Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , [INFO] - квартиру житловою площею 27,1 кв.м., загальною площею 54,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його сестра [PERSON] та [INFO] помер її чоловік [PERSON] . На момент смерті [PERSON] належало нерухоме майно - квартира житловою площею 27,1 кв.м., загальною площею 54,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначив, що він з 2012 року по день смерті [PERSON] ( [INFO] ), тобто понад п`ять років, проживав зі своєю сестрою [PERSON] і її чоловіком [PERSON] однією сім`єю у квартирі [ADDRESS] , вів спільне господарство та здійснював спільні витрати щодо утримання спільного майна. Відтак, позивач належить до четвертої черги спадкоємців за законом. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса КМНО Зими Н.Ф. Однак, нотаріусом було зазначено про те, що позивачем не надано документів, які підтверджують його родинні зв`язки з [PERSON] та належність до однієї з черг спадкоємців за законом. Відтак, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.03.2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. 13.04.2020 року від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 05.06.2020 року від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.06.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. 23.06.2020 року на запит суду надійшли матеріали спадкової справи заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] 07.07.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому вона просила відмовити у задоволенні позову у зв`язку з тим, що [PERSON] не надав доказів, що підтверджує його належність до четвертої черги спадкоємців за законом. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що [INFO] померла сестра позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві. [INFO] помер чоловік сестри [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві. На момент смерті [PERSON] належало нерухоме майно - квартира житловою площею 27,1 кв.м., загальною площею 54,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією реєстраційного посвідчення від 16.07.1993 року, копією технічного паспорту, копією довідки ЖБК «КОЛОС-1»від 10.06.1993 року, копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі№55469681 від 14.03.2019 року. Позивач зазначив, що він є спадкоємцем четвертої черги, оскільки з 2012 року по 29.12.2018 року він проживав разом зі своєю сестрою [PERSON] та її чоловіком [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , був пов`язаний спільним побутом, вів з ними спільне господарство та здійснював витрати на утримання майна. З матеріалів спадкової справи №3/2019 заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] приватним нотаріусом КМНО Зима Н.Ф., вбачається, що 14.03.2019 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Разом з тим, у довідці №362/02-14 від 02.08.2019 року нотаріус зазначила, що позивачем не надано документів, що підтверджують її родинні зв`язки з [PERSON] та належність до однієї з черг спадкоємців за законом. Позивач просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , [INFO] - квартиру житловою площею 27,1 кв.м., загальною площею 54,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на що слід зазначити наступне. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 18.02.2020 року визнано право власності [PERSON] на наступне спадкове майно в порядку спадкування за законом: земельну ділянку площею 0,6894 га, кадастровий номер: 3222486600:04:004:0153, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в с. Тарасівка, Києво-Святошинського району Київської області; 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,1086 га, кадастровий номер: 3222486600:04:004:0625, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області; Ѕ частку в земельній ділянці площею 0,1326 га, кадастровий номер: 32224812000:03:010:0410, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства що розташована в с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області. При розгляді вказаної справи судом встановлено, що з 2012 року по 29.12.2018 року [PERSON] проживав зі своєю рідною сестрою [PERSON] та її чоловіком [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Разом із сестрою та її чоловіком позивач вів спільне господарство та здійснював витрати на утримання їх спільного майна. Крім того, вказаним рішенням встановлено, що після смерті [PERSON] позивач був його єдиним спадкоємцем (з належністю до четвертої черги спадкоємців за законом). На час відкриття спадщини позивач постійно проживав із [PERSON] та не заявляв про відмову від спадщини, а отже прийняв її на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно ч.ч. 4-5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Згідно з постановою Касаційного господарського суду Верховного Суду від 21.01.2020 року в справі №911/3883/16 преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавши сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив законну силу. Преюдиціальне значення мають рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем четвертої черги до майна померлого [PERSON] . Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивач позбавлений можливості здійснити своє право на спадкування після смерті [PERSON] в порядку закону, таке право підлягає відновленню в судовому порядку. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, про необхідність визнання за позивачем права власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 54,2 кв.м., житловою площею 27,1 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи те, що Київська міська рада, відповідно до покладених на неї повноважень, не відслідковує порушення прав власників, суд вважає, що відповідач звільнений від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 321, 328, 392, 1216, 1217, 1233, 1235 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved