Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просить стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», 01001, м. Київ, вилиця Десятинна, 4/6, МФО 300346, код ЄДРПОУ 23494714, п/р № 37396000000004 заборгованість 128014,53 гривень, а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 03.06.2008 року Закрите акціонерне товариство «Альфа Банк», та фізична особа громадянин України [PERSON] уклали кредитний договір №490074575. Позивач свої зобовязання за Договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 9904,89 (девять тисяч девятсот чотири) доларів США 89 (вісімдесят девять) центів. У порушення умов договору, боржник свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 03.10.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом 4851,15 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку року складає 102617,87 гривень, за відсотками 1200,60 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 25396,66 гривень. У звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору позивач змушений звернутись до суду з вищевказаною позовною заявою. Представник позивача у судове засідання не зявився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином. Відповідач у судове засідання не зявився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, заяв про відкладення розгляду справу або про розгляд справи за його відсутності не надавав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини: 28.02.2008 року Закрите акціонерне товариство «Альфа Банк», та фізична особа громадянин України [PERSON] уклали кредитний договір №490074575. Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», 19.08.2009 року, було проведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк». Відповідно до умов вищевказаного Договору, Позивач зобовязується надати Відповідачу кредит у сумі 9904,89 (девять тисяч девятсот чотири) доларів США 89 (вісімдесят девять) центів. Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операції з валютними цінностями відповідно до п.2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Отже ЗАТ «Альфа-Банк» мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті. Відповідно до умов договору, боржник зобовязується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Позивач свої зобовязання за Договором виконав, надавши боржнику, кредит у сумі 9904,89 (девять тисяч девятсот чотири) доларів США 89 (вісімдесят девять) центів, що підтверджується випискою з особового рахунку боржника. У порушення умов договору, Боржник, свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 03.10.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом 4851,15 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку року складає 102617,87 гривень, за відсотками 1200,60 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 25396,66 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобовязань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, відповідач зобовязаний сплатити Позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ст.550 Цивільного кодексу України Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. У звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, відповідно д норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому було нараховано відсотки. Відповідно до Договору поруки відповідач, як поручитель поручається за виконання Боржника обовязків, які виникли на підставі договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Боржником та відповідачем будь-яких обовязків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, Позивач вправі вимагати дострокового виконання зобовязання з повернення Кредиту за Договором. На виконання умов договору Відповідачу була направлена Вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачем зобовязання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками за невиконання умов договору. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно ст.ст. 525,526,530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність у відповідача підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Згідно меморіального ордеру № 718617 від 05 жовтня 2015 року позивачем при предявленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 1977,75 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved