Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] року помер - [PERSON], про що видано повторне свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] від 19 грудня 2013 року, після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з належної останньому земельної ділянки площею 6,010 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1222384000:01:002:1102, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 130724, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 9755 від 20 вересня 2002 року, виданого на ім'я [PERSON]. За життя померлий залишив заповіт від 24 січня 2001 року, посвідчений секретарем Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 23, по якому все належне йому майно, а також те, на що він матиме право заповідав їй, тому вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, при цьому інших спадкоємців за законом, які мають право на обов'язкову частку у спадщині не має. Для оформлення свідоцтва на спадщину вона звернулась до нотаріальної контори, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, та роз'яснено право на звернення до суду, в зв'язку з чим, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача - адвокат [PERSON], що діє на підставі угоди про представництво клієнта адвокатом від 25 листопада 2013 року (а.с. 3, 4) не з'явилась, до суду надала заяву (а.с. 32), згідно якої просить справу розглянути в її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, до суду надано заяву (а.с. 31), в якій просить суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити судове рішення, згідно ст. 174 ЦПК України, а також відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер - [PERSON], про що видано повторне свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] від 19 грудня 2013 року (а.с. 9), після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з належної останньому земельної ділянки площею 6,010 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1222384000:01:002:1102, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 130724, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 9755 від 20 вересня 2002 року, виданого на ім'я [PERSON] (а.с. 7, 10а, 12-16) . За життя померлий залишив заповіт від 24 січня 2001 року, посвідчений секретарем Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 23 (а.с. 8), по якому все належне йому майно, а також те, на що він матиме право заповідав позивачці [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6, 11), тому вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, при цьому інших спадкоємців за законом, які мають право на обов'язкову частку у спадщині не має (а.с. 10). Для оформлення свідоцтва на спадщину позивачка звернулась до нотаріальної контори, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, та роз'яснено право на звернення до суду, в зв'язку з чим, позивачка звернулась до суду з даним позовом (а.с. 1, 2). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до ст.ст. 1235, 1236 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, при цьому заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. У відповідності до ст.ст. 1268, 1273, 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, при цьому спадкоємець за законом чи за заповітом може відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги протягом строку для прийняття спадщини подавши заяву про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Право позивача на спадщину в порядку спадкування за заповітом підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах цивільної справи в їх сукупності та які були приведене вище, а також копією спадкової справи № 410/2005 відкритої після смерті [PERSON] (а.с. 23-30). Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити позов і визнати за позивачем право власності на спадкове майно по праву спадкування за заповітом, оскільки згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, законність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову відповідає вимогам чинного законодавства і обґрунтована на обставинах справи та доказах про належність земельної ділянки спадкодавцю, суд вважає за необхідним постановити рішення про визнання за позивачем права власності на спадкове майно по праву спадкування за заповітом. Дане рішення суд ухвалює в рамках заявлених позивачем вимог і на підставі наданих доказів (ст.ст. 57-66 ЦПК України). На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved