Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просила збільшити розмір аліментів, встановлений наказом Оболонського районного суду м. Києва від 28.08.2018, та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення донькою повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що розмір аліментів, визначений наказом, є значно меншим, ніж прожитковий мінімум для дитини, при цьому відповідач може надавати аліменти в більшому розмірі, проте приховує свої доходи. Зазначила, що відповідач з нею домовлявся сплачувати аліменти в добровільному порядку, на що вона погодилась, заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Вказала, що на даний час вона є безробітною, власними силами намагається матеріально забезпечити дитину. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що між ним та позивачем була досягнута домовленість сплачувати аліменти в добровільному порядку в розмірі 1500 грн., якої він дотримується. Вказав, що за наявності фінансової можливості несе додаткові витрати на дитину на придбання одягу, харчування, книжок. Крім того, зазначив, що від другого шлюбу має дитину [PERSON] , [INFO] , яку він також повинен утримувати, при цьому його заробітна плата становить після усіх вирахувань 3800 грн., і збільшення розміру аліментів позбавить його другу дитину засобів до існування, а його у скрутне матеріальне становище. Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із матеріалів справи, 14.03.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №252. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 20.08.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.12.2011 шлюб між сторонами розірвано. Судовим наказом Оболонського районного суду м. Києва від 28.08.2018 №756/9761/18 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 01.08.2018 і до досягнення дитиною повноліття. З пояснень позивача убачається, що дитина перебуває на її утриманні, для забезпечення потреб дитини сума стягуваних аліментів є недостатньою. Вказувала на те, що на за її підрахунками, достатньою сумою аліментів буде 6000 грн., а відповідач має можливість сплачувати зазначений розмір аліментів. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно довідки №7 від 11.08.2020, виданої ПП «Радон Київ», відповідач працює з 11.12.2018 на посаді менеджера, та за період з лютого 2020 року по липень 2020 року отримав 23 143,75 грн. (середня заробітна плата складає близько 3850 грн.), що також узгоджується з відомостями з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб-платників податків станом на 01.09.2020, отриманими на запит суду. Як убачається з пояснень відповідача та не заперечувалось позивачем в ході розгляду справи, він сплачує позивачу в добровільному порядку аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 1500 грн. При вирішенні питання про збільшення розміру аліментів суд враховує, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становить 2318,00 грн., тому визначений сторонами розмір аліментів, з урахуванням виданого судового наказу, суд вважає допустимим. Крім того, в матеріалах справи міститься свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане 27.11.2018 Подільським районним в м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, з якого вбачається, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Призначення аліментів у більшому розмірі може поставити відповідача у скрутне матеріальне становище та призведе до позбавлення другої дитини відповідача засобів до існування, а також всупереч вимог чинного законодавства покладе весь тягар утримання дитини виключно на відповідача. Будь-яких доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я тощо позивачем на підтвердження своїх вимог не надано. Наявні в матеріалах справи копії рахунків на оплату житлово-комунальних послуг за січень-лютий 2020 року, чотири світлини із соціальних мереж із зображенням відповідача, не є достатніми доказами для висновку про правомірність збільшення розміру аліментів на дитину. Відомостей про наявність у відповідача витрат, що перевищують його заробіток (дохід), матеріали справи не містять. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Підстав для зміни способу стягнення аліментів суд не убачає, оскільки, визначений судовим наказом розмір аліментів, відповідає дійсним обставинам та найкращим інтересам дитини. Жодних доказів необхідності такої зміни, матеріали справи не містять та учасниками надано не було. Враховуючи наведене, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed