Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики від 31.08.2015 року у розмірі 25 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 712 500 гривень, що складається з основної суми боргу у розмірі 20 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить -570 000 грн., відсотки за договором позики - 5 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 142 500 грн. Позов мотивує тим, що між позивачем та відповідачем 31.08. 2015 року укладено усний договір позики на суму 20 000, 00 доларів США, із сплатою відсотків в розмірі 5% річних. Факт укладення підтверджується розпискою написаними власноручно відповідачем. Строк повернення грошей зазначено в розписці, згідно з якою всі кошти повинні бути повернуті позивачеві до 01.09.2020 року. Проте, відповідач умови договору не виконав, кошти в визначений строк не повернув. Невиконання зобов`язання порушує права позивача, а тому він змушений звернутись із позовом до суду. В судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача поступила заява про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, від представника відповідача поступила заява про розгляд справи без участі відповідача та представника відповідача, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається із розписки від 31.08.2015 року, відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] позику у розмірі 20 000,00 доларів США, яку зобов`язується повернути разом із відсотками (5% річних) до 01.09.2020 року (а.с. 4). Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦПК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики , якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами було укладено договір позики грошових коштів від 31.08.2015 року на суму 20 000 доларів США, що стверджується представленою суду розпискою. Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Крім того, ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 29 грудня 1976 року із наступними змінами «Про судове рішення» передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтовано лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення. Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як встановлено в судовому засіданні, визнання позову представником відповідача не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку, що є законні підстави для задоволення позову. В ході розгляду даної справи суд дійшов висновку про неналежне виконання відповідачами своїх зобов`язань за договором позики, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, яка підлягає до стягнення, а тому позивач як позикодавець вправі вимагати повернення заборгованості по договору позики, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Позивачем здійснено розрахунок 5% річних, згідно якого позивач просить стягнути п`ять процентів річних у розмірі 5 000, 00 доларів США. Відповідач та представник відповідача жодних зауваження чи заперечень щодо розрахунку позивача не надали Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за договором позики від 31.08.2015 року у розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 712 500 (сімсот дванадцять тисяч п`ятсот) гривень, що складається з основної суми боргу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США., що згідно офіційного курсу НБУ становить 570 000 (п`ятсот сімдесят тисяч) гривень, 00 коп., п`ять процентів річних у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) доларів США., що згідно офіційного курсу НБУ становить 142 500 (сто сорок дві тисячі п`ятсот) гривень, 00 коп. Крім цього, у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1016 грн. 21 коп. судового збору.

Outcome: approved