Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Верблянської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Покликається на те, що його бабці - [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS] . 04.02.1997 року [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла усе своє майно внукові - [PERSON] . Відповідно, він є єдиним спадкоємцем за заповітом спадкодавця. Позивач звернувся до Яворівської державної нотаріальної контори на підставі його заяви було зареєстровано спадкову справу щодо майна померлої, проте нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Тому просить у судовому порядку визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Дзидз А.В. подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача та задоволення позову. Відповідач - представник Верблянської сільської ради Яворівського району Львівської області у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивачів, дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] числиться за померлою [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Верблянською сільською радою Яворівського раойну Львівської області, актовий запис № 20. Відповідно до довідки Верблянської сільської ради Яворівського району Львівської області № 2804 житловий будинок [ADDRESS] числиться за померлою [PERSON] Відповідно до довідки Верблянської сільської ради Яворівського району Львівської області № 2217 [PERSON] до дня смерті своєї бабці [PERSON] проживав разом з нею без реєстрації в будинку [ADDRESS] . 04.02.1997 року [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла усе майно внуку - [PERSON] Даний заповіт посвідчено керуючою справами виконкому Верблянської сільської ради Яворівського району Львівської області Кісіль П.М. та зареєстровано за № 3. Право власності на житловий будинок належним чином не оформлено, проте даний будинок відповідає технічним вимогам, що підтверджується технічним паспортом, який виготовлено 30.10.2018 року. З огляду на те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася до 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. За змістом ст.6 ЦК УРСР кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно з ст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст.525 ЦК УРСР). Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 і ч. 2 ст. 86 ЦК України 1963 року цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством. Особиста власність громадян і право її спадкоємства охороняються державою. Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено. Ознайомившись з матеріалами спадкової справи суд встановив, що спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні - немає. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем на житловий будинок за заповітом [PERSON] від 04.02.1997 року зареєстрованим у реєстрі за № 3, однак відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок унеможливлює належне оформлення спадкових прав, тому суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами у справі, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved