Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача в якому просить: розірвати договір про надання та використання картки з дозволеним лімітом від 26 квітня 2007 року, укладений між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON]; стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 5221,21 грн.; стягнути з відповідача витрати пов'язані зі сплатою судового збору. В обґрунтування позову зазначається, що між ЗАТ «Комерційний банк «Кредит-Дніпро», правонаступником якого є ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання та використання картки з дозволеним лімітом від 26.04.2007 року, який складається із анкети-заяви, Правил надання та використання кредитних карток Банку «Кредит-Дніпро» із пільговим періодом кредитування, Тарифів на обслуговування банківських карт в Банку «Кредит-Дніпро», розпискою про отримання картки. Згідно з п. 12 анкети-заяви банк надав відповідачу кредитну картку з кредитним лімітом 4000,00 грн. Процентну ставку за користування кредитним лімітом було встановлено у розмірі 24 % річних. Згідно з п. 3.14 тарифів, розмір обов'язкового щомісячного мінімального платежу складає 7 % від залишку заборгованості, в які включені відсотки та комісія за зняття готівки. Банк надав відповідачу кредитну картку з кредитним лімітом 4000,00 грн. та доступ до кредитних коштів було отримано відповідачем. Відповідач взяв на себе зобов'язання щомісячно, не пізніше платіжної дати погасити готівкою через касу банку суму обов'язкового платежу або забезпечити на рахунку для погашення кошти в розмірі не менше суми обов'язкового платежу. В результаті того, що відповідач належним чином умови договору не виконував, порушував строки погашення заборгованості за кредитом, не здійснював необхідні платежі, станом на 02.12.2013 року утворилася заборгованість в розмірі 5221,21 грн., яка складається із: суми несплаченої частки кредиту - 2046,03 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами - 2805,90 грн.; суми інфляції за користування кредитними коштами - 68,26 грн.; трьох відсотків річних за несвоєчасну сплату кредиту - 87,22 грн.; суми інфляційної заборгованості за несвоєчасну сплату відсотків - 75,94 грн.; трьох відсотки річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків - 137,86 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, завчасно письмово сповістив про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надав, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням даного рішення заочно. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 26.04.2007 року між ЗАТ «Комерційний банк «Кредит-Дніпро», правонаступником якого є ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] був укладений договір про надання та використання картки з дозволеним лімітом від, який складається із анкети-заяви, Правил надання та використання кредитних карток Банку «Кредит-Дніпро» із пільговим періодом кредитування, Тарифів на обслуговування банківських карт в Банку «Кредит-Дніпро». Ліміт кредиту визначено у 4000,00 грн. Договір було укладено шляхом заповнення відповідачем анкети-заяви, ознайомлення із Правилами надання та використання кредитних карток Банку «Кредит-Дніпро» із пільговим періодом кредитування та Тарифами на обслуговування банківських карт в Банку «Кредит-Дніпро». Процентна ставка за користування кредитними коштами визначена в 24% річних (п. 12 анкети-заяви). Позивач надав відповідачу кредитну картку з кредитним лімітом 4000,00 грн. та забезпечив доступ до кредитних коштів, які отримувались і використовувалися відповідачем, що підтверджується його розпискою та випискою по рахунку. У відповідності із п.10.1 Правил надання та використання кредитних карток Банку «Кредит-Дніпро», п. 12 Анкети-заяви, строк дії кредитної картки відповідача, та відповідно строк дії договору, було встановлено у два роки. Відповідач згідно із п. 12 анкети-заяви, п. 5.2 Правил надання та використання кредитних карток Банку «Кредит-Дніпро» взяв на себе зобов'язання не пізніше платіжної дати (з 1 по 20 число місяця наступного за звітним) погашати готівкою через касу банку суму обов'язкового платежу або забезпечити на рахунку для погашення кошти в розмірі не менше суми необхідного обов'язкового платежу, але належним чином свого обов'язку не здійснював, в результаті чого утворилася заборгованість, яка складається із: суми несплаченої частки кредиту - 2046,03 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами - 2805,90 грн.; суми інфляції за користування кредитними коштами - 68,26 грн.; трьох відсотків річних за несвоєчасну сплату кредиту - 87,22 грн.; суми інфляційної заборгованості за несвоєчасну сплату відсотків - 75,94 грн.; трьох відсотки річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків - 137,86 грн. Наданий позивачем розрахунок заборгованості було перевірено у судовому засіданні. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Підставою для розірвання договору за рішенням суду за вимогою однієї із сторін, з огляду на положення ст. 651 ЦК України, є істотне порушення договору другою стороною, а також може мати місце в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до п. 10.4 Правил надання та використання кредитних карток ПАТ «Банк Кредит Дніпро» із пільговим періодом кредитування, договір може бути розірваний за ініціативою банку у випадку невиконання чи неналежного виконання клієнтом будь-яких його обов'язків, що випливають із договору, незалежно від причин невиконання чи неналежного виконання зобов'язань. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов'язань за правилами ст. 545 ЦК України, дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем, які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що ним не заперечувалось та не спростовано. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, чим прострочив виконання згідно ст. 612 ЦК України і порушив істотні умови договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість, суд за встановлених обставин, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача підтвердженої розрахунком суми заборгованості та розірвання кредитного договору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved