Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Шахівської сільської ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що при зверненні до нотаріуса з заявою, про прийняття спадщини за законом, після смерті 25.08.2011 року дядька з боку батька [PERSON], [INFO], померлого 25.08.2011 року, яке складається з земельної ділянки площею 1,6937 га. кадастровий номер 1422087700:03:000:0875, розташованої на території Шахівської сільської ради Добропільського району Донецької області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій 10.07.2011 року дружині [PERSON] - [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН №153455., після смерті якої спадкодавець спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових справ позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку, який було втрачено. На теперішній час позивач не має змоги оформити спадщину після померлого дядька по батьківській лінії у вигляді зазначеної земельної частки, оскільки оригінал акта на право приватної власності на землю було втрачено. Позивач та представник позивача у судове засідання не зявилися, звернулися до суду із заявою, згідно якої просять розглянути справу за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутністю, також 15.08.2018 року надав через канцелярію суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що [PERSON] у межах строків передбачених законом було подано заяву про прийняття спадщини, остання є єдиною спадкоємицею, яка заявила свої права на майно [PERSON], тому Шахівська сільська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. На підставі рішення Октябрської сільської Ради народних депутатів № ІІІ/11-4 від 15.09.2001 року, [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на землю ділянку площею -1,70 га. розташовану на території Октябрської сільської ради Добропільського району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 26.10.2003 року за № 583, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією довідки №153/103-18 від 31.01.2018 року виданої начальником відділу у Добропільському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області [PERSON] № 947/103-18. З копії витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1402898782017 від 03.11.2017 року, ПАТ «Веско» 18.09.2017 року було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), присвоєно кадастровий номер 1422087700:03:000:0875, площу спадкової земельної ділянки була змінено з 1,70 га на 1,6973 га., що передбачено п.14 Постанови Кабінету міністрів України» Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» відповідно до якого відомості про значення площі обєкта Державного земельного кадастру вносяться до нього з точністю до чотирьох значущих цифр після коми. Згідно копії свідоцтва про смерть виданого\~ виконкомом Октябрської сільської ради Добропільського району Донецької області серії І-НО №542561 [PERSON], померла 10.07.2011 року у віці 78 років, актовий запис № 8. З довідки № 418 від 12.02.2018 року за підписом голови Шахівської сільської ради вбачається, що [PERSON] по день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [INFO]. За рік до смерті та на день смерті з нею проживав [PERSON], [INFO]. Згідно копії свідоцтва про смерть виданого виконавчим комітетом Райської селищної ради м. Дружківки Донецької області серії І-НО № 570705, [PERSON], помер 25.08.2011 року у віці 73 років, актовий запис № 27. Як зазначено у довідці № 573/02-14 від 14.12.2017 року виданої завідуючим Другої добропільської державної нотаріальної контори [PERSON] на імя [PERSON], за заявою про прийняття спадщини від 21.02.2012 року за № 28 відкрита спадкова справа № 16/2012рік до майна померлого [PERSON]. [PERSON] є єдиною спадкоємицею, яка заявила свої права на майно померлого. Станом на 14.12.2017 року свідоцтва про право на спадщину не видані. Спадкова справа після смерті 10.07.2011 року [PERSON] не відкрита. [PERSON] є єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину після смерті 10.07.2001 року дружини [PERSON]. Згідно висновку до звіту про оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 1422087700:03:000:0875, площею 1,6973га розташованої на території Шахівської сільської ради Добропільського району, складеного оцінювачем [PERSON], (сертифікат субєкта оціночної діяльності № 14581/13 від 16.04.2013 року виданий Фондом державного майна України), ринкова вартість вищезазначеної земельної ділянки становить 42437,00грн. Надаючи правову оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Між тим, згідно із ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.328 цього Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом. За правилами ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. До матеріалів справи долучено копію постанови державного нотаріуса Другої добропільської державної нотаріальної контори [PERSON] № 45/02-31 від 31.01.2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії в якій зазначено, що видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті 25.08.2011 року дядька з боку батька-Кравченка [PERSON], [INFO], померлого 25.08.2011 року, яке складається з земельної ділянки площею 1,6937 га. кадастровий номер 1422087700:03:000:0875, розташованої на території Шахівської сільської ради Добропільського району Донецької області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій 10.07.2011 року дружині [PERSON] - [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН №153455., після смерті якої спадкодавець спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових справ неможливо, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «[PERSON] Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Аналіз фактично встановлених у судовому засіданні обставин справи та вимог цивільного законодавства дозволяє суду зробити висновок про те, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті свого дядька [PERSON], однак не має змоги оформити свої спадкові права, так як правовстановлюючий документ на земельну ділянку було втрачено. Крім того, відповідач позовну заяву визнав в повному обсязі, при цьому судом вбачається наявність законних підстав для задоволення позову, оскільки визнання його відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved