Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача у якому просить стягнути заборгованість за договором про надання послуг у розмірі 176696,88 грн та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сторони перебували у договірних відносинах. Позивач виконав свої вимоги за договором та надав послуги по отриманню автомобіля. Відповідач не виконує взятті зобов`язання в частині сплати внесків, щомісячним платежеми протягом 96 місяців у зв`язку із чим утворилась спірна заборгованість. Просить позов задовольнити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України просить вирішити питання судових витрат. Відповідачем подано відзив на позов, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що нею повністю виконано умови договору в частині сплати платежів. Разом із тим, подано до суду клопотання про застосування строку позовної давності, адже договором перебачено сплату окремих періодичних платежів, а тому до спірних правовідносин необхідно застосувати строк позовної давності, а у позові відмовити. 02 жовтня 2018 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 04 квітня 2019 року ухвалою суду вирішено питання про врегулювання спору за участі судді. 10 квітня 2019 року справу передано до канцелярії суду для передачі на розгляд іншому судді. 26 травня 2021 року у справі проведено повторний автоматизований розподіл між суддями. Головуючим суддею визначено Якимець О. І. 03 червня 2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження. 03 червня 2021 року ухвалою суду залишено позовну заяву без руху для усунення недоліків викладених у мотивувальній частині цієї ухвали, які надалі позивачем усунено. 13 вересня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті за правилами загального позовного провадження. Представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю. У судове засідання учасники справи не з`явились. Подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Суд вважає за можливе провести засідання у відсутності осіб, що не з`явились. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Судом установлено, що 04 липня 2005 року сторони уклали договір про надання послуг по отриманню автомобіля марки «ГАЗ - 31105» на умовах 100-місячної поетапної оплати його вартості, який містить додатки, які є невід`ємною частиною договору. Сторони погодили що різницю між вартістю автомобіля та послугами позивача, відповідач зобов`язаний сплатити щомісячними платежеми протягом 96 місяців, тобто до 19 жовтня 2020 року. Позивач належним чином виконав умови договору, адже придбав, оплати та передав відповідачу вищевказаний автомобіль. Відповідач взяті зобов`язання за договором не виконала та не сплачував погоджені щомісячні платежі внаслідок чого утворилась заборгованість у спірній сумі. Відповідачем заявлено перед судом питання щодо строку позовної давності у цій справі. Відносно цього суд прийшов до наступного. Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Отже, за умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення платежів кожного місяця впродовж погодженого строку (96 місяців), перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. А тому встановлення строку у договорі, який передбачає внесення відповідачем щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами позивача щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення відповідачу розміру щомісячних платежів. Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Повертаючись до матеріалів справи, суд установив, що розмір заборгованості становить за період з листопада 2013 року по липень 2018 року у сумі 176696,88 грн, що підтверджено актом звірки взаєморозрахунків між сторонами. Отже, останній платіж відбувся у жовтні 2012 року. Позивач звернувся до суду з позовом за захистом свого порушеного права 20 серпня 2018 року, що підтверджено матеріалами справи, тобто після спливу позовної давності. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання про те, що у позові необхідно відмовити повністю у зв`язку із закінчення строків позовної давності. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 2270,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи, який необхідно покласти на позивача.

Outcome: dismissed