Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування позовних вимог покликався на те, що він, керуючи своїм автомобілем марки Ford Escort, д.н.з. [NUMBER] в м. Тернополі потрапив у ДТП 06.06.2012р. Як встановлено ВДАІ м. Тернополя, вказана ДТП сталася з вини [PERSON], який 06.06. 2012р., керуючи транспортним засобом марки ДАФ ТЕ95ХF, д.н.з. [NUMBER] та буксируючи причіп, д.н.з. [NUMBER], та під час перестроювання порушив вимоги п.п. 2.3,10.1,10.3 ПДР України, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху і допустив зіткнення з автомобілем позивача, який рухався в попутному напрямку, в результаті чого автомобіль позивача був пошкоджений. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення [PERSON] визнав повністю. При здійсненні ДТП [PERSON] надав Поліс № АА/5536194 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який діяв з 00год.00хв. 19.07.2011р. по 18.07.2012р. включно. Відповідно до звіту про оцінку автомобіля марки Форд Ескорт № 401, здійсненого ДП «Експерт-Сервіс-Авто» ТзОВ «Український експортний центр», вартість матеріального збитку з врахуванням ПДВ, завданого власникові даного транспортного засобу в результаті його пошкодження при ДТП складає 10656,31грн., без ПДВ - 10180,31грн. Згідно ремонтної калькуляції № 110612/1 від 12.06.2012р., складеної аварійним комісаром Людвіх В.В., вартість ремонту становить 17324,64грн. Для відшкодування спричинених збитків позивач звернувся до ПАТ «Страхова компанії «Перша», яка видала Поліс № АА/5336194 обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, і яка у виплаті збитків відмовила, мотивуючи тим, що вказаний поліс недійсний, оскільки змінився власник транспортного засобу, який був забезпечений даним полісом. Власники джерела підвищеної небезпеки являється юридична особа - ПП «ІВА-ТРАНС», яке зобов'язане відшкодувати йому спричинену шкоду. Тому просив стягнути з відповідача завдані збитки в сумі 17324,70грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, покликаючись на викладені в заяві обставини, просив позов задоволити. Представник відповідача ПП «ІВА-ТРАНС» - Тинів І.Д. в судовому засіданні позов заперечив, покликаючись на письмове заперечення (а.с.82-83), крім цього пояснив, що звіт про оцінку майна, на який посилається позивач, виданий ДП ТзОВ ФДМУ не може вважатися належним та допустимим доказом по справі і прийматися як висновок судового експерта, оскільки підприємство, яке його видало не являється судовою експертною установою, яка має право проводити авто технічні експертизи. Просив у позові відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до п. 1 ч. 2 цієї статті, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013р. у п. 4 вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Судом встановлено, що 06.06.2012р. в м. Тернополі по вул. Об'їзна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Форд Ескорт, д.н.з.[NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем ДАФ ТЕ95ХF, д.н.з. [NUMBER] з причіпом д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], якого постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 03.08.2012р. визнано винним у вчиненні даної ДТП (а.с.20). Відповідно до звіту № 401 про оцінку автомобіля FORD ESCORT 1.3 реєстраційний номер [NUMBER] від 11.06.2012р., складеного аварійним комісаром, оцінювачем Людвіх В.В. (а.с.7-19) вартість матеріального збитку з врахуванням ПДВ, завданого власнику автомобіля FORD ESCORT 1.3 реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, складає 10656,31грн., вартість матеріального збитку без врахування ПДВ складає 10180,31грн., а згідно ремонтної калькуляції № 110612/1 від 12.06.2012р., складеної аварійним комісаром Людвіх В.В., вартість ремонту становить 17324,64грн. Згідно відповіді ПАТ «Страхова компанії «Перша», яка видала Поліс № АА/5336194 обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.21), у виплаті збитків [PERSON] відмовлено, у зв'язку із недійсністю полісу, оскільки змінився власник транспортного засобу, який був забезпечений даним полісом. В той же час, як вбачається з довідки № 1/14 від 28.03.2014р. (а.с.93-94), [PERSON] працює в ПП «ІВА-ТРАНС» на посаді водія з 26.09.2011р. по даний час, а згідно з інформацією наданою на вимогу суду з УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області, автомобіль марки DAF ТЕ95Х, д.н.з. [NUMBER] зареєстрований 03.12.2011р. за ПП «ІВА-ТРАНС» (а.с.95). При цьому суд критично оцінює посилання представника відповідача на те, що поданий позивачем звіт про оцінку майна, який виданий ДП ТзОВ ФДМУ, не може вважатися належним та допустимим доказом по справі і прийматися як висновок судового експерта, так як підприємство, яке його видало, не є судовою експертною установою, яка має право проводити авто-технічні експертизи, оскільки згідно з ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що маються значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Такої заяви про призначення судом відповідної експертизи представником відповідача в судовому засіданні подано не було. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відтак враховуючи вищенаведене, те, що водій [PERSON] під час вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з ПП «ІВА-ТРАНС», виконував свої обов'язки керуючи транспортним засобом, який на праві власності належить відповідачу, і вина [PERSON] повністю доведена постановою суду від 03.08.2012р., яка набрала законної сили, та те, що згідно з звіт № 4001 про оцінку автомобіля від 11.06.2012р. вартість завданого [PERSON] матеріального збитку становить саме 10656,31грн., суд вважає, що позов слід задоволити частково, стягнути з відповідача в користь позивача вказану суму збитку, відмовивши при цьому в задоволенні решти позовних вимог за їх недоведеністю. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved