Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на нежитлову будівлю (олійницю), яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 24.06.2014 року між ним та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] були укладені договори купівлі-продажу майнового паю, згідно яких продавці продали, а він придбав належні продавцям майнові паї колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» с. Кіровка Криворізького району Дніпропетровської області номінальною вартістю 39043,02 грн., що становить 1,696% від загальної вартості мана пайового фонду підприємства. 24.06.2014 року він звернувся до сільської ради з заявою про видачу йому свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), яка розглянувши його заяву та додані до неї документи, 21.07.2014 року винесла рішення про видачу йому свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) загальною вартістю майна пайового фонду підприємства на 08.09.2001 року 2302000 гривень, часткою в розмірі 39043,02 грн., або 1,696 відсотків. 01.10.2014 року Кіровською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області йому видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії № 736 з визначенням моєї частки в загальній вартості майна пайового фонду підприємства в розмірі 39043,02 грн. або 1,696 відсотків. Рішенням Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 22.09.2014 року було уточнена поштова адреса нежитлової будівлі (олійниці) і останній присвоєна поштова адреса: [ADDRESS]. 20.10.2014 року КП ДОР «Криворізьке БТІ» було виготовлено технічний паспорт на нежитлову будівлю (олійницю), яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно вищевказаного технічного плану нежитлова будівля має загальну площу 265,0 кв.м. 24.10.2014 року, звернувшись з заявою про державну реєстрацію нерухомого майна, отримав рішенням державного реєстратора від 27.10.2014 року, згідно якого йому відмовлено у здійсненні державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю (олійниці), у зв'язку з тим, що документи, подані для проведення державної реєстрації прав не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності. Заявлені вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи по суті, в зал судового засіданні не з'явився, надавши суду заяву, в якій просили розглядати справу без присутності представника сільської ради. Заявлені вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Судом встановлено та письмовими матеріалами підтверджено, що 24.06.2014року між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] були укладені договори купівлі-продажу майнового паю, згідно яких продавці продали, а позивач придбав належні продавцям майнові паї колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» с. Кіровка Криворізького району Дніпропетровської області номінальною вартістю 39043,02 грн., що становить 1,696% від загальної вартості мана пайового фонду підприємства (а.с. 8-23). Відповідно до норм Цивільного кодексу України договори купівлі-продажу майнового паю колективного сільськогосподарського підприємства повинні мати письмову форму та не підлягають нотаріальному посвідченню. 24.06.2014 року позивач звернувся до Кіровської сільської ради Криворізького району з заявою про видачу йому свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) (а.с. 24). Кіровська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, розглянувши заяву позивача та додані до неї копії договорів купівлі-продажу майнових паїв та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), які належали продавцям, 21.07.2014 року винесла рішення про видачу позивачу свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) загальною вартістю майна пайового фонду підприємства на 08.09.2001 року 2302000 гривень, часткою в розмірі 39043,02 грн., або 1,696 відсотків (а.с. 25). 01.10.2014 року Кіровською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області позивачу видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії № 736 з визначенням моєї частки в загальній вартості майна пайового фонду підприємства в розмірі 39043,02 грн. або 1,696 відсотків (а.с. 26). Рішенням Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 22.09.2014 року була уточнена поштова адреса нежитлової будівлі (олійниці) і останній присвоєна поштова адреса: [ADDRESS] (а.с. 27). 20.10.2014 року КП ДОР «Криворізьке БТІ» було виготовлено технічний паспорт на нежитлову будівлю (олійницю), яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно вищевказаного технічного плану нежитлова будівля має загальну площу 265,0 кв.м (а.с. 29-30). 24.10.2014 року позивач звернувся до відділу Державної реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області з заявою про реєстрацію за мною права власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю (олійниці), яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Однак рішенням державного реєстратора від 27.10.2014 року, позивачу відмовлено у здійсненні державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю (олійниці), у зв'язку з тим, що документи, подані для проведення державної реєстрації прав не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (а.с. 32). Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки, при зверненні позивача до Державного реєстратора прав на нерухоме майно, було відмовлено у визнанні права власності на нежитлову будівлю А-1, загальною площею 265,0 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з чим він не може здійснювати свої права користування та розпоряджання належним їм майном, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на спірну нежитлову будівлю. На підставі викладеного й відповідно до ст. ст. . 328, 391, 392 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України:

Outcome: approved