Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про скасування рішення про відмову у державній реєстрації речових прав та їх обтяжень винесену державним реєстратором прав на нерухоме майно Міської ради м. Кропивницького номер 45853099 від 7 березня 2019 року та зобов`язати виключити з єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 29.05.2008 року 13:45:02 за номером 7283377 про накладення заборони на будинок номер [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначено, що з 25 жовтня 1988 року за договором купівлі-продажу позивач є власником нерухомого майна - незавершеного будівництвом приватного будинку за адресою: [ADDRESS] . Продавцем незавершеного будівництва будинку був [PERSON] . В цьому будинку після завершення будівництва з 1996 році проживають батьки: [PERSON] та [PERSON] , пенсіонери, батько інвалід війни 2 групи. При перереєстрації будинку в грудні 2018 року дізнався, що на будинок згідно ухвали від 11.09.1987 року б/н Кіровським районним судом м. Кіровоград накладена заборона на нерухоме майно. Заборона зареєстрована 29.05.2008 року за номером 7283377 державним реєстратором Зарубіною Оленою Володимирівною. Заборона на незавершену будівлю була здійснена згідно ухвали Кіровського районного суду від 11.09.1987 р. б/н. Згідно інформації з єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна інформація по цьому питанню знаходиться в державному нотаріальному архіві Кіровоградської області. Згідно запиту до держаного нотаріального архіву Кіровоградської області надати необхідну інформацію була відповідь, що в архіві немає ніякої інформації , щодо збереження переписки по накладенню та зняттю арештів заборони та арештів на житлові будинки, які зберігаються 3 роки. Подібної інформації по накладенню арешту на будинок по [ADDRESS] не має і в Кіровському районному суді м. Кіровограда . В той же час продавець будинку [PERSON] надав - «определение судебного заседания Кіровського районного суда від 13.12.1988 року» про зняття арешту з будинку номер [ADDRESS] . Незважаючи , що ще в грудні 1988 року був знятий арешт з вказаного будинку державний реєстратор безпідставно 29 .05.2008 року вніс в реєстр заборону на цей будинок. Нотаріус Кіровоградської державної нотаріальної контори Керекеша Г.Ф. оформив 25.10.1988 року договір купівлі-продажу вказаного будинку [PERSON] і при перевірці не виявив заборону на будинок [ADDRESS] . Звернувся до державного реєстратора міської ради м. Кропивницький з вимогою виконати определение судового засідання Кіровського районного суду від 13.12.1988 року про зняття арешту з будинку [ADDRESS] . Державний реєстратор прав на нерухоме майно Міської ради м. Кропивницького Нікітенко О.В., посилаючись на ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмовив у державній реєстрації припинення обтяження, заборона на нерухоме майно на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , а тому просить задовольнити позов повністю. До судового засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у їх відсутність та підтримання позову повністю ( а. с. 37) . Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованим листом (а. с.36), поважні причини неявки суду не повідомлено, відзиву проти позову у встановлений строк не подано, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило. Згідно ст.223 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. З 25 жовтня 1988 року [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі- продажу (а. с. 10-11). При перереєстрації будинку в грудні 2018 року позивач дізналася, що на будинок згідно ухвали від 11.09.1987 року б/н Кіровським районним судом м. Кіровоград накладена заборона на нерухоме майно. Заборона зареєстрована 29.05.2008 року за номером 7283377 державним реєстратором Зарубіною Оленою Володимирівною. Згідно інформації з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформація по цьому питанню знаходиться в державному нотаріальному архіві Кіровоградської області. Суду надано «определение судебного заседания народного судьи Кировського района Кричуна А.А.» від 13.12.1988 року про зняття арешту з будинку номер [ADDRESS] ( а.с. 14 надано в оригіналі). Нотаріус 3 Кіровоградської державної нотаріальної контори Керекеша Г.Ф. оформив 25.10.1988 року договір купівлі-продажу вказаного будинку [PERSON] і при перевірці не виявив заборону на будинок [ADDRESS] . Позивач звернулася до державного реєстратора міської ради м. Кропивницького з вимогою виконати дане судове рішення - определение судового засідання Кіровського районного суду від 13.12.1988 року про зняття арешту з будинку [ADDRESS] . Державний реєстратор прав на нерухоме майно міської ради м. Кропивницького Нікітенко О.В., посилаючись на ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмовив у державній реєстрації припинення обтяження, заборона на нерухоме майно на житловий будинок розташований в [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник може звернутися до суду з вимогою усунення будь-яких порушень його права. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника на усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своим майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. За частиною 2 ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», підставою для реєстрації обтяження є в тому числі рішення суду, що набрало законну силу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю , оскільки арешт з майна по судовому рішенню знято, але державна реєстрація скасування вказаного обтяження не проведена , що порушує законної права та інтереси позивача щодо розпорядження майном. Згідно заяви представника позивача судові витрати залишити по їх фактичному понесенні сторонами. На підставі ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 328, ч. 2 ст. 386 ст. 392, ст.ст. ЦК України, ст. ст. 134-142,223,263, 265,268 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved