Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що [PERSON] 07 червня 2018 року надала в позику [PERSON] грошові кошти в розмірі 311 000,00 (триста одинадцять тисяч) гривень 00 коп., котрі були передані позичальнику в строк до 11 червня 2018 року. Згідно наданих відповідачем зобовязань, останній повинен був повернути позику в повному обсязі не пізніше 11 червня 2018 року. На виконання зазначених умов була надана розписка від 07.06.2018 року, яка була позичальником власноручно надана в присутності свідків. 07 червня 2018 року в рахунок забезпечення умов за договором позики у формі розписки від 07 червня 2018 року, між позивачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНСТАЙЛ-АЛМАЗ» було укладено договір поруки (надалі по тексту договір поруки), за умовами котрого, п. 2 договору, поручитель зобовязується нести повну та солідарну відповідальність із позичальником за порушення останнім своїх зобовязань за договором позики, а саме: повернення позики, сплату неустойок, компенсації збитків, інших грошових зобовязань. Відповідно до п. 3 Договору поруки, поручитель ознайомлений із всіма умовами договору позики і згодний відповідати за виконання Позичальником зобов'язань, у тому числі, але не виключно, по наступним умовах договору позики: сума позики; термін повернення позики; порядок надання та погашення позики; порядок сплати неустойок, інших грошових зобовязань тощо. Згідно п. 5 Договору поруки, у випадку неповернення Позичальником позики у термін і на умовах зазначених у договорі позики, Кредитор набуває право вимоги з Поручителя, а до Поручителя переходять всі обов'язки Позичальника і Поручитель відповідає перед Кредитором в обсязі неповернених (несплачених) Позичальником грошових коштів, усім своїм майном, майновими правами та грошовими коштами, на які може бути накладене стягнення по претензіях кредиторів. Відповідно до п. 6 Договору поруки, у разі невиконання Позичальником зобов'язань передбачених договором позики, в тому числі, але не виключно по сплаті грошових сум, протягом трьох календарних днів з моменту настання строків повернення позики, або будь яких інших платежів, які передбачені договором позики, Поручитель зобов'язується сплатити Кредитору грошові кошти в сумі заборгованості Позичальника. Згідно п. 12 Договору поруки, у випадку несвоєчасного перерахування та/або повернення Поручителем суми заборгованості Позичальника, Поручитель сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5% за кожний календарний день прострочки. Пеня обчислюється від суми простроченого платежу. Сплата пені не звільняє Поручителя від виконання зобовязань по погашенню позики та сплаті штрафних санкцій. Поручитель сплачує штраф в розмірі 10 процентів від суми зазначеної в п.1 договору в разі порушення умов передбачених п.1 цього договору. Станом на «21» червня 2018 р. [PERSON] борг не повернутий, умови договору не виконані, відповідачі відмовляються добровільно повернути заборгованість та виконати покладені на них зобовязання, і загальна заборгованість за договором позики від 07 червня 2018 року складає 342\~142 (триста сорок дві тисячі сто сорок дві) гривні 60 копійок, з яких: -311\~000\~(триста\~одинадцять тисяч)\~гривень 00\~коп. - основна заборгованість за позикою; -42\~(сорок\~дві)\~гривні 60\~коп. - заборгованість за пенею; -31\~100\~(тридцять\~одна тисяча\~сто)\~гривень 00\~коп. заборгованість за штрафом. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа зобовязана повернути майно тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. В судове засідання позивач не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та прохав задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча заздалегідь повідомлялась належним чином про день та час розгляду справи, про що маються докази в матеріалах справи, зокрема копія оголошення на сайті «Судова влада». Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 07 червня 2018 року надала в позику [PERSON] грошові кошти в розмірі 311 000,00 (триста одинадцять тисяч) гривень 00 коп., які були передані позичальнику в строк до 11 червня 2018 року. Згідно наданих відповідачем зобовязань, останній повинен був повернути позику в повному обсязі не пізніше 11 червня 2018 року. На виконання зазначених умов була надана розписка від 07.06.2018 року, яка була позичальником власноручно надана в присутності свідків. 07 червня 2018 року в рахунок забезпечення умов за договором позики у формі розписки від 07 червня 2018 року, між позивачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНСТАЙЛ-АЛМАЗ» було укладено договір поруки (надалі по тексту договір поруки), за умовами котрого, п. 2 договору, поручитель зобовязується нести повну та солідарну відповідальність із позичальником за порушення останнім своїх зобовязань за договором позики, а саме: повернення позики, сплату неустойок, компенсації збитків, інших грошових зобовязань. Відповідно до п. 3 Договору поруки, поручитель ознайомлений із всіма умовами договору позики і згодний відповідати за виконання Позичальником зобов'язань, у тому числі, але не виключно, по наступним умовах договору позики: сума позики; термін повернення позики; порядок надання та погашення позики; порядок сплати неустойок, інших грошових зобовязань тощо. Згідно п. 5 Договору поруки, у випадку неповернення Позичальником позики у термін і на умовах зазначених у договорі позики, Кредитор набуває право вимоги з Поручителя, а до Поручителя переходять всі обов'язки Позичальника і Поручитель відповідає перед Кредитором в обсязі неповернених (несплачених) Позичальником грошових коштів, усім своїм майном, майновими правами та грошовими коштами, на які може бути накладене стягнення по претензіях кредиторів. Відповідно до п. 6 Договору поруки, у разі невиконання Позичальником зобов'язань передбачених договором позики, в тому числі, але не виключно по сплаті грошових сум, протягом трьох календарних днів з моменту настання строків повернення позики, або будь яких інших платежів, які передбачені договором позики, Поручитель зобов'язується сплатити Кредитору грошові кошти в сумі заборгованості Позичальника. Згідно п. 12 Договору поруки, у випадку несвоєчасного перерахування та/або повернення Поручителем суми заборгованості Позичальника, Поручитель сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5% за кожний календарний день прострочки. Пеня обчислюється від суми простроченого платежу. Сплата пені не звільняє Поручителя від виконання зобовязань по погашенню позики та сплаті штрафних санкцій. Поручитель сплачує штраф в розмірі 10 процентів від суми зазначеної в п.1 договору в разі порушення умов передбачених п.1 цього договору. Станом на «21» червня 2018 р. [PERSON] борг не повернутий, умови договору не виконані, відповідачі відмовляються добровільно повернути заборгованість та виконати покладені на них зобовязання, і загальна заборгованість за договором позики від 07 червня 2018 року складає 342 142 (триста сорок дві тисячі сто сорок дві) гривні 60 копійок, з яких: - \~ \~ \~ \~311 000 (триста одинадцять тисяч) гривень 00 коп. - основна заборгованість за позикою; - \~ \~ \~ \~42 (сорок дві) гривні 60 коп. - заборгованість за пенею; - \~ \~ \~ \~31 100 (тридцять одна тисяча сто) гривень 00 коп. заборгованість за штрафом. Відповідно до положення ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до ст.526 ЦК України , зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до положення ч.2 ст.530 ЦК України , якшо строк(термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Відповідно до статті 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання(неналежне виконання) Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України , боржник вважається таким що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України , боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу На підставі викладеного суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Витрати по\~сплаті судового\~збору підлягають\~стягненню з\~відповідачів пропорційно\~до задоволених\~вимог,\~згідно ст.\~141\~ЦПК України.

Outcome: approved