Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що 10.01.2017 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований за адресою: м. Херсон, смт. Антонівка, вул. Л.Толстого, 18. Однак, відповідачі є зареєстрованими за вказаною адресою та після відчуження нерухомого майна не проживали за адресою його знаходження. Крім того, новий власник будинку не надавав жодних згод на проживання відповідачів за адресою знаходження нерухомого майна. Реєстрація відповідачів в будинку позивача порушує його право власності, оскільки він в повній мірі не може реалізувати своє право користування та розпорядження будинком. Крім того, на неодноразові звернення до відповідачів з метою добровільного зняття з реєстрації, останніми було відмовлено з невідомих причин. У звязку з наведеним просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком, що розташований за адресою: м. Херсон, смт. Антонівка, вул. Л.Толстого, 18. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою: м. Херсон, смт. Антонівка, вул. Л.Толстого, 18, на земельній ділянці площею 0,0461 га, кадастровий номер 6510165300:02:001:1085, відповідно до договору купівлі-продажу від 10.01.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 101. Згідно довідки виконкому Антонівської селищної ради м. Херсона Херсонської області від 05.01.2017 року за адресою м. Херсон, смт. Антонівка, вул. Л.Толстого, 18, зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Обєктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Враховуючи вищевказане, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивач є власником спірного будинку, а тому має право на володіння, користування та розпорядження належним йому майном на власний розсуд.

Outcome: approved