у травні 2015 року суд встановив наступне. Відповідно до пункту 1.19 зазначеного Договору кредитні правовідносини та ліміт кредитування продовжують свою дію на строк, на який був встановлений, якщо жодна із сторін до закінчення строку (п. 1.5 цього Договору) не подала письмових заперечень проти такого продовження. Судом встановлено, що жодна сторона за Договором до закінчення строку не подала письмових заперечень проти такого продовження, отже кредитні правовідносини та ліміт кредитування продовжили свою дію. Крім того, відповідно до п. 21 цього Договору, клієнт уповноважує та безвідклично доручає Банку здійснювати договірне списання Банком з усіх його рахунків, відкритих в Банку (його відділеннях), грошових коштів і спрямовувати їх на погашення заборгованості за кредитом, нарахованими процентами, комісіями, а також можливої неустойки (штрафу, пені) за цим Договором. Згідно п.1 4.2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобовязань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобовязань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобовязань. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що права позивача порушені неналежним виконанням зобовязання відповідачем, тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати по справі, які були понесені позивачем /а.с.2/ суд виходив з приписів ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved