Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 14.11.2013р. у розмірі 26\~365,50 грн. Із змісту\~позовної заяви\~слідує,\~що відповідно\~до укладеної\~Генеральної угоди\~про реструктуризацію\~заборгованості та\~приєднання до\~Умов та\~правил надання\~продукту кредитних\~карт (далі\~ Генеральна\~угода)\~б/н\~від 14.11.2013р.\~відповідач отримала\~кредит у\~розмірі 6\~357,60\~грн.\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~платіжну картку\~зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~у розмірі\~18,00\~%\~на рік\~на суму\~залишку заборгованості\~за кредитом.\~Погашення заборгованості\~здійснюється в\~наступному порядку:\~починаючи з\~''1''\~по ''25''\~число кожного\~місяця відповідач\~надає Банку\~грошові кошти\~(щомісячний\~платіж)\~для погашення\~заборгованості за\~кредитом. Відповідач підтвердив згоду на те що, підписана Генеральна угода разом з запропонованими Умовами та правилами, Тарифами складає між ним та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Отже, при укладанні договору сторони керувались положенням ч.1 ст.634 ЦК України, який визначає, що договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, а саме - надав відповідачу кредит. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення кредитної заборгованості. Тому, станом на 10.11.2019 року має заборгованість 26 365,50 грн. з яких: 5866,05 грн. - заборгованість за кредитом; 6282,00 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн. - заборгованість за комісією; 14217,45 грн. - заборгованість за пенею. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ ''ПРИВАТБАНК'', та змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 18.12.2019р. по даній справі відкрито провадження та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи, просить суд розглянути справу без його участі. Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви надсилались судом на адресу його місця реєстрації у встановленому законом порядку. Згідно ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. За таких обставин, суд вирішує справу без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. \~ \~ \~ \~Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясував наступне. 14.11.2013 року між позивачем та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Згідно якої, відповідач одержала кредит у розмірі 6357,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.8). П. 1.1.1 та п. 1.1.2 Генеральної угоди зменшено заборгованість, за кредитним договором від 15.09.2011р., що виникла в період з дати надання відповідачу кредиту, а саме - відсотки на 354,24 грн., комісію на 194,31 грн. та визначено, що заборгованість за цим договором становить 7107,60 грн. У пункті 1.5 Генеральної угоди сторони обумовили, що підписання вказаної угоди не являється анулюванням заборгованості позичальника. Відповідно до п.1.6 Генеральної угоди всі інші умови договорів, які не суперечать розділу ''Реструктуризація заборгованості'' даної Генеральної угоди, залишаються незмінними. Відповідно до п. 2.1 укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 6357,06 грн. на строк 24 місяці, з 14.11.2013р. по 30.11.2015р., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число місяця, відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 318,13 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат у відповідності з Умовами і правилами. Дата останнього погашення заборгованості 30.11.2015р. Згідно з пунктом 2.2 Генеральної угоди сторони погодили, що строком повернення кредиту рахується 31-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість з кредиту, починаючи з 32-го дня порушень, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 548,55 грн. Пунктом 2.5 Генеральної угоди передбачено, що позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, процентів, винагороди згідно з генеральною угодою, Умовами та правилами. Відповідно до пункту 2.8 генеральної угоди, у разі порушення позичальником зобов`язань з погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах за кожен день прострочення. Пунктом 2.9 Генеральної угоди передбачена можливість зміни процентної ставки по кредиту. У пункті 2.10 Генеральної угоди сторони погодили, що позичальник доручає банку без додаткових погоджень перерахувати кредитні кошти в день надання кредиту у сумі 750,00 грн. на будь-який відкритий рахунок в банку. Таким чином, добровільно погодженими умовами Генеральної угоди сторони визначили, що внаслідок домовленості про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором, узгоджений розмір заборгованості позичальника перед банком та передбачили порядок її погашення шляхом сплати обумовленої суми кредиту. До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 10.11.2019\~року має\~заборгованість 26\~365,50\~грн.\~з яких:\~5866,05\~грн.\~-\~заборгованість за\~кредитом;\~6282,00\~грн.\~ заборгованість\~по відсоткам\~за користування\~кредитом;\~0,00\~грн.\~-\~заборгованість за\~комісією;\~14217,45\~грн.\~-\~заборгованість за\~пенею (а.с. 5-6). Суд вважає, що відповідач своїм підписом засвідчив факт та згоду з умовами цього договору, підтвердив свої права та обов`язки за цим договором і погодився з ними, а також підтвердив свою здатність виконувати умови даного договору. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, а саме надав відповідачу кредит. Відповідач взятті на себе зобов`язання виконував неналежним чином, а тому за розрахунком Банку станом на 10.11.2019 року має заборгованість 26 365,50 грн. з яких: -5866,05 грн. - заборгованість за кредитом; -6282,00 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; -0,00 грн. - заборгованість за комісією; -14217,45\~грн.\~-\~заборгованість за\~пенею. Доказів на спростування вказаного розрахунку відповідач до суду не надала. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.\~629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Велика Палата Верховного Суду у справі №342/180/17 від 03 липня 2019 р. вказала, що «Анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору», оскільки вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634\~ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. В своїй постанові від 11.10.2017 року у справі №6-1374цс17 Судова палата у цивільних та господарських справах Верховного Суду України зазначила, що відповідно до статті 549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Разом із тим, розглядаючи вимоги позивача про стягнення пені з відповідача суд виходить із наступного. Як видно з матеріалів справи Генеральна угода укладена між сторонами містить обов`язок щодо погашення пені, однак не містить умов та порядку її обрахунку. Розрахунки щодо нарахування пені, позивач обґрунтовує умовами, викладеними в Умовах і правилах надання банківських послуг, однак Умови та правила надання батьківських послуг відповідачем не підписані. Оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк», тому банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші, також, що саме з цими Тарифами банку був ознайомлений відповідач під час підписання Заяви, а не з іншими. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з наданими позивачем до справи Умовами\~та правилами надання банківських послуг відповідач була ознайомлена і погодилася на їх умови, або ж, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили вказані умови, зокрема й щодо сплати пені. Згідно із частиною першою статті 1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Отже, позивачем заявлена вимога про застосування як штрафу, так і пені за порушення відповідачем зобов`язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування ним у порядку та строки, визначені умовами договору, та відповідно поставлено питання про подвійну цивільну-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов`язання, що суперечать вимогам ч.1ст.61\~Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає, що вимога банку про стягнення з відповідача заборгованості за пенею в розмірі 14217,45 грн. необґрунтована та задоволенню не підлягає. Крім того, суд вважає що була б обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню позовна вимога у частині стягнення з відповідача 548,55 грн. - штрафу, проте позивач в\~позові не\~просить суд\~стягнути вказаний\~штраф, а суд діє в межах позовних вимог. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме - в частині стягнення з відповідача на користь позивача: 5866,05 грн. - заборгованості за кредитом; 6282,00 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, тобто на суму в загальному розмірі 12 148,05 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial