Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просить суд визнати договір оренди земельної ділянки № 0009 від 25.10.2010 року недійсним та зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю „Агроовоч повернути йому самовільно зайняту земельну ділянку №9 з кадастровим номером 1222986000:01:020:0583, розташовану на території Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. В обґрунтування позову послався на те, що до 2014 року про існування договору не знав, договір не підписував, ТОВ „Агроовоч самовільно використовувало належну йому на праві власності земельну ділянку, а тому за таких обставин договір є недійсним , оскільки не відповідає вимогам закону. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що позивач та інші власники сусідніх земельних ділянок в 2010 році передали в користування ТОВ „Агроовоч земельні ділянки. В 2013 році директор ТОВ „Агроовоч повідомив, що не буде використовувати земельні ділянки, передав їм оригінали договорів та більше на звязок не виходить. Земельні ділянки він та інші власники сусідніх земельних ділянок стали обробляти власними силами, звертались до суду в 2014 році з позовом до ТОВ „Агроовоч про стягнення з відповідача орендної плати та визнання припиненими договорів оренди землі, однак потім за заявою [PERSON] його позов було залишено без розгляду. Вважає, що оскільки позивач не підписував договір оренди земельної ділянки, то такий договір є недійсним. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не відомі. Зі згоди представника позивача справу заслухано відповідно до статті 224 ЦПК України заочно. Заслухавши представник позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка розміром 2 га (а.с.12), з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Придніпровської сільської ради Нікопольського району. Позивач суду надав копію договору оренди земельної ділянки № 0009 , що укладений 25.10.2010 року між [PERSON] та ТОВ „Агроовоч, який зареєстрований у Нікопольському відділі ДРФ Центру державного земельного кадастру 21.12.2010 року № 041012502723 (а.с.6-10) Представник позивача суду пояснив, що ТОВ „Агроовоч за домовленістю та згодою [PERSON] користувалось земельною ділянкою до 2013 року. З 2014 року позивач використовує земельну ділянку самостійно, у звязку з відмовою ТОВ „Агроовоч використовувати земельну ділянку. Судом також встановлено, що позивач у 2014 році вже звертався до суду з позовом до відповідача та просив стягнути заборгованість по орендній платі та визнати договір припиненим, однак потім за його заявою позов залишено без розгляду. Відповідно до статті 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Представник позивача в обґрунтування позову зазначає, що позивач не підписував договір оренди земельної ділянки, замість нього підписано договір невідомо ким, однак належних та допустимих доказів обґрунтування доводів суду не надав, клопотання про призначення почеркознавчої експертизи не заявляв, натомість визнав, що позивач [PERSON] знав, що ТОВ „Агроовоч використовував земельну ділянку на умовах оренди з 2010 року до 2013 року. Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що оскільки з 2014 року позивач самостійно використовує земельну ділянку у звязку з відмовою ТОВ „Агроовоч, то з метою належного здійснення його права на розпорядження земельною ділянкою слід визнати недійсним договір, що укладений з відповідачем 25.10.2010 року, оскільки наявність в державному реєстрі відомостей про договір оренди земельної ділянки позбавляє його права вільно розпоряджатись належною йому на праві власності земельною ділянкою. Як вбачається з п.10.1 умов договору оренди земельної ділянки орендодавець має право вимагати від Орендаря використання земельної ділянки відповідно до мети, визначеної цим договором, дотримуватись при цьому вимог чинного земельного законодавства. П. 10.4.1 передбачено, що Орендар ТОВ „Агроовоч зобовязаний приступити до використання орендованої земельної ділянки після підписання цього договору оренди . Пунктом 13.3.2 договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором. Статтею 32 Закону України „Про оренду землі передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Статтею 24 Закону України „Про оренду землі визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; Стаття 25 Закону України „Про оренду землі визначає, що орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; отримувати продукцію і доходи; Орендар земельної ділянки зобов'язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення. Враховуючи вище викладене та встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов до висновку, що невиконання та неналежне виконання відповідачем договору ( а саме невикористання ним земельної ділянки з 2013 року), може бути підставою для звернення до суду з вимогами про розірвання договору у звязку з невиконанням другою стороною своїх зобовязань відповідно до статті 32 Закону України „Про оренду землі. Зясувавши в судовому засіданні дійсні відносини , що склались між сторонами та підстави за яких позивач звернувся з цим позовом до суду , враховуючи вимоги статті 11 ЦПК України, якою передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд дійшов до висновку, що в позовних вимогах позивача про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним слід відмовити у звязку з недоведеністю підстав за яким судом можливе прийняття рішення про визнання договору недійсним.

Outcome: dismissed