Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в яком зазначив, що з відповідачкою він перебував у шлюбі, від якого [INFO] народилася дитина - [PERSON]. Вказаний шлюб було розірвано 31 серпня 2010 року. Після розірвання шлюбу дочка [PERSON] залишилася мешкати з матір'ю. Рішенням Ленінського районного суду від 30 вересня 2008 року з позивача утримуються аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання дитини [PERSON] [PERSON] в розмірі ? частини заробітної плати відповідача. Після розірвання шлюбу з відповідачкою, позивач перебував в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], яка [INFO] народила дочку - [PERSON], яка на даний час проживає з матір'ю. Згідно рішення Ленінського районного суду від 12 березня 2014 року позивач сплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів свого заробітку (доходу). З грудня 2012 року між позивачем та його батьком - [PERSON] досягнуто згоди, щодо добровільного порядку сплати аліментів на утримання батька в розмірі 800,00 грн. щомісяця. Загальний розмір аліментів, який стягується з позивача на користь дочок [PERSON] і [PERSON], перевищує половину його заробітної плати та ставить його у скрутне матеріальне становище. Крім того, позивач вказує, що [PERSON] [PERSON] зареєстрована за адресою його реєстрації, а тому він вимушений нести за неї витрати по комунальним послугам, сплачувати їх за власний рахунок, оскільки відповідачка коштів на сплату комунальних послуг не надає. Просить суд зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, оскільки вона вже доросла і потребує менше грошових коштів, ніж [PERSON], якій тільки 1,6 роки і яка потребує значно більших витрат на своє утримання. В судове засідання позивач не з'явився. Його представник в судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити його в повному обсязі. Додала, що починаючи з серпня 2008 року, батько позивача став пенсіонером та отримує мінімальну пенсію, якої не вистачає на лікування та сплату комунальних послуг за квартиру, тобто потребує додаткової матеріальної допомоги, яку позивач і надає щомісяця в розмірі 800,00 грн. На даний час заборгованості по сплаті аліментів у її довірителя немає, аліменти на утримання дітей сплачуються своєчасно, через бухгалтерію підприємства, на якому працює [PERSON] Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти позову в повному обсязі та додала що їй достеменно відомо, що на теперішній час відповідач продовжує мешкати разом з [PERSON] та спільною дочкою [PERSON] за адресою своєї реєстрації, як одна родина, бо її батьки мешкають у сусідньому под'їзді. Цей факт вона взнала від своїх батьків, які мешкають у сусідньому від позивача під'їзді та кожного дня бачать [PERSON] разом з [PERSON] та їх спільною дочкою [PERSON]. Крім того, вважає, що позивач не надав суду доказів щодо погіршення його стану здоров'я або погіршення його матеріального становища, крім того, він працездатний , не має хронічних захворювань та не перебуває на обліку в центрі зайнятості. Також додала, що її свекор - [PERSON] вийшов на пенсію по зменшеному віку, в зв'язку з чим отримує пільгову пенсію, а не мінімальну. Просить відмовити у задоволенні позову. Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши надані докази та проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що позивач з відповідачкою перебував у шлюбі, від якого [INFO] народилася дитина - [PERSON]. Вказаний шлюб було розірвано 31 серпня 2010 року та після його розірвання дочка [PERSON] залишилася мешкати з матір'ю (а.с. 6). Рішенням Ленінського районного суду від 30 вересня 2008 року з позивачка утримуються аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання дитини [PERSON] [PERSON] в розмірі ? частини його заробітної плати. (а.с. 4). Після розірвання шлюбу з відповідачкою позивач, перебував в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], яка [INFO] народила дочку - [PERSON], яка на даний час проживає з матір'ю. (а.с. 7). Згідно рішення Ленінського районного суду від 12 березня 2014 року позивач сплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів свого заробітку (доходу). (а.с. 5). Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшенням здоров'я кого із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно наданих позивачем довідок про дохід, він працює вальцовщиком 5-го розряду на ПАТ «Запорізькій завод важкого кранобудування» та за період з липня 2013 року по грудень 2013 отримав дохід у розмірі 23 491,04 грн., а за період з лютого 2014 року по квітень 2014 року, відповідно - 7 950,58 грн. (а.с.8,9). Посилання позивача на ту обставину, що він надає матеріальну допомогу батькові у розмірі 800,00 грн., суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, але позивачем не надано жодного доказу, що угода від 02.12.2012 року, згідно якої позивач щомісяця сплачує аліменти на утримання батька [PERSON] в розмірі 800,00 грн. виконується, тобто що в дійсності позивач сплачує вказані кошти, а його батько їх отримує. Крім того, згідно довідки Центру обслуговування абонентів №9 від 08.01.2014 року за № 27 за адресою мешкання позивача: [ADDRESS] зареєстровані його батько - [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], сестра - [PERSON], [INFO], племінниця - [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Тобто у батька позивача є інша повнолітня дитина, яка у відповідності до вимог закону також має утримувати свого батька. Так, слід зауважити, що задовольняючи позов [PERSON] до позивача у справі про стягнення з нього аліментів, суд в рішенні від 12.03.2014 року послався на відсутність у [PERSON] інших стягнень та утриманців, а тому і визначив розмір аліментів у вигляді ? частини всіх доходів. З чим також погодився і позивач [PERSON], бо рішення ним не оскаржено. Таким чином, суд приходить до висновку, що ще при винесенні 12.03.2014 року рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання [PERSON] [INFO], обставини у вигляді стягнення аліментів на першу дитину та угоду про добровільну допомогу батьку вже існували і тому вважати, що на теперішній час змінилися матеріальний та сімейний стан позивача, а також його стан здоров'я підстав немає, що свідчить про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, розмір яких правильно визначено, з урахуванням обставин, передбачених ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити. Посилання позивача, що донька [INFO] потребує меншої допомоги, ніж донька [INFO], протиричить вимогам ст..180 СК України щодо обов'язку батьків утримувати дитину, і не є підставою для зменшення розміру аліментів. На підставі викладеного, у відповідності з ст. ст. 182, 181, 192, 202 СК України, ст.ст. 3,11, 60, 88, 209, 212-214 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed