overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що з відповідача [PERSON] рішенням суду стягнуто аліменти, рішення не виконується у звязку з ухиленням його від сплати аліментів. На підставі заяв [PERSON] та відповідних документів поданих до управління, їй була призначена тимчасова державна допомога на доньку Марію, [INFO] щомісячно з 01.07.2013 року по 31.12.2015 року. 21.09.2016 року виплату допомоги припинено у звязку з досягненням дитиною 18-річного віку. Протягом спірного періоду допомога була виплачена в сумі 11662 грн. 80 коп. Боржнику було направлено повідомлення з пропозицією повернути виплачені кошти тимчасової допомоги в добровільному порядку. До цього часу сума повернута ним не була, тому і просять стягнути з відповідача 11662 грн. 80 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 1378 грн.. Представник позивача в письмовій заяві позов підтримала повністю, просить суд слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] до суду не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. На підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом при розгляді справи встановлено, що на підставі рішення Зарічного районного суд м. Суми від 27.04.2001 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки Марії, [INFO]. Відповідно до п. 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки, яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх не відоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 року № 189 тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Згідно п. 3 Порядку тимчасова допомога призначається дитині віком до 18 років. Відповідно до довідок відділу ДВС Сумського міського управління юстиції рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON] не виконувалося у звязку з ухиленням останнього від сплати аліментів. На підставі заяв [PERSON] (колишньої дружини відповідача) та відповідних документів поданих до управління, їй була призначена тимчасова державна допомога на доньку Марію, [INFO], щомісячно з 01.07.2013 року по 31.12.2015 року. 21.09.2016 року виплату допомоги припинено у звязку з досягненням дитиною 18-річного віку. Протягом спірного періоду допомога була виплачена в сумі 11662 грн. 80 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 30). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1378 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що з відповідача [PERSON] рішенням суду стягнуто аліменти, рішення не виконується у звязку з ухиленням його від сплати аліментів. На підставі заяв [PERSON] та відповідних документів поданих до управління, їй була призначена тимчасова державна допомога на сина [PERSON], [INFO] щомісячно з 01.11.2011 року по 30.04.2015 року та з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року. 04.09.2016 року виплату допомоги припинено у звязку з досягненням дитиною 18-річного віку. Протягом спірного періоду допомога була виплачена в сумі 19718 грн. 50 коп. Боржнику було направлено повідомлення з пропозицією повернути виплачені кошти тимчасової допомоги в добровільному порядку. До цього часу сума повернута ним не була, тому і просять стягнути з відповідача 19718 грн. 50 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 1378 грн.. Представник позивача в письмовій заяві позов підтримала повністю, просить суд слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] до суду не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. На підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом при розгляді справи встановлено, що на підставі рішення Зарічного районного суд м. Суми від 07.12.1999 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки, яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх не відоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 року № 189 тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Згідно п. 3 Порядку тимчасова допомога призначається дитині віком до 18 років. Відповідно до довідок відділу ДВС Сумського міського управління юстиції рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON] не виконувалося у звязку з ухиленням останнього від сплати аліментів. На підставі заяв [PERSON] (колишньої дружини відповідача) та відповідних документів поданих до управління, їй була призначена тимчасова державна допомога на сина [PERSON], [INFO], щомісячно з 01.11.2011 року по 30.04.2015 року, з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року. 04.09.2016 року виплату допомоги припинено у звязку з досягненням дитиною 18-річного віку. Протягом спірного періоду допомога була виплачена в сумі 19718 грн. 50 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 49). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1378 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що їй та членам її родини була надана квартира [ADDRESS]. 29.04.2006 року її донька -[PERSON]зареєструвала шлюб з [PERSON] та 19.08.2008 року відповідач був зареєстрований за місцем її мешкання за адресою:[ADDRESS].з листопада 2013 року відповідач забрав свої речі і виїхав зі спірної квартири до Росії.Більше ніж 6 місяців відповідач в квартирі не проживає, будь-якого майна не має, не оплачував комунальні послуги та не брав участі в утриманні квартири, а тому позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою за адресою:[ADDRESS]. Позивач в своїй заяві вимоги підтримала. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений ,причини неявки суду не повідомив. 3-ї особи про день та час розгляду справи повідомлені належним чином , причини неявки суду невідомі. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалось. Суд,вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить до громадського житлового фонду . В даній квартирі зареєстровані [PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON], [PERSON],[PERSON],[PERSON]/а.с.5/. З листопада 2013 року [PERSON] не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні квартири, також відсутні речі відповідача. Дані правовідносини, що склалися між сторонами є житловими і регулюються ст. ст. 71, 72 ЖК України, відповідно до положень яких, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Факт відсутності відповідача в житловому приміщенні підтвердили свідки [PERSON]та [PERSON].у своїх письмових поясненнях /а.с.19,22/ Таким чином встановлено, що відповідач понад встановлений законодавством 6-місячний строк не мешкає у спірній квартирі без поважних причин, підстав для продовження 6 - ти місячного строку з причин поважності пропуску строку у суду немає, а тому відповідача слід визнати такими, що втратив право на користування спірним жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем, 04.02.2015 року було укладено трудовий договір за № 1, який був зареєстрований Шосткинським міськрайонним центром зайнятості. Позивач був прийнятий на роботу на посаду експедитора. Однак, з 8 червня 2016 року відповідач перебуває в розшуку, як безвісті зникла особа, тому позивач припинив трудові відносини з відповідачем і вимушений влаштуватися на іншу роботу. На сьогодні у зв'язку з наявністю зареєстрованого в центрі зайнятості трудового договору він не має можливості стати на облік в Шосткинському міськрайонному центрі зайнятості як безробітний, що шукає роботу, тому вимушений був звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив і клопотань, про розгляд справи у його відсутність не надсилав, тому зі згоди позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Представник третьої особи Горох Г.Г. вимоги визнала. Суд, дослідивши зібрані по справі докази та матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, за підставами, передбаченими ст.ст. 38, 47 КЗпП України, постанови Кабміну України від 29.10.09 р. №1168 «Про деякі питання застосування законодавства про працю фізичною особою, яка використовує найману працю», наказу Мінпраці та соціальної політики України від 08.06.2001 р. «Про затвердження форми трудового договору між працівником та фізичною особою та порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою», постанови Пленуму Верховного Суду від 24.12.1999 р. №13 «Про застосування судами законодавства про оплату праці». За вимогами останніх, зокрема, працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Так в судовому засіданні встановлено, що 04.02.2015 року було укладено трудовий договір за № 1 між [PERSON] та [PERSON], безстроковий, на невизначений строк, який був зареєстрований Шосткинським міськрайонним центром зайнятості. (а.с. 3). Відповідно до ч.3 ст.38 КЗпП України, працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Враховуючи, відповідач не має можливості офіційно оформити звільнення позивача, надати йому трудову книжку та з'явитися до третьої особи з приводу зняття з реєстрації трудового договору в центрі зайнятості, чим порушуються права позивача, тому позов має бути задоволено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що між Публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» до [PERSON] 08.09.2015 року, було укладено договір кредиту, згідно до якого відповідачу були надані кредитні кошти в сумі 12712,13 грн. зі сплатою 0,12 % на рік за користування кредитом. Отримавши кредит, відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, тому станом на 11.10.2016 року заборгованість по кредиту складає - 21282,26 гривень, з яких: заборгованість по кредиту - 12712,14 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 14,25 грн.; заборгованість за пенею - 2489,92 грн.; заборгованість по комісії - 4576,32 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 989,63 грн., які позивач і просить стягнути на його користь, а також сплачені при подачі позову судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з*явився, в позовній заяві прохав розглянути справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив і клопотань, про розгляд справи у його відсутність не надсилав, тому зі згоди позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши зібрані по справі докази та матеріали справи, дійшов до наступного. Судом встановлено, що дійсно між Публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» до [PERSON] 08.09.2015 року, було укладено договір кредиту, згідно до якого відповідачу були надані кредитні кошти в сумі 12712,13 грн. зі сплатою 0,12 % на рік за користування кредитом. (а.с. 5-12). Згідно умов кредитного договору передбачено, що відповідач зобов'язаний заборгованість по кредиту, процентам за його використання, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених договором (а.с. 5-12). Однак відповідач почав порушувати умови договору в зв'язку з чим станом на 11.10.2016 року заборгованість по кредиту складає - 21282,26 гривень. (а. с. 4). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк зобов'язується надати кошти позичальникові на умовах та у розмірі передбачених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Виходячи з зазначеного, відповідач повинен погасити заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом та пеню, тому суд вважає позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що між Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Укргазбанк» та [PERSON] 20.06.2014 року, було укладено договір кредиту, згідно до якого відповідачу були надані кредитні кошти в сумі 3000 грн. зі сплатою 33 % на рік за користування кредитом. Отримавши кредит, відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, тому станом на 12.10.2016 року заборгованість по кредиту складає - 5120,67 гривень, з яких: заборгованість по кредиту - 2734,34 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 2386,33 грн., які позивач і просить стягнути на його користь, а також сплачені при подачі позову судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з*явився, в позовній заяві прохав розглянути справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив і клопотань, про розгляд справи у його відсутність не надсилав, тому зі згоди позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши зібрані по справі докази та матеріали справи, дійшов до наступного. Судом встановлено, що дійсно між Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Укргазбанк» та [PERSON] 20.06.2014 року, було укладено договір кредиту, згідно до якого відповідачу були надані кредитні кошти в сумі 3000 грн. зі сплатою 33 % на рік за користування кредитом. (а.с. 10-13). Згідно умов кредитного договору передбачено, що відповідач зобов'язаний заборгованість по кредиту, процентам за його використання, передбачених договором (а.с. 10-13). Однак відповідач почав порушувати умови договору в зв'язку з чим станом на 12.10.2016 року заборгованість по кредиту складає - 5120,67 гривень. (а. с.20-29). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк зобов'язується надати кошти позичальникові на умовах та у розмірі передбачених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Виходячи з зазначеного, відповідач повинен погасити заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом та пеню, тому суд вважає позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що між Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Укргазбанк» та [PERSON] 22.01.2015 року, було укладено договір кредиту №CEQ-0000181-Ф/15-KRD, згідно до якого відповідачу було відкрито картковий рахунок з встановленим лімітом в сумі 4800,00 грн. зі сплатою 28% на рік за користування кредитом. Отримавши кредит, відповідач не виконує свої зобовязання за кредитним договором, тому станом на 12.10.2016 року заборгованість по кредиту складає 8561,13 гривень, з яких: заборгованість за дозволеним овердрафтом - 800,00 грн.; заборгованість за овердрафтом 5147,50 грн., заборгованість за нарахованими відсотками за користування дозволеним овердрафтом -28,92 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками за користування овердрафтом та прострочені відсотки за користування дозволеним овердрафтом 2584,71 грн., які позивач і просить стягнути на його користь, а також сплачені при подачі позову судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з*явився, до суду надав заяву в якій прохав розглянути справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.(а.с.36-38) Відповідач про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не зявився, про причину своєї неявки не повідомив і клопотань, про розгляд справи у його відсутність не надсилав, тому зі згоди позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши зібрані по справі докази та матеріали справи, дійшов до наступного. Судом встановлено, що дійсно між Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Укргазбанк» та [PERSON] 22.01.2015 року, було відкрито картковий рахунок з встановленим лімітом в сумі 4800,00 грн. зі сплатою 28% на рік за користування кредитом. (а.с. 6-9). Згідно умов кредитного договору передбачено, що відповідач зобовязаний заборгованість по кредиту, процентам за його використання, а також оплачувати комісію на умовах передбачених договором (а.с. 6-9). Однак відповідач почав порушувати умови договору в звязку з чим станом на 12.10.2016 року заборгованість по кредиту складає 8561,13 гривень. (а. с.15-19). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк зобовязується надати кошти позичальникові на умовах та у розмірі передбачених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Виходячи з зазначеного, відповідач повинен погасити заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом, тому суд вважає позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] 07.08.2014 року, було укладено договір кредиту, згідно до якого відповідачу були надані кредитні кошти в сумі 7210 грн. зі сплатою 18 % на рік за користування кредитом. Отримавши кредит, відповідач не виконує свої зобовязання за кредитним договором, тому станом на 31.12.2015 року заборгованість по кредиту складає 8405,67 гривень, з яких: основний борг - 4591,24 грн.; прострочений борг 1857,28 грн.; прострочені проценти 1912,75 грн., строкові проценти 44, 4 грн., Станом на 30.03.2016 року, заборгованість складає 8440,77 грн., яку позивач і просить стягнути на його користь, а також сплачені при подачі позову судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з*явився, в позовній заяві прохав розглянути справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не зявився, про причину своєї неявки не повідомив і клопотань, про розгляд справи у його відсутність не надсилав, тому зі згоди позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши зібрані по справі докази та матеріали справи, дійшов до наступного. Судом встановлено, що дійсно між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] 07.08.2014 року, було укладено договір кредиту, згідно до якого відповідачу були надані кредитні кошти в сумі 7210 грн. зі сплатою 18 % на рік за користування кредитом. (а.с. 19-21). Згідно умов кредитного договору передбачено, що відповідач зобовязаний заборгованість по кредиту, процентам за його використання, передбачених договором (а.с. 19-21). Однак відповідач почав порушувати умови договору в звязку з чим станом на 30.03.2016 року заборгованість по кредиту складає 8440,77 гривень. (а. с. 23-24). 31.12.2015 року між ТОВ «ФК «Рантьє» та ПАТ «Ідеа Банк» укладено договір факторингу № 31/12-1, згідно якого первісний кредитор відступив новому кредитору вимоги за вищевказаним кредитним договором (а.с. 12-17). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк зобовязується надати кошти позичальникові на умовах та у розмірі передбачених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Виходячи з зазначеного, відповідач повинен погасити заборгованість за кредитом, тому суд вважає позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved