Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби в сумі 4216 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 04.06.2017 року [PERSON] та [PERSON] знаходячись на узбережжі Азовського моря в с. Піщане Приморського району м. Маріуполя здійснювали вилов риби із застосування забороненого знаряддя лову - сітки волокуші, в результаті чого виловили 124 одиниці риби «бичок». Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 21.07.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 грн. з конфіскацією знаряддя лову та незаконно добутих живих водних ресурсів, постановою Приморського районного суду від 02.08.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 грн. з конфіскацією знаряддя лову та без конфіскації незаконно добутих живих водних ресурсів, постанови набрали законної сили. При ухваленні постанови судом не вирішено питання про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 4216 грн. 00 коп., добровільно шкоду відповідачі не відшкодували. В зв'язку із чим Маріупольська місцева прокуратура №1 звернулась до суду в інтересах Маріупольської міської ради про відшкодування вказаної шкоди. Просить суд стягнути з відповідачів на користь Маріупольської міської ради відшкодування матеріальної шкоди в сумі 4216 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. на користь Маріупольської місцевої прокуратури №1. Судове повідомлення, яке направлялося відповідачам [PERSON] та [PERSON], не вручено адресату та повернуто на адресу Приморського районного суду м. Маріуполя. Позивачу надіслана ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило. Відзив від відповідачів до суду не надходив. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України). Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Перешкод для розгляду справи немає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя №266/2485/17 від 21.07.2017 року [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 грн. з конфіскацією знарядь та засобів лову, незаконно добутих водних ресурсів (а. с. 10) Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя №266/2486/17 від 02.08.2017 року [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 грн. з конфіскацією знарядь та засобів лову (а. с. 11) З протоколу про адміністративне порушення та опису вилучених водних ресурсів вбачається, що [PERSON] та [PERSON] виловили 124 одиниці риби «бичок», своїми діями нанесли державі матеріальну шкоду на суму 4216 грн. 00 коп. (а. с. 12-17) Постановами суду питання про стягнення відшкодування матеріальної шкоди не вирішено, добровільно [PERSON] та [PERSON] матеріальну шкоду не відшкодували. Відповідно до вимог ст.13 Конституції України, ст. 5 Закону України «Про тваринний світ» об'єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника об'єктів тваринного світу, є природним ресурсом загальнодержавного значення, здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ч. 4, 5, ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно з ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За положеннями ч. 3 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, тобто обставини доказуванню не підлягають. Відповідно зі ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються фонди охорони навколишнього природного середовища. Ці фонди утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, у тому числі, грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Ці кошти направляються на охорону та відтворення об'єктів тваринного світу згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1147 від 17.09.1996. Вищевказане є підставою для представництва прокуратурою інтересів держави в суді в особі Маріупольської міської ради Донецької області, на території якої скоєне вищевказане правопорушення. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави у виключних випадках і в порядку, ще визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушенні або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, органи місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, де компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Аналіз вказаної статті Закону дає підстави дійти до висновку що «інтереси держави» (як загальне поняття) є комплексом прав та законних інтересів як в цілому держави України (або народу України), так і інтереси окремої територіальної громади певної місцевості (жителі певного населеного пункту або декількох населених пунктів). Інтереси держави Україна та інтереси певної територіальної громади є частинами одного цілого - «інтересів держави», про які зазначено в ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Інтереси держави Україна та інтереси певної територіальної громади можуть збігатися повністю, частково, або навіть взагалі не перетинатися. Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 визначено, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо. Частиною 1 статті 56 ЦПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Положенням ч. 3 ст. 40 КУпАП передбачено, що питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про Місцеве самоврядування» матеріальною та фінансовою основою місцевого самоврядування є, серед іншого, доходи місцевих бюджетів та природні ресурси. Маріупольська міська рада, відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування», наділена повноваженнями у галузі бюджету, фінансів та у сфері охорони навколишнього природного середовища (ст. ст. 28, 33). Орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування (ст. 18-1). Пред'являючи позов в інтересах Держави в особі Маріупольської міської ради прокурор має на меті захистити інтереси держави щодо стягнення шкоди заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, а саме внаслідок незаконного вилову риби. Таким чином, підставою представництва Маріупольською місцевою прокуратурою №1 інтересів Держави в особі Маріупольської міської ради у даній справі є порушення інтересів держави, нездійснення захисту інтересів держави та самоусунення від виконання своїх повноважень суб'єктом владних повноважень - Маріупольською міською радою. Частиною 1 статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування. У відповідності до абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокуратурою попередньо, до звернення до суду, повідомлено Маріупольську міську раду про звернення з позовом до суду. Прокуратурою підтверджується те, що не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Відповідно до статті 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задовольняє їх в повному обсязі. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь Маріупольської місцевої прокуратури №1 судовий збір в розмірі 1762 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved