Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 4706,11 грн., 3% річних в сумі 109,85 грн., майнову шкоду в сумі 51299,35 грн., витрати на проведення експертизи в сумі 1000,00 грн., що загалом становить 57115,31 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.06.2016 року між позивачем та відповідачем був кладений договір №22, відповідно до якого актом прийому-передачі від 24.06.2016 року був переданий в технічно-справному стані та у необхідній комплектації автомобіль марки «Mersedes - Benz 300 E», реєстраційний номер [NUMBER], кузов [NUMBER]. Зазначив, що 25.06.2016 року о 00 год. 10 хв. відповідач, керуючи транспортним засобом в м. Одесі по вул. Мечникова не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом, за фактом чого відносно [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №075732 за ст.124 КУпАП. Листом від 12.07.2016 року відповідач підтвердив факт отримання від позивача по договору №22 від 24.06.2016 року автомобіля маки «Mersedes - Benz 300 E», реєстраційний номер [NUMBER], кузов [NUMBER] у справному стані та факт того, що 25.06.2016 року він потрапив в ДТП у результаті чого автомобіль було пошкоджено, а також зобов'язався його відремонтувати. У зв'язку з викладеним, 13.07.2016 року відповідачу був наданий на оплату рахунок №108/25 на суму 8706,11 грн., який був частково сплачений в розмірі 4000,00 грн. та заборгованість залишилась в розмірі 4706,11 грн. 18.10.2016 між позивачем та ТОВ «Укравтоекспертиза - Стандарт» був укладений договір №47 для визначення розміру матеріальної шкоди та була проведена оплата в розмірі 1000,00 грн. Відповідно до звіту «Про визначення вартості матеріального збитку від 20.10.2016 року №16-333», вартість матеріального збитку, заподіяного власнику ТЗ «Mersedes - Benz 300 E», реєстраційний номер [NUMBER], завданий внаслідок ДТП, що сталася 25.06.2016 року складає 51299,35 грн. Зазначає, що неодноразові звернення позивача до відповідача, останнім були залишені без розгляду та задоволення. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не заявився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.06.2016 року між Державним підприємством «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв», дирекція «Автоцентр» та [PERSON] був укладений договір надання послуг №22, відповідно до якого виконавець зобов'язується за завданням замовника надати послугу по наданню автомобіля «Mersedes - Benz 300 E», реєстраційний номер [NUMBER], кузов [NUMBER] для поїздки, а замовник зобов'язується оплатити виконавцю послуги. 24.06.2016 року був складений акт прийому - передачі автомобіля марки «Mersedes - Benz 300 E», реєстраційний номер [NUMBER], згідно якого зазначений автомобіль прийняв [PERSON] 25.06.2016 року відповідач в м. Одеса потрапив в дорожньо-транспортну пригоду в результаті чого було пошкоджено передню частину автомобіля, що підтверджується копією постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 30.03.2017 року, відповідно до якого суддя прийшов до висновку про визнання [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення, оскільки ним були порушені правила дорожнього руху. 12.07.2016 року між позивачем та відповідачем було складно акт прийому - передачі автомобіля відповідно до договору №22 від 24.06.2016 року, відповідно до якого зазначено, що автомобіль технічно несправний та недоукомплектований. Пошкодження виявлені при огляді автомобіля виникли в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 25.06.2016 року в м. Одесі, а саме: деформований передній правий колесний диск, пошкоджений передній правий амортизатор, пошкоджена передня права опора амортизатору, обірвані кронштейни кріплення двигуна, пошкоджені подушки кріплення двигуна, деформований карданний вал, обірване заднє кріплення АКПП, АКПП перемикається тільки в режимі «Нейтраль» та «Драйв», деформований передній стабілізатор поперечної стійкості, пошкоджений основний радіатор охолодження, пошкоджений вентилятор охолодження, пошкоджений дифузор вентилятору охолодження, пошкоджений корпус повітряного фільтру, деформований капот, деформоване переднє праве крило, пошкоджений передній бампер,деформований правий хромований молдінг переднього бамперу, пошкоджений передній правий покажчик повороту, пошкоджений передній правий блок фари. Пошкоджена передня права підфарна планка, пошкоджена передня панель, пошкоджений передній правий бризговик, пошкоджений передні правий підсилювач крила, деформований передній правий лонжерон, деформований підсилювач переднього бамперу, деформовані петлі капоту, деформований передній правий підкрилок, пошкоджено правий кронштейн переднього бамперу, пошкоджена передня права накладка крила, порушена геометрія пе.