Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 24.05.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що в книзі реєстрації актів зроблений відповідний актовий запис за №215. Позивач зазначає, що з відповідачкою сімейне життя не складалося та поступово погіршилося. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Позивач зазначає, що збереження шлюбу є неможливим, оскільки подружжя втратили взаємопорозуміння, почуття любові та поваги один до одного і просить строк для примирення сторонам не надавати. За таких обставин, позивач просить суд шлюб, який був укладений 24.05.2016 року між ним та [PERSON] , розірвати. В судове засідання [PERSON] не з`явився, однак його представник адвокат Свида О.Г. подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у їх відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає просить розірвати шлюб та не давати сторонам строк для примирення. Дослідивши матеріали справи, подані сторонами заяви, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як убачається з виданого свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.05.2016 року , 24.05.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис за №215. Приписами ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що шлюб між подружжям виявився невдалим через протилежні погляди на шлюб та сім`ю, подружжя втратило взаємопорозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Спільне життя і збереження шлюбу з відповідачкою [PERSON] суперечить інтересам позивача [PERSON] . Позивач просить строк для примирення сторонам не надавати. Крім того, позивачка у поданій нею заяві зазначає , що позов визнає та просить строк для примирення сторонам не надавати. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 908,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved