Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості і звернення стягнення на предмет застави, згідно якого, просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 100,00 грн., в рахунок погашення кредитних забов'язань звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль FORD FOCUS, 2010 року випуску, колір - сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «ІДЕЯ БАНК» будь-якій третій особі покупцю від імені власника, для чого надати ПАТ «ІДЕЯ БАНК» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах, установах та понесені судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12.08.2010 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 910.72149, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 109 045, 00 грн. на купівлю транспортного засобу FORD FOCUS, 2010 року випуску, колір - сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором - до 12.08.2017 року. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вищезазначеного автомобіля, решта - перерахована на фінансування страхового платежу, що підтверджується меморіальними ордерами. За користування кредитом Позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку, яка визначається відповідно до умов Кредитного договору, а станом на дату укладення кредитного договору становила 25,99 % річних. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань між позивачем та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу FORD FOCUS, 2010 року випуску, колір - сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачу. На виконання умов договору відповідач отримав зазначений розмір кредиту, однак свої зобов'язання за договором передбачені Умовами та Правилами надання банківських послуг не виконав, у зв'язку з чим утворилась вказана заборгованість. Представник позивача в суд не з'явився про розгляд справи повідомлений належним чином направив до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв, заперечень, клопотань суду не надав, у зв'язку з зазначеним суд визнає його неявку без поважною та вважає можливим розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.08.2010 року між ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 910.72149, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 109 045, 00 грн. на строк 84 місяці для: фінансування купівлі позичальником транспортного засобу марки «FORD FOCUS, 2010 року випуску, колір - сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] у сумі 104 850,00 грн.; фінансування страхового платежу для страхування життя позичальника в сумі 2 098,00 грн.; фінансування страхового платежу за договором добровільного страхування фінансових ризиків, пов'язаних із втратою роботи укладеного з ПрАТ «Альфа Страхування» у розмірі 2 097,00 грн. (а.с.11) Відповідно до умов, визначених у параграфі 2 вказаного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти річні в розмірі, що визначається як ставка збільшена на 3,63% (Маржу Банку). Станом на день укладення договору ставка становить 19,36 %, що разом з Маржою Банку разом складає 25,99%. Пунктами 2, 3 вказаного параграфу встановлено, що змінна частина процентної ставки визначається станом на перше число кожного кварталу як середнє за попередні 6 місяців, на підставі щоденних звітів форми 350 за ці місяці, які складаються банком згідно з правилами НБУ організації статистичної звітності. Якщо визначений таким чином розмір змінної частини ставки відрізняється від діючої змінної частини ставки принаймні на 0,5% у більшу сторону або на 1,5% у меншу сторону, такий розмір змінної частини ставки діє з 1 числа наступного кварталу. Банк повідомляє позичальника про актуальний розмір процентної ставки, а також при впровадженні нової надає позичальнику новий графік рекомендованим листом без внесення змін (доповнень) до договору. Повідомлення про актуальний розмір процентної ставки стає невід'ємною частиною договору. Звіт ф350 на 1-е число кожного кварталу розміщується банком для ознайомлення в приміщенні підрозділу продажу депозитних та кредитних продуктів банку за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Галицька, 7, а також на сайті банку www.pbank.if.ua. Згідно з параграфом 9 кредитного договору в разі порушення позичальником оплати щомісячних платежів від 1 до 60 днів або більше ніж на 60 днів, банк має право нарахувати та стягнути з позичальника штрафні санкції (пеню) в розмірі 0,15% та 0,65% відповідно від прострочення суми боргу за кожен день прострочки. 17 вересня 2010 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 910.72149 від 12.08.2010 року, між ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк», та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 910.72149, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Винницьким А.Л. та зареєстрований в реєстрі за № 2385, за умовами якого заставодавець передав у заставу заставодержателю наступне майно: транспортний засіб марки «FORD FOCUS, 2010 року випуску, колір - сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований ВРЕВ-11 УДАІ в м. Києві 11.08.2010 року, який належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого ВРЕВ-11 УДАІ в м. Києві 11.08.2010 року (а.с.14-15). За згодою сторін оціночна вартість предмету застави встановлена в розмірі 139 800,00 грн. Відповідно до п. 1 параграфу 5 договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані, а окрім того - також до настання термінів виконання будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором, у разі настання однієї з обставин: 1) порушення заставодавцем будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором; 2) порушення заставодавцем будь-якого із зобов'язань, передбачених договором; 3) виявлення заставодержателем погіршення стану предмету застави, або зменшення його вартості понад нормального фізичного зносу, або фактичної часткової відсутності предмету застави; 4) смерті заставодавця; 5) встановлення невідповідності дійсності відомостей, що містяться в кредитному договорі або договорі; 6) в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно з п. п. 2, 3 параграфу 5 договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором заставодержателя одним із способів: за рішенням суду або в позасудовому порядку шляхом набуття заставодержателем предмета застави у власність чи шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі-покупцю. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу застави, згідно зі статтею 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщоіншене встановлено законом. Частинами першою та сьомою статті 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Звернення стягнення на предмет застави відповідно до статті 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Згідно ст. 627 ЦПК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Вказана правова позиція була висловлена Верховним Судом України в постанові №6-10цс13 від 06 березня 2013 року. В той же час, згідно з п. п. 2, 3 параграфу 5 договору застави № 910.72149 від 17.09.2010 року сторони домовились, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором заставодержателя одним із способів: за рішенням суду або в позасудовому порядку шляхом набуття заставодержателем предмета застави у власність чи шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі-покупцю. Відтак, умовами договору застави № 910.72149 від 17.09.2010 року не передбачено такого способу звернення стягнення на предмет застави в судовому порядку як продаж заставодержателем предмету застави третій особі-покупцю від імені власника, натомість вказаний спосіб віднесено договором до позасудового способу звернення стягнення на заставне майно. Посилання ПАТ «Ідея Банк» на положення ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є помилковими, оскільки вказана норма закону визначає позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Отже позовні вимоги про звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу заставодержателем предмету застави третій особі-покупцю від імені власника не підлягають задоволенню. Право на звернення до суду за захистом передбачено ч.1 ст. 3 ЦПК України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором станом на 08.06.2015 рік складає 154668,42 грн. ( а.с.27). Разом з тим, згідно позовних вимог позивач просить стягнути з зазначеного відповідача лише 100,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Зазначена вимога підлягає задоволенню відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 1054 ЦК України. Враховуючи, зазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» необхідно стягнути 551,20 грн. судового збору.

Outcome: partial