Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вимоги мотивовано тим, що [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: с. Тавричанка Каховський район Херсонська область, [ADDRESS] Відповідач перебуває на реєстраційному обліку місця проживання за вказаною адресою, проте ніколи не проживала в цьому будинку. За вказаних обставин [PERSON] вважав, що [PERSON] втратила право користування житлом та просив суд зобов'язати Каховський районний сектор Управління ДМС у Херсонській області скасувати її реєстрацію місця проживання. До суду позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та наполягав на задоволенні його позовних вимог, не заперечував проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача у судове засідання повторно. Відповідач в судове засідання не з'явилася вдруге, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином у встановленому порядку. Будь-яких заяв від неї не надходило. Судом ухвалено про заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 26 травня 2004 року (а.с. 7) є власником 51/100 частин будинку, розташованого за адресою: Херсонська область, Каховський район, [ADDRESS]. [PERSON], [INFO], перебуває на реєстраційному обліку місця проживання за адресою: Херсонська область, Каховський район, [ADDRESS], проте за даною адресою не проживає з 2013 року. Підтверджуються вказані обставини довідкою про склад сім'ї (а.с. 6), показами, наданими в судовому засіданні свідками [PERSON] та [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. ст. 316, 321, 391 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у раз відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Суд визнає доведеним факт обмеження права власності [PERSON] перебуванням відповідача на реєстраційному обліку місця проживання за адресою житла позивача. Суд вважає, що [PERSON] не проживає в належному позивачу будинку без поважних причин понад один рік - це є підставою для визнання її такою, що втратила право користування цим житлом. В частині вимог позивача щодо скасування реєстрації відповідача шляхом зняття її з реєстрації, позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тобто зняття відповідача з реєстраційного обліку за місцем проживання не передбачено законом, як самостійний спосіб захисту порушеного права. Таким чином, рішення про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку, компетентним (уповноваженим державою) органом. Окрім, цього спору між позивачем та Каховським районним сектором управління державної міграційної служби України в Херсонській області з приводу зняття відповідача з реєстраційного обліку немає, а тому позовні вимоги в даній частині є передчасними.

Outcome: partial