Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне. АТ «Акцент-Банк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Акцент-Банк». 06.12.2018 року [PERSON] приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов кредитного договору, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала, в наслідок чого станом на 22.11.2020 року має заборгованість - 34718,12 гривень, яка складається з наступного : - 26507,17 грн. - заборгованість за кредитом; - 8210,95 грн. - заборгованість по відсоткам. Представник позивача в судове засідання не з`явився, наддав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Надав відповідь на відзив, в якій наголошував на невиконанні відповідачем своїх зобов`язань та на необхідності виконання зобов`язання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. 26.07.2021 р. представник відповідача адвокат Линник С.В. надала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не зазначено який саме кредитний ліміт було надано відповідачці, крім того в матеріалах справи відсутні підтвердження ознайомлення [PERSON] з умовами та правилами надання банківських послуг АТ Акцент Банк та з інформацією щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Вважає суму заборгованості не доведеною, а надані письмові докази неналежними. В судовому засіданні адвокат Линник С.В. просила відмовити в задоволені позову АТ «Акцент Банк», зазначила, що в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», інформація яка в ньому зберігається актуальна до 01.01.2019 року. Іншого паспорту споживчого кредиту, з яким би була ознайомлена [PERSON] , позивачем не надано, у зв`язку з чим вважає суму заборгованості не доведеною. Вислухавши пояснення адвоката Линник С.В., дослідивши матеріали справи та надані суду докази, судом встановлено наступне. За анкетою-заявою від 06.12.2018 року відповідачка приєдналась до умов та правил надання банківських послуг (а.с. 7). Відповідачці встановлено кредитний ліміт на платіжну картку. Вказаною заявою, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифів (а.с. 7-13) відповідачкою взято на себе зобов`язання сплачувати відсотки за користування кредитом та повернути кредит. Згідно розрахунку, заборгованість відповідачки перед банком станом на 22.11.2020 року склала 34718,12 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 26507,17 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 8210,95 грн. (а.с. 6). Згідно із п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 520 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні, встановлений строк (термін) то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 1048 ЦК України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Правила ст. 1048 ЦК України поширюються і на відносини за кредитним договором (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється відвідповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, оскільки не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов Договору. Суд врахувує позицію Великої Палати Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 та стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Але у зв`язку з тим, що 06.12.2018 р. [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту, в якому чітко зазначено основні умови кредитування, суд застосовує висновок ВСУ від 02.12.2020 у справі №284/157/20-ц, відповідно до якого «оскільки сторонами було погоджено, зокрема процентну ставку, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, то суду слід визначити й стягнути таку заборгованість відповідно до положень закону та підписаних відповідачем анкети-заяви та паспорту споживчого кредиту». За приписами пункту 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та процентами, і задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, а саме судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved