Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що з 03.02.2012 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, відповідач нехтує сімейними цінностями та з його ініціативи між сторонами постійно виникають сварки. 22.06.2015 року відповідач переїхав проживати в інше місце. Зазначила, що діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Вищевказані життєві обставини призвели до неможливості та небажання спільного проживання з відповідачем. Вважає, що умови для окремого проживання на даний час існують, у зв`язку з чим просила позов задовольнити. В судове засідання позивач не з`явилась, просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивач. Згідно вимог ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Беручи до уваги заяву позивача про розгляд справи у її відсутність, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 03.02.2012 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського РУЮ у м. Києві. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського РУЮ у м. Києві12.12.2014 року та серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського РУЮ у м. Києві 05.04.2013 року. Встановлено, що на час розгляду справи по суті сторони проживають окремо. Відповідно до ст. 119 Сімейного кодексу України, за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Судом встановлено, що після укладення шлюбу між сторонами існували напружені відносини, внаслідок чого виникали конфлікти. Постійні конфлікти в сім`ї унеможливили спільне проживання подружжя, внаслідок чого сторони проживають окремо. Однак, незважаючи на окреме проживання, сторони не прийняли остаточного рішення щодо неможливості зберегти сім`ю, що даний шлюб суперечить інтересам сім`ї, а тому на час розгляду справи не звернулись з відповідною заявою про розірвання шлюбу. З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне встановити режим окремого проживання між сторонами. Крім того, встановлено, що неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачем та знаходяться на її\~ утриманні, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду\~ кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу\~ її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи майновий стан сторін та те, що відповідач зобов`язаний утримувати дітей і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації їх життя нарівні з позивачем, а також передбачені законом обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. При цьому суд враховує, що відповідач фізично здоровий, працездатний, може працювати та сплачувати аліменти на утримання синів. Обставин, що унеможливлюють сплату аліментів на двох дітей не встановлено. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму судового збору 243,60 грн. та на користь держави судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved