Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача у якому просив визнати за ним право власності на 1/10 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на 1/10 частину квартири [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері, заповіт [PERSON] не складала. Інших спадкоємців немає. 11.06.2014 року позивач звернувся до приватного нотаріуса КМНО Мамай І.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/10 частину квартири [ADDRESS]. Однак постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації прав спадкодавця на зазначене майно. Вважає, що він має право на спадкування за законом щодо майна померлої [PERSON], у зв'язку з чим просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду письмові пояснення в яких при ухваленні рішення покладався на розсуд суду та просив справу розглядати без його участі. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала представник позивача. Третя особа приватний нотаріус КМНО Мамай І.В. в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій просила справу розглядати без її участі. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача та третьої особи, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/10 частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом КМНО Мамай І.В. після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, вбачається, що [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини після померлої. Отже, у відповідності до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги на спадкування за законом після смерті своєї матері - [PERSON] Інших спадкоємців за законом, окрім позивача, як і інших спадкоємців за заповітом чи спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, немає. 11.06.2014 року позивач звернувся до приватного нотаріуса КМНО Мамай І.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/10 частину квартири [ADDRESS]. Однак, постановою нотаріуса від 11.06.2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації прав спадкодавця на зазначене майно. Позивач просив визнати за ним право власності на 1/10 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року [PERSON], на що слід зазначити наступне. Відповідно до інформаційного листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Частиною 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності на інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід та припинення підлягають державній реєстрації. Встановлено, що 1/5 частина квартири [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Трестом «Південтеплоенергомонтаж» Міністерства енергетики та електрифікації України 22.02.1994 року,згідно розпорядження від 22.02.1994 року №65. 11.01.2001 року за реєстровим №2-206 державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/5 частину квартири [ADDRESS] спадкоємцям померлого [INFO] року [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Разом з тим, [PERSON] за життя не здійснила державну реєстрацію права власності на належну їй 1/10 частину зазначеної квартири. У зв'язку з викладеними обставинами, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач належить до першої черги спадкоємців за законом та має право на спадкування майна після смерті [PERSON], а саме на 1/10 частину квартири [ADDRESS], право власності на яку не було зареєстровано за померлою у встановленому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядку. Вказаним Законом передбачено створення єдиної системи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, яка передбачає проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень одним державним органом в єдиному державному реєстрі. Крім того, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, та він не має можливості оформити в установленому законом порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки [PERSON] за час свого життя не зареєструвала в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно правовстановлюючий документ на частину квартири, у такий спосіб не оформивши своє право власності в установленому порядку, яке належало їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що Київська міська рада, відповідно до покладених на неї повноважень, не відслідковує порушення прав власників, суд вважає, що відповідач звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved