Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до Харківського районного суду Харківської області із позовом, в якому просив виділити йому у натурі частку із майна, що є у спільній частковій власності - житлового будинку літ. А-1 загальною площею 66,30 м2, житловою площею 28,90 м2, з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також земельної ділянки загальною площею 0,0787 га., кадастровий номер - [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач на обґрунтування свого позову посилався на те, що йому на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 10.04.2012, 10.12.2012 та 25.01.2017 на праві приватної власності належить Ѕ частина спірного домоволодіння та земельної ділянки. Співвласники зазначеного нерухомого майна не можуть дійти згоди щодо поділу в натурі або виділу в натурі частки із спільного майна, а тому вказане питання підлягає вирішенню в судовому порядку. При вирішенні спору просив врахувати, що учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому. Суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки житлового будинку та належних будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. 04 березня 2019 року на підставі отриманого висновку судової будівельно-технічної експертизи № 8412/24952/24953 позивач через свого представника адвоката Романченка О.М. змінив предмет позову та просив суд перерозподілити ідеальні долі співвласників у житловому будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , за третім варіантом судової будівельно-технічної експертизи № 8412/24952/24953 від 03.12.2018 наступним чином: -Виділити у приватну власність позивачу у житловому будинку літ. А-1 загальною площею 66,30 м2, житловою площею 28,90 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , наступні приміщення: передпокій 1-5 площею 7,1 кв.м.; житлова кімната 1-6 площею 5,1 кв.м.; житлова кімната 1-7 площею 13,3 кв.м.; коридор 1-1 площею 5,6 кв.м.; веранда 1-8 площею 8,1 кв.м.; по надвірним будівлям та спорудам: альтанка літ. Л; сарай літ. Е; очисна споруда літ. К; гараж літ. Б; частину огорожі № 1-4, а також 393,5 кв.м. земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . -Виділити у приватну власність відповідачу у житловому будинку літ. А-1 загальною площею 66,30 м2, житловою площею 28,90 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , наступні приміщення: кухня 1-2 площею 8,2 кв.м.; житлова кімната 1-3 площею 10,5 кв.м.; комора 1-4 площею 3,1 кв.м.; вбиральня 1-9 площею 5,3 кв.м.; по надвірним будівлям та спорудам: прибудова літ. А2-1; льох літ. Ап; сарай літ. Ж; сарай літ. В; сарай літ. З; льох літ. Д; навіс літ. И; вбиральня літ. Г; частину огорожі № 1-4 (частина), а також 393,5 кв.м. земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім того, просив припинити право спільної часткової власності співвласників у зв`язку із виділенням їх часток майна в натурі, а також стягнути із відповідача судові витрати по сплаті судового збору та експертизи. У судовому засідання 17 квітня 2019 року від представника [PERSON] надійшла заява, в якій суд було повідомлено про те, що 29 березня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір дарування Ѕ частини житлового будинку та Ѕ частини земельної ділянки, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . У тому ж судовому засіданні представником позивача адвокатом Романченко О.М. подано заяву про заміну відповідача із [PERSON] на [PERSON] 16 травня 2019 року до суду надішов відзив представника відповідача на позовну заяву, в якому вона заперечує проти позовних вимог та запропонувала суду власний варіант поділу спільного нерухомого майна. 07 червня 2019 року представником позивача до матеріалів надано відповідь на відзив на позов, в якому він посилається на недоведеність належними та допустимими доказами позиції по справі відповідача та наполягає на запропонованому позивачем варіанті поділу спірного нерухомого майна. Представник позивача адвокат Романченко О.М. у судовому засіданні 21 червня 2019 року надав суду пояснення з приводу обставин справи та підтримав заявлений позов у повному обсязі. На обґрунтування власної позиції сторона позивача зазначала, що можливість поділу спірного житлового будинку, за яким у власність [PERSON] виділяються у житловому будинку літ. А-1 загальною площею 66,30 м2, житловою площею 28,90 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , наступні приміщення: передпокій 1-5 площею 7,1 кв.м.; житлова кімната 1-6 площею 5,1 кв.м.; житлова кімната 1-7 площею 13,3 кв.м.; коридор 1-1 площею 5,6 кв.м.; веранда 1-8 площею 8,1 кв.м.; по надвірним будівлям та спорудам: альтанка літ. Л; сарай літ. Е; очисна споруда літ. К; гараж літ. Б; частину огорожі № 1-4, а також 393,5 кв.м. земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а у власність [PERSON] виділяється у житловому будинку літ. А-1 загальною площею 66,30 м2, житловою площею 28,90 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , наступні приміщення: кухня 1-2 площею 8,2 кв.м.; житлова кімната 1-3 площею 10,5 кв.м.; комора 1-4 площею 3,1 кв.м.; вбиральня 1-9 площею 5,3 кв.м.; по надвірним будівлям та спорудам: прибудова літ. А2-1; льох літ. Ап; сарай літ. Ж; сарай літ. В; сарай літ. З; льох літ. Д; навіс літ. И; вбиральня літ. Г; частину огорожі № 1-4 (частина), а також 393,5 кв.м. земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , підтверджується висновками судової будівельно-технічної експертизи № 8412/24952/24953 від 03.12.2018. Вказаний варіант, позначений експертом при проведенні судової будівельно-технічної як варіант № 3, передбачає незначну зміну часток у праві власності, а також передбачає найменший обсяг переобладнання та перебудови будинку. Відповідач та його представник проти вказаних позовних вимог заперечували та наполягали на своєму варіанті поділу домоволодіння, який не відображений у висновку судової будівельно-технічної експертизи. В судове засідання 09 липня 2019 року сторони не зявилися, надали заяви про слухання справи у їх відсутність. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 10.04.2012, 10.12.2012 та 25.01.2017 [PERSON] на праві приватної власності належить Ѕ частина житлового будинку літ. А-1 загальною площею 66,30 м2, житловою площею 28,90 м2, з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також земельної ділянки загальною площею 0,0787 га., кадастровий номер - [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] на підставі нотаріально посвідчених договорів дарування від 29.03.2019 на праві приватної власності належить інша Ѕ частина вказаного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, а також вказаної земельної ділянки. Спірний будинок з надвірними будівлями та спорудами складається із наступних приміщень та споруд: передпокій 1-5 площею 7,1 кв.м.; житлова кімната 1-6 площею 5,1 кв.м.; житлова кімната 1-7 площею 13,3 кв.м.; коридор 1-1 площею 5,6 кв.м.; веранда 1-8 площею 8,1 кв.м.; кухня 1-2 площею 8,2 кв.м.; житлова кімната 1-3 площею 10,5 кв.м.; комора 1-4 площею 3,1 кв.м.; вбиральня 1-9 площею 5,3 кв.м.; альтанка літ. Л; сарай літ. Е; очисна споруда літ. К; гараж літ. Б; прибудова літ. А2-1; льох літ. Ап; сарай літ. Ж; сарай літ. В; сарай літ. З; льох літ. Д; навіс літ. И; вбиральня літ. Г; огорожа № 1-4. Вказаний житловий будинок має загальну площу 66,3 кв. м, в тому числі, житлова площа 28,9 кв. м. За змістом ст.ст. 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але у межах, передбачених законом. Аналіз положень ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно до своєї частки в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки житлового будинку та нежитлових приміщень, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану житлового будинку, перетворення в результаті переобладнання житлових приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як жилі через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). Відповідно до ст.ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Як вбачається, між сторонами відсутня згода щодо поділу спільного майна в натурі. Для вирішення питання щодо технічної можливості поділу житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , по справі була призначена будівельно-технічна експертиза. Експертом у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 8412/24952/24953 від 03.12.2018 було запропоновано чотири варіанти реального поділу спірного житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, надано пропозиції щодо переобладнання житлового будинку. Вподальшому позивачем було обрано варіант поділу будинку та надвірних споруд, що відповідає третьому варіанту поділу, що був запропонований експертом. Суд погоджується із доводами представника позивача, що такий варіант поділу наближений до розміру ідеальних часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок (позивачу замість Ѕ частини виділяється 48/100, а відповідачу замість Ѕ частини виділяється 52/100). До того ж такий варіант передбачає мінімальний обсяг робіт з переобладнання в житловому будинку, які слід виконати для створення двох ізольованих квартир, тобто вимоги ст. 152 ЖК України не порушені. У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» судам роз`яснено, що при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що згідно зі ст. 62 ЦПК України висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності. В той же час, відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ч. ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Відповідно до ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. З огляду на це суд погоджується із доводами представника позивача, викладеними у його відповіді на відзив на позов, про недоведеність доводів представника відповідача щодо невідповідності вимогам діючого законодавства наявної в матеріалах справи судової будівельно-технічної експертизи, а також відповідність існуючим нормам та стандартам запропонованого відповідачем варіанту поділу, оскільки стороною відповідача не надано до матеріалів справи жодного доказу такої невідповідності. Крім того, суд погоджується із позицією представника позивача про те, що вказані обставини з урахуванням положень ч. 1 ст. 103 ЦПК України мають бути встановлені відповідним висновком експерта, оскільки для їх з`ясування необхідні спеціальні знання у сфері іншій ніж право. Сторона відповідача не була позбавлена можливості надати до матеріалів справи інший висновок експерта, який би спростував висновки наявної в матеріалах справи судової будівельно-технічної експертизи, а також підтвердив би технічну можливість запропонованого відповідачем варіанту поділу. В той же час, до суду таких доказів не надано. Щодо тверджень представника позивача про те, що саме третій варіант поділу спірного нерухомого майна відповідає наявному на сьогоднішній день порядку користування спірним будинком та про те, що позивачем за час користування зроблено ремонт частини будинку, в якій він проживає (відремонтовано кровлю, обладнано окремий санвузол, поклеєно шпалери, обладнано окрему систему електропостачання, в т.ч. і обладнано вікна, про які йдеться у відзиві відповідача, тощо), суд наголошує, що визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Викладене свідчить, що вимоги позивача про необхідність проведення поділу за варіантом № 3 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 8412/24952/24953 від 03.12.2018 ґрунтуються на матеріалах справи, підтверджуються належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 640,00 грн. за сплату судового збору при зверненні до суду та 6930,00 грн. витрати за проведення експертизи. На підставі викладеного,

Outcome: approved