Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про припинення стягнення аліментів, який обґрунтовує тим, що згідно рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 03.11.2010 року по справі № 2-652/2010 р. він сплачує аліменти на користь [PERSON] в розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на утримання доньки [PERSON], [INFO], щомісяця починаючи з 01.10.2010 року і до досягнення донькою повноліття. На теперішній час донька позивача проживає по [ADDRESS] у його матері. Відповідачка ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, у зв'язку з чим був вимушений звернутися до суду з даним позовом та просить припинити стягнення аліментів з дня подання позову до суду. Позивач позов підтримав, просить задоволити. Відповідач позов не визнає. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що з 01.10.2010 року [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] в розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на утримання доньки [PERSON], [INFO], щомісяця і до досягнення донькою повноліття згідно рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 03.11.2010 року по справі № 2-652/2010 р. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.10.2017 року [PERSON] народилася [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідок № 1244, 1254 від 03.11.2017 року виданих Чемеровецькою селищною радою Чемеровецького району Хмельницької області, що [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS]. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до п. 17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. За змістом ч. 2 ст. 181 СК України аліменти на утримання неповнолітньої дитини сплачуються на користь того з батьків, з ким проживає дитина. В ст.223 ч.4 ЦПК України встановлено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона постилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так судом встановлено, що відповідач, як мати [PERSON] приймає участь у вихованні та утриманні своєї дитини, купує одяг, шкільне приладдя, мобільний телефон за рахунок коштів, що отримує за рахунок аліментів, її донька не тривалий час проживає у своєї бабусі, через тимчасові непорозуміння з матір'ю. Вказана обставина позивачем не оспорюється. За таких обставин у суду не має достатніх підстав для задоволення позову та припинення стягнення аліментів. За вказаних обставин суд вважає необхідним звільнити позивача від сплати аліментів.

Outcome: dismissed