Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 08 червня 2011 року у розмірі 7 808 грн. 63 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 грн. 00 коп., зазначаючи, що 08 червня 2011 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого він отримав від позивача кредит в сумі 8 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 12 жовтня 2015 року позичальник [PERSON] помер. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] 28 березня 2017 року була отримана відповідь з Мелітопольської державної нотаріальної контори в якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця заведена на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк». Так, відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять у тому числі і кредитні зобовязання померлого позичальника. 29 листопада 2017 року на адресу спадкоємців було направлено лист-претензію. На дату смерті позичальника його заборгованість за кредитним договором перед банком становила 7 808 грн. 63 коп., з яких: 7 513 грн. 87 коп. заборгованість за кредитом, 294 грн. 76 коп. заборгованість за відсотками. Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не зявились з невідомих причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутності чи відзиву не надіслали. Тому суд визнає неявку відповідача з неповажних причин, та, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 08 червня 2011 року між банком та позичальником [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого позичальник отримав від позивача кредит в сумі 8 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору /а.с.10-34/. Згідно копії актового запису про смерть № 1743, виданого 22 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] помер 12 жовтня 2015 року /а.с.40/. \~Станом на дату смерті, тобто на 12 жовтня 2015 року, заборгованість позичальника [PERSON] перед банком за кредитним договором №б/н від 08.06.2011 року становила: 7 808 грн. 63 коп., з яких: 7 513 грн. 87 коп. заборгованість за кредитом, 294 грн. 76 коп. заборгованість за відсотками /а.с. 7-9/. \~Відповідно до копії довідки № 651/02-14 від 22 березня 2017 року виданої нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори, за претензією ПАТ КБ «Приватбанк» була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] /а.с.44/. Відповідно до ч. 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з\~ст. 526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із \~ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. За змістом наведених норм цивільного законодавства, у разі смерті фізичної особи, боржника за зобовязанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи\~її спадкоємців, і, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобовязанням. Відповідно до ч.3\~ст.1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до\~ст.1282 ЦК України\~спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Частинами 1, 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~строк. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Частиною четвертою\~статті 1281 ЦК України\~встановлено, що кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Судом встановлено, що позивачем в порядку\~ вимог статті 1281 ЦК України\~28 лютого 2017 року була направлена претензія кредитора на адресу Мелітопольської державної нотаріальної контори /а.с.43/. Крім того, 26 жовтня 2017 року банком було направлено лист-претензію на імя [PERSON] та [PERSON], як спадкоємцям померлого боржника [PERSON], в якому позивач предявив свої вимоги кредитора по зобовязанню позичальника [PERSON] /а.с.45/. Згідно з ч. 1 ст. 1282\~ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ч.2 ст.1282\~ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей\~\~1281,1282 ЦК України\~щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Таким чином встановлено, що кредитор у передбачений законом строк пред'явив вимоги до спадкоємців, що підтверджується надісланою в нотаріальну контору претензією про повернення заборгованості. Відповідачі, як спадкоємці померлого позичальника, які не виконали умови кредитного договору, прийнявши спадщину, в силу ст. ст.1281,1282 ЦК України\~зобов'язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та вважає можливим стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 08 червня 2011 року у розмірі 7 808 грн. 63 коп., з яких: 7 513 грн. 87 коп. заборгованість за кредитом, 294 грн. 76 коп. заборгованість за відсотками. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~та Закону України «Про судовий збір» з відповідачів на користь позивача також слід стягнути судовий збір у розмірі 1 762 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved