Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду посилаючись на наступне. Відповідно до укладеного договору № б/н від 19.09.2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком ПриватБанк та [PERSON], відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2 510 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом за кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», про що зазначено у п. 1.1 Статуту ПАТ КБ «Приватбанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, п. 3.2 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 6.6 Умов та Правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав, та станом на 31.07.2015 року має заборгованість 8749,68 грн., яка складається з наступного: 1821,13 грн. - заборгованість за кредитом; 4306,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1967,21 грн. заборгованість за пенею за комісією; штрафи відповідно до пункту п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 404,75 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим, позивач змушений звернутися до суду. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача надав суду заяву якою просив суд розглядати справу у його відсутності, на заявлених позовних вимогах наполягав. Відповідач до суду повторно не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяву представника позивача, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідно до укладеного договору № б/н від 19.09.2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком ПриватБанк, правонаступником прав та обовязків якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2 510 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом за кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заяв разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до договору, та станом на 31.07.2015 року має заборгованість 8749,68 грн., яка складається з наступного: 1821,13 грн. - заборгованість за кредитом; 4306,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1967,21 грн. заборгованість за пенею за комісією; штрафи відповідно до пункту п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 404,75 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти( кредит ) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлену договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved