Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просив розірвати шлюб, укладений із [PERSON] [INFO] року. Зазначає, що від шлюбу мають дітей, сина [PERSON]-2005 року народження , та доньку [PERSON] - 2015 року народження. Збереження шлюбу вважає не доречним, спільне життя не склалося, сімейні стосунки припинено через відсутність взаєморозуміння та спільних поглядів на подружнє життя, відновлювати сімейні відносини не мають наміру, шлюб існує формально, примирення не можливо. Вже більше трьох років кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, а тому просить розірвати шлюб. У звязку з тим, що квартира в якій проживає відповідачка з моїми дітьми є моєю власністю, але з метою спілкування з дітьми та приймання участі в їх вихованні та матеріальній підтримки, я інколи проживаю з ними, але більше часу проживаю з іншою жінкою з якою в мене склалися майже подружні стосунки, шлюбних стосунків з відповідачкою ми не підтримуємо. Позивач в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, проте надала суду письмову заяву в якій позов визнала і не заперечувала проти задоволення, просила розглянути справу без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2003 рок, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , яке видано Новенською селищною радою м. Кіровограда, актовий запис № 40. У шлюбі народилися діти донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , яке видане 13 березня 2015 року Виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 3 та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , яке видане 15 березня 2005 року Виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 2. На даний час сімейні стосунки припинено, відновлювати їх сторони не бажають, шлюб існує формально, характер взаємовідносин, які склалися між сторонами, робить їх подальше спільне життя неможливим, примирення неможливо. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до п.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з п.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи, що рішення позивача про розірвання шлюбу і пред`явлення позову до суду прийнято із усвідомленням його наслідків, відповідачем позов визнано повністю, примирення сторін не можливо, розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушуються права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме у розмірі 384,20 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 384,20 грн.

Outcome: approved