Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про поділ майна подружжя, мотивуючи тим, що\~ він перебуває в шлюбі з [PERSON], який зареєстровано 08 серпня 1987 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, свідоцтво про шлюб (повторне) серії І-КГ № 132531. Шлюб на цей час не припинено. В період шлюбу за спільні кошти подружжя\~ було набуто наступне майно: - легковий автомобіль DAEWOO FSO LANOS TF6, 2007 року випуску державний номер [NUMBER], двигун № А15SMS293303R № шасі SUPTF69YD7W379874, де власник [PERSON] з 07.12.2007р., орієнтовна вартість 100 000,00 грн.; - житловий будинок загальною площею 103,9 кв.м. з прибудинковими спорудами, який розташований на земельній ділянці площею 504, кв.м. (кадастровий № 6510165300:02:001:0074) за адресою: м. Херсон, вул. 13 Східна, будинок 16, загальною вартістю 70644,00 грн., належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу ВРЕ 6671999 від 10.02.2011, посвідчений Першою херсонською держнотконторою за р. № 1- 197; - земельна ділянка № 168 у садівницькому товаристві «Мирний» площею 0,0748 га на території Херсонської міської ради (лівобережжя р. Дніпро), вартістю 1066,32 грн., яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.06.2005р, який посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2370. Оскільки добровільно дійти згоди про поділ\~ спільно нажитого майна\~ з відповідачем не можуть. Просить суд здійснити поділ спільного майна подружжя віділивши йому у власність 1/2 частину легкового автомобілю DAEWOO FSO LANOS TF6, 2007 року випуску державний номер [NUMBER], двигун № А15SMS293303R № шасі SUPTF69YD7W379874, орієнтовна вартість 50000,00 грн.; 1/2 частину житлового будинку загальною площею 103,9 кв.м. з прибудинковими спорудами, який розташований на земельній ділянці площею 504, кв.м. (кадастровий № 6510165300:02:001:0074) за адресою: м. Херсон, вул. 13 Східна, будинок 16, загальною вартістю 35322,00 грн.; 1/2 частину земельної ділянки № 168 у садівницькому товаристві «Мирний» площею 0,0748 га на території Херсонської міської ради (лівобережжя р. Дніпро), вартістю 533,16 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.07.2018 року провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.09.2018 року призначено підготовче\~ судове засідання та призначено до розгляду. Позивач в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання через канцелярію суду надіслала відзив, відповідно до якого просить суд в задоволені позову відмовити, посилаючись на ті обставини, що\~ все майно було придбана нею за її власні кошти, та створено її особистою працею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.08.1987 року\~ Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис 709, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КГ №132531 виданого повторно 15.02.2018 року. У шлюбі сторонами було придбане наступне майно: - легковий автомобіль DAEWOO FSO LANOS TF6, 2007 року випуску державний номер [NUMBER], двигун № А15SMS293303R № шасі SUPTF69YD7W379874, де власником зазначена\~ [PERSON] з 07.12.2007р., відповідно до інформаційної довідки за результатами пошуку БД Автомобіль; - житловий будинок загальною площею 103,9 кв.м. з прибудинковими спорудами, який розташований на земельній ділянці площею 504, кв.м. (кадастровий № 6510165300:02:001:0074) за адресою: м. Херсон, вул. 13 Східна, будинок 16, де власником зазначена\~ [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу ВРЕ 6671999 від 10.02.2011, посвідчений Першою Херсонською держнотконторою за р. № 1-197, що підтверджується\~ Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрацію прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, заборони відчуження обєктів нерухомого майна сформованої 01.12.2017 року; - земельна ділянка № 168 у садівницькому товаристві «Мирний» площею 0,0748 га на території Херсонської міської ради (лівобережжя р. Дніпро), де власником зазначено\~ [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.06.2005р,\~ посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2370 та на купівлю якої відповідно до заяви\~ від 16.06.2005 року [PERSON] надав згоду, посвідчену приватним нотаріусом Херсонського нотаріального округу [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що між сторонами шлюб до теперішнього часу не розірвано. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст.61 вказаного Кодексу об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною 1ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частиною 1статті 190 ЦК України визначено, що майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Відповідно до ч. 1ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від21.12.2007року №11«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті60,69 СК, ч. 3ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. На підставі ст.69 ч.1 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя. Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості, і це є її процесуальним обов'язком. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає можливим\~ задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, оскільки відповідачем до суду не надано жодних належних та допустимих\~ доказів, того що вона самостійно придбала за власні кошти вищевказане майно, а все спірне майно придбано під час шлюбу.

Outcome: approved