редніх лонжеронів та прийому моторного відсіку, пошкоджена поперечна підрадіаторна балка, пошкоджено лакокрасочне покриття передньої правої двері, пошкоджено лакокрасочне покриття накладки передньої правої двері. Також, присутня велика ймовірність додаткових несправностей та пошкоджень, які можуть бути виявленими при розбиранні автомобіля. 12.07.2016 року відповідачем був складний лист, в якому він визнає подію скоєння дорожньо-транспортної пригоди за його участю та зобов'язується відремонтувати автомобіль за власний рахунок. У зв'язку з зазначеним, відповідачу був наданий рахунок на оплату №108/25а від 13.07.2016 року на суму 8706,11 грн. Відповідно до прибуткового касового ордеру №199 від 18.07.2016 року [PERSON] здійснив частину оплати в розмірі 4000,00 грн.. Встановлено, що іншу частину боргу відповідач не сплачував, у зв'язку з чим 26.07.2016 року директором Дирекції «Автоцентр» ДП ГДІП [PERSON] був направлений лист на адресу відповідача з вимогою повернути свідоцтво про реєстрацію на автомобіль марки «Mersedes - Benz 300 E», реєстраційний номер [NUMBER] та сплатити рахунок №110 на суму 4706,11 грн., що є частиною несплаченого відповідачем боргу. 02.09.2016 року відповідачу було направлено лист, в якому він повторно звертався до [PERSON] з вимогою виконати зобов'язання по договору. Зазначені листи були проігноровані відповідачем, а кошти позивачу не повернуто. Частина 2 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, а п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зі змісту ст. 610 ЦК України вбачається, що несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов'язання. У цьому разі відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Така правова позиція підтверджена й судовою практикою Верховного Суду України: постановою Верховного Суду України від 20.12.2010 року в справі №3-57гс10; постановою Верховного Суду України від 04.07.2011 року в справі №3-65гс11; постановою Верховного Суду України від 12.09.2011 року в справі №3-73гс11; постановою Верховного Суду України від 24.10.2011 року в справі №3-89гс11; постановою Верховного Суду України від 14.11.2011 року в справі № 3-116гс11; постановою Верховного Суду України від 23.01.2012 року в справі № 3-142гс11. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем, на виконання умов договору №22 від 24.06.2016 року надав йому автомобіль марки «Mersedes - Benz 300 E», реєстраційний номер [NUMBER], який в результаті дорожньо-транспортної пригоди за участю відповідача, було пошкоджено, а відповідач в свою чергу не виконав своїх зобов'язань перед позивачем та не відшкодував завдану шкоду. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 3 відсотки річних, на що слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 01.10.2014 року по справі №6-113цс14, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. З урахуванням викладеного, суд вважає, що в такому випадку відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦК України за аналогією повинна застосуватись норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України згідно якої, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Таким чином, враховуючи те, що відповідачем не сплачено борг, станом на 26.04.2017 року 3 відсотки річних від простроченої суми боргу становлять 109,85 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, слід зазначити, що 18.10.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертна компанія «Укравтоекспертиза - Стандарт» та Державним підприємством «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв», дирекція «Автоцентр» був укладений договір №47, відповідно до якого експерт зобов'язується за завданням замовника надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії, а замовник зобов'язується оплатити експерту зазначену послугу. У зв'язку з цим, позивачем було сплачено експерту за проведення експертизи 1000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №191 від 19.10.2016 року. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку від 20.10.2016 року, встановлено, що вартість матеріального збитку становить 51299,35 грн. Листами від 07.11.2016 року, 19.01.2017 року, 22.02.2017 року, 16.03.2017 року, 30.06.2017 року [PERSON] було повідомлено про проведення експертної оцінки розміру матеріальної шкоди, завданої ДП ГДІП та вимогу по сплаті заборгованості в сумі 4706,11 грн., пені, 3 % річних, майнової шкоди та витрати на проведення експертизи. Встановлено, що зазначені листи також були проігноровані відповідачем. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки відповідачем були порушені строки виконання зобов'язання суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. Позивач також просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 2743,60 грн. на що слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1. ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 1600, 00 грн.

Outcome: approved