Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, у якому просить суд стягнути з відповідача на їх користь майнову шкоду в розмірі 20230 гривень та судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою по справі про адміністративне правопорушення № 653/3148/18 від 09.10.2018 року Генічеським районним судом Херсонської області накладено адміністративне стягнення на відповідача [PERSON] у вигляді штрафу у розмірі 680 грн., за адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України Ухвалою суду від 20.12.2018 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу були надіслані копії позовної заяви з додатками до неї, а також ухвала суду про відкриття провадження у справі. Таким чином, відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про час і місце слухання справи. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, з ухваленням заочного рішення на підставі ст. 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги про відшкодування шкоди підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що постановою по справі про адміністративне правопорушення № 653/3148/18 від 09.10.2018 року Генічеським районним судом Херсонської області накладено адміністративне стягнення на відповідача [PERSON] у вигляді штрафу у розмірі 680 грн., за адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП.. З вищевказаної постанови вбачається, що 20 липня 2018 року [PERSON] в озері Сиваш біля с. Приозерне, Генічеського району, виловив рибу лобан, в кількості 34 одиниці, чим завдав шкоду рибним ресурсам України в розмірі 20230 грн. Відповідно до п. 1.6 Розяснення Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001 року №02-5/744 у спорі про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу слід виходити з презумпції вини порушника (ст.. 1166, 1172 ЦК України). Отже, позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у його діях відсутня вина у заподіянні шкоди. Згідно ст.. 63 ЗУ «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст.. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тому, суд вважає, що позовні вимоги Азовського басейнового управління Державного агенства рибного господарства (Азовський рибоохоронний патруль) законні та обгрунтовані і підлягають повному задоволенню. Доводи позивача відповідачем не спростовані. У відповідності до ст.142 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем в сумі 1762 грн. по сплаті судового збору.

Outcome: approved