Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якій зазначив, що 17.08. 2017 року при проведенні перевірки дотримання вимог земельного законодавства у Приморському районі м. Маріуполя встановлено, що [PERSON] самовільно займає та використовує земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови під розміщення огорожі та городу, площею 0,0497 га за адресою: м. Маріуполь, вул. Рибна, буд. 73. Також зазначив, що відповідачу надіслано вказівку про необхідність усунення порушень вимог земельного законодавства, згідно якої було надано час для усунення порушень протягом десяти днів. При повторному виході щодо проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства, встановлено, що порушення діючого земельного законодавства зі сторони [PERSON] не усунуто, тобто самовільно зайняту ділянку не звільнено та не приведено у придатний до використання стан. Оскільки відповідачка немає правовстановлюючих документів на земельну ділянку, добровільно самовільно зайняту земельну ділянку відповідач не звільняє, позивач просив суд зобовязати [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови, під розміщення огорожі та городу, площею 0,0497 га за адресою: м. Маріуполь, вул. Рибна, буд. 73, та привести її у придатний до використання стан шляхом демонтажу огорожі, а також просив стягнути з відповідача на користь Маріупольської міської ради витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити повністю та не заперечував проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про день та час слухання справи була двічі повідомлена належним чином та своєчасно, із будь-якими заявами на адресу суду не зверталася, тому суд, за згодою представника позивача, ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 116, 125 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади, або органів місцевого самоврядування, з моменту державної реєстрації права власності на земельну ділянку. З акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 17 серпня 2017 року встановлено, що [PERSON] самовільно зайняла та використовує земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови за адресою: вул. Рибна, 73 в м. Маріуполі, загальною площею 0,0497 га під розміщення огорожі та городу, що є порушенням ст.ст. 125, 126, 211, 212 Земельного кодексу України. (а.с.5) Згідно вказівки (попередження) від 17 серпня 2017 року за № 115/2017, [PERSON] запропоновано усунути виявлені порушення вимог земельного законодавства в двадцятиденний строк. Лист надіслано на адресу відповідача 30.08. 2017 року. (а.с.6) З акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 21 серпня 2017 року, тобто повторної перевірки встановлено, що [PERSON] вимоги вказівки від 17.08. 2017 року не виконала, та використовує земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови за адресою: вул. Рибна, 73 в м. Маріуполі, загальною площею 0,0497 га під розміщення огорожі та городу, що ж порушенням ст.ст. 125, 126, 211, 212 Земельного кодексу України. (а.с.7) З рішення Маріупольської міської ради від 03.03.2009 за № 5/29-5136 вбачається, що [PERSON] відмовлено в узгодженні місця розташування та довозу розробки проекту землеустрою по відводу земельної ділянки, площею 0,0497 га по вул. Рибна, 73 в м. Маріуполі під город, тобто підтверджує відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку із земель державної власності, підпорядкованих Маріупольській міській раді. Згідно ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки повертаються власникам землі без відшкодування витрат, понесених за час незаконного користування. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель та споруд, здійснюється за рахунок громадян, які самовільно зайняли земельні ділянки. Проведення самовільно зайнятих земельних ділянок проводиться за рішенням суду. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що відповідачем дійсно самовільно зайнята та використовується земельна ділянка, а тому позовні вимоги щодо зобовязання звільнення земельної ділянки та приведення у придатний до використання стан підлягають задоволенню у повному обсязі. Задовольняючи позовні вимоги позивача, відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача у розмірі 1600,60 гривень на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved