Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивач звернувся з вказаною заявою та просив встановити факт, що [PERSON] постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] на час її смерті, яка сталася [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є: донька спадкодавця позивач [PERSON] та громадянин Канади (в минулому громадянин України) [PERSON] ( [PERSON] ), брат позивача. Чоловік [PERSON] , [PERSON] , помер [INFO] . Позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить на праві власності позивачу на підставі договору дарування квартири від 22.10.2004 року, яку подарував їй рідний брат [PERSON] ( [PERSON] ). На початку весни 2016 року [PERSON] у віці 97 років зламала ногу, після чого до моменту смерті була не здатна до самообслуговування та потребувала постійної сторонньої допомоги. Позивач (донька спадкодавця) з цього часу постійно проживала в своїй квартирі за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з здійсненням постійного догляду за спадкодавцем, яка перебувала у безпорадному стані, враховуючи її вік та стан здоров`я. 22.03.2019 року за заявою позивача, Державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Пічевською Н.В. було відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] . Також, 22.03.2019 року державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Пічевською Н.В. було винесено постанову про відмову позивачу у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері, [PERSON] , у зв`язку з тим, що позивач пропустила встановлений законом шестимісячний термін для прийняття спадщини. [PERSON] ([PERSON]). з заявою про прийняття спадщини після смерті матері у встановлений законом строк не звертався. Заповіт спадкодавцем не складався. Зазначила, що після смерті [PERSON] залишилось майно (частина майна), а саме 1/4 частина квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Іншими співвласниками 1/4 частини даної квартири є позивач, та по 1/4 належить її донькам [PERSON] та [PERSON] . Зазначила, що вона постійно проживала разом зі своєю матір`ю (спадкодавцем) на час відкриття спадщини, а тому є такою, що прийняла спадщину. З урахуванням викладеного просила позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12.11.2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження. 24.12.2019 року від Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори на запит суду надійшла копія спадкової справи №241/2019 щодо майна померлої [PERSON] 13.01.2020 року у судовому засіданні було задоволено клопотання представника позивача про допит свідків. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 11.02.2020 року від представника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли пояснення. 16.06.2020 року в судовому засіданні були допитані свідки. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Від Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі її представника. Від представника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли пояснення про розгляд справи без його участі та ухвалення рішення відповідно до норм чинного законодавства. Суд, вислухавши думку позивача та її представника, представника відповідача, допитавши свідків, врахувавши заяви третіх осіб, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві 16.02.2018 року. Після смерті [PERSON] залишилось майно (частина майна), а саме 1/4 частина квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 17.01.1994 року, виданим Київським КЕЧ району. Іншими співвласниками квартири є позивач [PERSON] , та доньки позивача [PERSON] , [PERSON] кожній по 1/4 частині вказаної квартири. Заповіту [PERSON] не залишила. Спадкоємцями першої черги щодо майна померлої [PERSON] є позивач [PERSON] та відповідач, брат позивача, [PERSON] ( [PERSON] ). Вказане підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] за № [NUMBER] , де зазначено, що батьком є [PERSON] , мати [PERSON] , та свідоцтвом про шлюб від 23.01.1983 року, де зазначено, що дошлюбне прізвище позивача було [PERSON] ; свідоцтвом про народження [PERSON] за № [NUMBER] , де зазначено, що батьком є [PERSON] , мати [PERSON] , паспортом громадянина Канади та свідоцтвом про зміну ім`я з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Чоловік [PERSON] , [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . 22.03.2019 року позивач звернулась до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Однак, 22.03.2019 року державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з пропуском шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Заявник при зверненні до суду посилалась на те, що її мати [PERSON] на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 12.03.2019 року. Дана квартира належить на праві власності позивачу на підставі договору дарування квартири від 22.10.2004 року. На початку весни 2016 року [PERSON] у віці 97 років зламала ногу, після чого до моменту смерті була не здатна до самообслуговування та потребувала постійної сторонньої допомоги. Позивач (донька спадкодавця) з цього часу постійно проживала в своїй квартирі за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з здійсненням постійного догляду за спадкодавцем, яка перебувала у безпорадному стані, враховуючи її вік та стан здоров`я. Вказані обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується довідкою та актом про проживання особи КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» ЖЕД № 901 від 25.07.2019 року, випискою з амбулаторної картки [PERSON] від 31.07.2019 року. Факт постійного проживання позивача разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 2016 року до моменту смерті спадкодавця підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідки не заінтересовані в справі і підстав для обмови відповідача у них немає, їх покази не суперечать іншим матеріалам справи. Тому і підстав для сумніву у правдивості пояснень позивача про факт постійного проживання позивача разом із спадкодавцем, у суду немає. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання заявника і навпаки не може бути доказом того, що заявник не проживав зі спадкодавцем, оскільки, сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом. Аналогічні позиції сформульовані у постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17 та постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 404/2163/16-ц. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач довела ті обставини на які вона посилалась як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved