Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 1995 року, 2009 році шлюб було розірвано. Від цього шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з нею та перебувають на її утримання. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини доходів відповідача щомісячно на кожну дитину до досягнення повноліття найстаршої дитини. Крім того просила суд стягнути з відповідача 680 грн. щомісячно на додаткові втрати, оскільки діти відвідують басейн, школу танців та займаються з репетитором. Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовні заяві та наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив суду, що надає матеріальну допомогу на утримання дітей добровільно, постійно надає кошти на додаткові витрати дітям, на відвідуванням дітьми секцій, постійно купує дітям все необхідне. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 293 від 18.08.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 18.08.2009 року (а.с. 7) Від цього шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 03.07.2002 року.(а.с. 9) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 01.08.1997 року (а.с. 8), батьком яких є відповідач. Згідно довідки ОСН мікрорайонна Застанционний № 436 від 23.12.2013 року [PERSON], 2002 р.н. та [PERSON], 1997 р.н. мешкають разом з матір'ю [PERSON] за адресою:[ADDRESS] (а.с. 14). Рішенням Київського районного суду м. Донецька від 02.07.2013 року встановлено місце проживання неповнолітньої [PERSON], 2002 р.н. разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15-18). З наданих документів вбачається, що відповідач працює головою правління АТ «Макіївський завод «Факел» з 18.01.2011 року, що підтверджується довідкою АТ «Макіївський завод «Факел» № 22 від 30.04.2013 року (а.с. 10). Згідно довідки ТОВ «Тепло-ГЕС» № 54 від 13.08.2013 року [PERSON] працює секретарем-референтом в ТОВ «Тепло-ГЕС» (а.с. 11). Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). Згідно довідки МСЕК № 512079 від 21.05.2014 року відповідачу з 01.04.2013 року встановлено третю групу інвалідності у зв'язку із загальним захворюванням (а.с. 31-32). Слід зазначити, що на утриманні у відповідача крім неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] іншій дітей не має. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3, щодо участі батьків у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо), йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Як встановлено у судовому засіданні, діти [PERSON] та [PERSON] потребують додаткових витрат на секції та репетитора, проте суду не надано доказів того, що додаткові витрати будуть носити постійний або періодичний характер, не надано жодного належного доказу на підтвердження понесених витрат, а тому суд вважає, що такі витрати відповідач повинен покривати після їх фактичного понесення позивачкою, отже в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину суд вважає на необхідне відмовити. З урахуванням усіх підстав передбачених законом, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів щомісячно на кожну дитину. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial