Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, уточнивши позовні вимоги, до ПП «Три дивани», [PERSON] , [PERSON] про визнання незаконними і скасування рішень про державну реєстрацію права власності, скасування запису про реєстрацію права власності, визнання недійсними актів передачі-прийому нерухомого майна, визнання недійсним договору і визнання права власності В обґрунтування позовних вимог, враховуючи подану заяву про уточнення таких, зазначає, що позивачу на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.11.2009 (справа № 2-3332/09), яке набрало законної сили, належить право власності на нежитлові приміщення площею 192,3 кв.м., приміщення спільного користування площею 24,6 кв.м., приміщення загального користування площею 0,394 кв.м., які розташовані по [ADDRESS] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.09.2014 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, площа належного позивачу вищевказаного приміщення була зменшена на 24,7 кв.м., у зв`язку з визнанням за його дітьми [PERSON] і [PERSON] права власності на частину даного приміщення, яке було зазначене під літ. 101. При цьому, 18.08.2014 було проведено електронні торги, за результатами яких [PERSON] видано свідоцтво про право власності на частину вищевказаного належного [PERSON] майна, а саме, на нежитлові приміщення [ADDRESS] , загальною площею 160,4 кв.м., що знаходяться за вищезазначеною адресою, крім того, приміщення спільного користування, площею 24,6 кв.м., приміщення загального користування, площею 0,394 кв.м. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.09.2016 у справі № 442/6469/14, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21.02.2017, визнано недійсними електронні торги з продажу нежитлових приміщень № 5, 5А, 5В, загальною площею 160,4 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , придбані [PERSON] за 288 800 грн. без ПДВ, крім того, приміщення спільного користування площею 24,6 кв.м., приміщення загального користування площею 0,394 кв.м., що раніше належали [PERSON] ; визнано недійсним протокол проведення електронних торгів № 1053 від 04.08.2014; визнано недійсним акт державного виконавця про проведення електронних торгів від 15.08.2014 і визнано недійсним свідоцтво від 18.08.2014, видане [PERSON] приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Теплою М.Ю., зареєстроване в реєстрі за № 523. Після визнання недійсними вищевказаних електронних торгів було відновлено реєстрацію права власності позивача на вищевказані приміщення, з урахуванням рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.09.2014 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності. Проте, оскільки [PERSON] , незважаючи на визнання недійсним судом виданого йому свідоцтва про право власності, незаконно відмовився звільнити належне позивачу майно, останній був змушений звернутися до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні таким майном. У процесі розгляду даної справи було встановлено, що [PERSON] здійснено перепланування належного [PERSON] нежитлового приміщення, зокрема, демонтовано внутрішні перегородки в приміщеннях 80, 82, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 91, 93, загальна площа яких становила 163,6 кв.м. та встановив нову перегородку в приміщенні 93, зменшивши його площу з 4,3 кв.м. до 2,7 кв.м. Приміщення під літ. 69, площею 4 кв.м. відповідач залишив без змін (нумерація приміщень згідно з технічним паспортом на нежитлове приміщення станом на 20.05.2009). Також було встановлено, що [PERSON] незаконно виготовлено новий Технічний паспорт на вказані приміщення, згідно з яким була змінена нумерація таких приміщень і на даний час вони позначені в Технічних паспортах на нежитлові приміщенням від 04.04.2017 під літ. 5Г площею 169,9 кв.м. і під літ. 5Д площею 4 кв.м. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.12.2018 у справі № 442/3437/17 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном та відшкодування шкоди. Зобов`язано [PERSON] усунути [PERSON] перешкоди в користуванні належним нежитловим приміщенням загальною площею 167,6 кв.м, приміщенням загального користування площею 0,394 кв.м, що знаходиться на другому поверсі будинку [ADDRESS] , ухвалено виселити [PERSON] із спірного нежитлового приміщення та зобов`язано останнього привести нежитлове приміщення до попереднього стану, тобто такого, який існував на час проведення 04.08.2014 електронних торгів, які в подальшому визнано недійсними. Вказане рішення в зазначеній частині залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 23.05.2019. Представник позивача у заяві про уточнення позовних вимог вказував на те, що вищенаведеним судовим рішенням було підтверджено факт наявності у [PERSON] права власності на спірні приміщення на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.11.2009 у справі № 2-3332/09 і встановлено, що літерація (нумерація) і площа приміщень була змінена. При цьому, під час виконання вищевказаного судового рішення [PERSON] стало відомо, що спірне майно використовується третіми особами на підставі договору оренди, укладеного з ПП «Три дивани», яке вважало себе власником такого майна. У подальшому [PERSON] також стало відомо, що державним реєстратором виконавчого комітету Самбірської міської ради Мількович І.М. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] на нежитлове приміщення під літ. 5Г, загальною площею 169,9 кв.м. і на нежитлове приміщення під літ. 5Д, загальною площею 4 кв.м., яке знаходиться по [ADDRESS] , а на підставі актів приймання-передачі нерухомого майна № 431, 432, 433, 434 від 25.03.2019, посвідчених приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Теплою М.Ю., державний реєстратор КП «Реєстрація майна та бізнесу» Ревакович І.І. зареєструвала право власності на спірне майно за ПП «Три дивани». Після подання даного позову [PERSON] довідався, що підставою реєстрації права власності на спірне майно за [PERSON] була ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.10.2014 у справі № 442/7174/14-ц про затвердження мирової угоди у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Відповідно до згаданої ухвали, судом було затверджено мирову угоду, згідно із якою відповідач [PERSON] , як власник нежитлових приміщень № 5, 5а, 5в, загальною площею 160,4 кв.м., за адресою [ADDRESS] , в рахунок погашення заборгованості перед [PERSON] , визнає повне та беззаперечне право останнього на вказане нерухоме майно, а [PERSON] у зв`язку з цим відмовляється від стягнення коштів за борговою розпискою від 24.07.2014, цією ж ухвалою визнано право власності [PERSON] на зазначене нерухоме майно. Згодом, на підставі вказаної ухвали суду, довідки КП «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» та Технічних паспортів на спірні приміщення, які були виготовлені в квітні 2017 року після незаконного перепланування [PERSON] спірних приміщень, державний реєстратор виконкому Самбірської міської ради Мількович І.М. зареєструвала право власності [PERSON] на ці приміщення вже в розмірі 169,9 кв.м. і 4 кв.м. відповідно. Дізнавшись про постановлення Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області ухвали від 07.10.2014 у справі № 442/7174/14-ц, [PERSON] оскаржив її в апеляційному порядку. Підставами апеляційного оскарження було те, що вказана ухвала постановлена під час того, як майно, що передавалось згідно із мировою угодою, перебувало під арештом на підставі ухвали у справі № 442/6469/14-ц за позовом [PERSON] про визнання недійсними електронних торгів, за результатами яких [PERSON] придбав спірне майно і щодо цього майна тривав спір, який був вирішений судом на користь [PERSON] . За наслідками розгляду апеляційної скарги [PERSON] , постановою Львівського апеляційного суду від 15.07.2020 у справі № 442/7174/14-ц апеляційну скаргу останнього задоволено, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Із урахуванням викладеного, вважає, що реєстрація права власності [PERSON] на нежитлове приміщення під літ. 5Г, загальною площею 169,9 кв.м. і на нежитлове приміщення під літ. 5Д, загальною площею 4 кв.м., яке знаходиться по [ADDRESS] , є незаконною, а внаслідок реєстрації права власності [PERSON] на спірне приміщення на підставі скасованого судового рішення, таке майно вибуло з володіння [PERSON] без його відома і поза його волею. У той же час, вищевказані незаконні дії [PERSON] призвели до породження інших незаконних дій, а саме, посвідчення актів приймання-передачі нерухомого майна від 25.03.2019, які фактично є формою правочину, укладеного щодо нерухомого майна. Оскільки ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.10.2014 про затвердження мирової угоди у справі № 442/7174/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , на підставі якої [PERSON] отримав у власність вищевказане нерухоме майно, є скасованою, то вказане не породжує жодних правових наслідків з моменту її постановлення, а тому [PERSON] не мав права передавати (відчужувати) дане майно у власність ПП «Три дивани». Крім того, враховуючи недійсність вищевказаних актів приймання-передачі нерухомого майна від 25.03.2019, незаконними є також і рішення державного реєстратора КП «Реєстрація майна та бізнесу» Ревакович І.І., індексний номер 46258078 та індексний номер 46258831, про реєстрацію права власності Приватного підприємства «Три дивани» на нежитлове приміщення під літ. 5Г, загальною площею 169,9 кв.м. і на нежитлове приміщення під літ. 5Д, загальною площею 4 кв.м., яке знаходиться по [ADDRESS] відповідно. При цьому, [PERSON] також змушений просити суд визнати за ним право власності на нежитлове приміщення під літ. 5Г, загальною площею 169,9 кв.м., яке знаходиться по [ADDRESS] і на нежитлове приміщення під літ. 5Д, загальною площею 4 кв.м., яке знаходиться по [ADDRESS] . Внутрішня площа та нумерація приміщень зазнали змін у зв`язку із внутрішніми переплануваннями, однак, такі зміни не призвели до виникнення нового об`єкта цивільних прав, а відтак, власником таких залишається [PERSON] на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.11.2009 у справі № 2-3332/09, яке набрало законної сили. Отже, оскільки відповідачі у справі не визнають права власності [PERSON] на вказане майно, останній також змушений пред`являти вимоги щодо визнання за ним права власності, що узгоджується із вимогами ч. 1 статті 392 ЦК України. Зазначає також про те, що в процесі примусового виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.12.2018 [PERSON] стало відомо, що 11.04.2019 між ПП «Три дивани» і [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Теплою М.Ю., реєстровий номер 479, предметом якого є передання в іпотеку нежитлового приміщення під літ. 5Г, загальною площею 169,9 кв.м., яке знаходиться по [ADDRESS] , і нежитлового приміщення під літ. 5Д, загальною площею 4 кв.м., яке знаходиться по [ADDRESS] . А відтак, на його думку, такий договір також підлягає визнанню його недійсним. Представник позивача у заяві про уточнення позовних вимог звертає увагу суду на те, що у позовній заяві позивачем також зазначено було державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» Ревакович І.І. та державного реєстратора виконавчого комітету Самбірської міської ради Мількович І.М. Поряд з цим, згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16, належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження, має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Враховуючи наведене, вважає, що за пред`явленими [PERSON] вимогами щодо скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Самбірської міської ради Мількович І.М. та державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» Ревакович І.І. відповідачами мають бути [PERSON] і ПП «Три дивани». Зважаючи на викладене, просить: 1) скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Самбірської міської ради Мількович І.М., індексний номер 45040966, про державну реєстрацію права власності [PERSON] на нежитлове приміщення під літ. 5Г, загальною площею 169,9 кв.м., яке знаходиться по [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1741832546106, і рішення державного реєстратора виконавчого комітету Самбірської міської ради Мількович І.М., індексний номер 45041588, про державну реєстрацію права власності [PERSON] на нежитлове приміщення під літ. 5Д, загальною площею 4 кв.м., яке знаходиться по [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1741862946106. 2) Визнати недійсними акти передачі-прийому нерухомого майна від 25.03.2019, підписані директором приватного підприємства «Три дивани» [PERSON] та [PERSON] , справжність підписів яких засвідчено приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Теплою М.Ю. та зареєстровано в реєстрі за №431, 432, 433, 434. 3) Скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстрація майна та бізнесу» Ревакович І.І., індексний номер 46258078, про державну реєстрацію права власності Приватного підприємства «Три дивани» на нежитлове приміщення під літ. 5Г, яке знаходиться по [ADDRESS] , і рішення державного реєстратора КП «Реєстрація майна та бізнесу» Ревакович І.І., індексний номер 46258831, про державну реєстрацію права власності Приватного підприємства «Три дивани» на нежитлове приміщення під літ. 5Д, яке знаходиться по [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1741862946106. 4) Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 30978837 про державну реєстрацію права власності Приватного підприємства «Три дивани» на нежитлове приміщення під літ.5Г, загальною площею 169,9 кв.м., яке знаходиться по [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1741832546106, і запис про право власності № 30979545 про державну реєстрацію права власності Приватного підприємства «Три дивани» на нежитлове приміщення під літ. 5Д, загальною площею 4 кв.м., яке знаходиться по [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1741862946106. 5) Визнати за [PERSON] право власності на нежитлове приміщення під літ.5Г, загальною площею 169,9 кв.м., яке знаходиться по [ADDRESS] , і на нежитлове приміщення під літ. 5Д, загальною площею 4 кв.м., яке знаходиться по [ADDRESS] , нумерація яких та площа вказані згідно з технічними паспортами від 04.04.2017, виготовленими КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО». 6) Витребувати на користь [PERSON] з володіння Приватного підприємства «Три дивани» нежитлове приміщення під літ. 5Г, загальною площею 169,9 кв.м., яке знаходиться по [ADDRESS] , і нежитлове приміщення під літ. 5Д, загальною площею 4 кв.м., яке знаходиться по [ADDRESS] (нумерація приміщень та їх площа зазначені згідно з технічними паспортами, виготовленими 04.04.2017 КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО»). 7) Визнати недійсним договір іпотеки від 11.04.2019, укладений між ПП «Три дивани» і [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Теплою М.Ю., реєстровий № 479. Одночасно із поданням позову, позивач подав до суду також заяву про забезпечення позову. Ухвалою від 31 січня 2020 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Накладено арешт на: нежитлові приміщення, позначені літ. 5Г, загальною площею 169,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1741832546106 та літ. 5Д, загальною площею 4 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1741862946106, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 07 лютого 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до ПП «Три дивани», [PERSON] , державного реєстратора КП «Реєстрація майна та бізнесу» Ревакович Ірини Ігорівни, державного реєстратора виконавчого комітету Самбірської міської ради Мількович Ірини Михайлівни, [PERSON] , про визнання незаконним і скасування рішень про державну реєстрацію права власності, скасування запису про реєстрацію права власності, визнання недійсними актів передачі-прийому нерухомого майна, визнання недійсним договору і визнання права власності. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Теплу Мар`яну Юріївну. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. А також ухвалено витребувати у державного реєстратора КП «Реєстрація майна та бізнесу» Ревакович І.І., державного реєстратора виконавчого комітету Самбірської міської ради Мількович І.М., приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Теплої М.Ю., ПП «Три дивани» необхідні докази у справі. Ухвалою від 29 вересня 2020 року стягнуто із державного реєстратора КП «Реєстрація майна та бізнесу» Ревакович І.І. в дохід державного бюджету України за неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, та неподання таких доказів без поважних причин, штраф у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвалою від 16 жовтня 2020 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів. Постановлено витребувати у державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області копії документів, що містяться в електронній формі в реєстраційних справах щодо об`єктів нерухомого майна нежитлового приміщення під літ. 5Г, загальною площею 169,9 кв.м. та літ. 5Д, загальною площею 4 кв.м., які знаходяться по [ADDRESS] . Ухвалою від 31 березня 2021 року відмовлено у задоволенні\~заяви [PERSON] про відвід головуючого-судді Грицай М.М. у даній цивільній справі. Ухвалою від 06 травня 2021 року передано дану цивільну справу для здійснення автоматизованого розподілу іншому судді, відповідно до\~ст.33 ЦПК України, для вирішення питання про відвід судді Грицай М.М. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у складі головуючого-судді Хомика А.П. від 11 травня 2021 року відмовлено у задоволенні\~заяви [PERSON] про відвід головуючого-судді Грицай М.М. у даній справі. 25 листопада 2020 року на адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Подоляка Б.Р. про уточнення позовних вимог в порядку статті 49 ЦПК України, вимоги якої зазначено вище. Вказану заяву у судовому засіданні, яке відбулось 26.11.2020, ухвалено судом долучити до матеріалів справи. Ухвалою від 12 травня 2021 року відмовлено у\~задоволенні клопотання\~ [PERSON] та\~клопотання [PERSON] про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, [PERSON] . При цьому, в задоволенні клопотання [PERSON] про залучення його до участі у справі відмовлено також у судовому засіданні, проведеному 26.11.2020. У судовому\~засіданні [PERSON] \~та його\~представник \~адвокат Подоляк\~Б.Р.\~підтримали позовні\~вимоги із\~урахуванням заяви\~про уточнення\~таких,\~просили їх\~задоволити з\~мотивів,\~зазначених у\~позовній заяві\~та заяві\~про уточнення\~позовних вимог.\~Доповнили,\~щорішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 грудня 2018 року до теперішнього часу не виконане. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, у тому числі, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. На адресу суду надходило ряд клопотань від відповідачів про відкладення розгляду суду, у тому числі, у зв`язку із карантинними заходами, у зв`язку з чим судом неодноразово відкладався розгляд справи. Проте, ухвалення даного рішення зумовлене необхідністю дотримання судом процесуальних строків розгляду справи. Крім того, відповідачі не були позбавлені можливості брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції. Згідно із постановою КГС ВС від 15.10.2020 № 922/2575/19, саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів, учасники справи не позбавлені можливості взяти участь у таких у режимі відеоконференції поза межами приміщенням суду. Третя особа - приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Тепла М.Ю. в судове засідання не з`явилась, попередньо подавши заяву про розгляд справи у її відсутності, Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та його представника, врахувавши правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 листопада 2009 року (справа № 2-3332/09) визнано за [PERSON] право власності на нежитлові приміщення літ. А-2, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а саме: виділені нежитлові приміщення загальною площею 192,3 кв.м., приміщення спільного користування площею 24,6 кв.м. та приміщення загального користування площею 0,394 кв.м. Зобов`язано ПП «Спілка орендарів будинку побуту «Добробут» підписати з [PERSON] акт приймання-передавання та передати йому у власність вказані вище нежитлові приміщення. Право власності [PERSON] на зазначені у резолютивній частині рішення суду від 02.11.2009 нежитлові приміщення зареєстровано КП ЛОР «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, реєстраційний номер майна: 2915781, номер запису: 83, в книзі: 2, що підтверджується витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Загальна площа нежитлових приміщень 192,3 кв.м., до складу яких входять приміщення літ.: 101 24,7 кв.м.; 69 4 кв.м.; 84 16,3 кв.м.; 85 4,5 кв.м.; 86 1,4 кв.м.; 87 1,4 кв.м.; 88 11,6 кв.м.; 82 43,0 кв.м.; 83 43,4 кв.м.; 80 13,9 кв.м.; 89 4,8 кв.м.; 90 5,9 кв.м.; 91 13,2 кв.м.; 93 4,3 кв.м. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 вересня 2014 року визнано право власності на рівних частках за [PERSON] та [PERSON] (доньками позивачами) на нежитлове приміщення, зазначене під літ. 101, площею 24,7 кв.м. у будинку [ADDRESS] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 вересня 2016 року визнано недійсними електронні торги з продажу нежитлового приміщення № 5, 5А, 5В, загальною площею 160,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке придбано [PERSON] за 288\~800 грн без ПДВ, крім того приміщення спільного користування площею 24,6 кв.м., приміщення загального користування площею 0,394 кв.м., що раніше належало [PERSON] на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 2-3332/09 від 02.11.2009, зареєстрованого КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» 10.12.2009, реєстраційний номер майна 29151781. Визнано недійсним протокол проведення електронних торгів № 1053 від 04.08.2014, акт державного виконавця про проведення електронних торгів від 15.08.2014 та свідоцтво від 18.08.2014, видане [PERSON] , приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Теплою М.Ю., зареєстроване в реєстрі за № 523. Вказаним рішенням встановлено, що на виконанні Дрогобицького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ перебував виконавчий лист щодо стягнення із позивача в користь [PERSON] аліментів на дітей. У межах даного виконавчого провадження у позивача утворилася заборгованість, у зв`язку з чим державним виконавцем здійснено опис його майна та передано таке для проведення прилюдних торгів. Переможцем торгів визнано [PERSON] . На вказане рішення [PERSON] та представник Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ подали апеляційні скарги, проте, такі були відхилені апеляційним судом, а рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 вересня 2016 року відповідно залишено без змін. Зазначене підтверджується ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21 лютого 2017 року. У подальшому позивач зареєстрував своє право власності, яке виникло у нього на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.11.2009 (справа № 2-3332/09), у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, але уже за винятком житлового приміщення, право власності на яке набули його дочки. Тобто, [PERSON] став власником нежитлового приміщення загальною площею 167,6 кв.м., приміщення спільного користування площею 24,6 кв.м., приміщення загального користування площею 0,394 кв.м. Зазначене підтверджується витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 100696425. Із витягу встановлено, що державна реєстрація відбулась 14 березня 2017 року, номер запису про право власності: 19523565, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 433521846106. Ухвалою Дрогобицькою міськрайонного суду Львівської області від 16 березня 2017 року визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (позивачі) та [PERSON] (відповідач), за якою: позивачі відмовляються від вимоги стягнення боргу у сумі 200\~000 грн, а відповідач, натомість, в рахунок боргу передає їм належне йому на праві приватної власності нежитлове приміщення по [ADDRESS] , площею 160,4 кв.м. Крім того, даною ухвалою визнано за позивачами право власності по 1/3 на кожного на нежитлове приміщення по [ADDRESS] , площею 160,4 кв.м. Зазначена ухвала була скасована на підставі ухвали Апеляційного суду Львівської області від 29 червня 2017 року за апеляційною скаргою [PERSON] , проте, судом ухвалено справу направити для продовження розгляду до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 грудня 2018 року зобов`язано [PERSON] усунути [PERSON] перешкоди у користуванні належним [PERSON] нежитловим приміщенням загальною площею 167,6 кв.м., які на даний час позначені в Технічному паспорті на нежитлове приміщення літ «5г» під літ. 1, площею 167,2 кв.м і в Технічному паспорті на нежитлове приміщення літ «5д» під літ. 1, площею 4 кв.м, приміщенням спільного користування площею 24,6 кв.м, приміщенням загального користування площею 0,394 кв.м, що знаходиться на другому поверсі будинку [ADDRESS] . Вирішено виселити [PERSON] з нежитлового приміщення загальною площею 167,6 кв.м, які на даний час позначені в Технічному паспорті на нежитлове приміщення літ «5г» під літ. 1, площею 167,2 кв.м і в Технічному паспорті на нежитлове приміщення літ «5д» під літ. 1, площею 4 кв.м, приміщення спільного користування площею 24,6 кв.м, приміщенням загального користування площею 0,394 кв.м, що знаходиться на другому поверсі будинку [ADDRESS] . Зобов`язати [PERSON] привести нежитлове приміщення, яке знаходиться на другому поверсі будинку [ADDRESS] і позначене в Технічному паспорті на нежитлове приміщення літ «5г» під літ. 1, площею 167,2 кв.м до попереднього стану згідно з Технічним паспортом на нежитлове приміщення від 20.05.2008, який існував на час проведення 04.08.2014 електронних торгів, що визнані недійсними рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.06.2016. Дане рішення у цій частині постановою Львівського апеляційного суду від 23 травня 2019 року залишено без змін. При цьому, у рішенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 грудня 2018 року зазначено: «як вбачається з Технічного паспорту на нежитлове приміщення станом на 20.05.2009 та Технічного паспорта паспорту на нежитлові приміщення від 04.04.2017, відповідач зніс внутрішні перегородки в приміщеннях 80, 82, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 91, 93, загальна площа яких становила 163,6 кв.м., та встановив нову перегородку в приміщенні 93, зменшивши його площу з 4,3 кв.м. до 2,7 кв.м. Приміщення 69 відповідач залишив без змін». Отже, вказаним рішенням суду визнано зміни у площі і нумерації (літерації) нежитлових приміщень, що підтверджується також відповідними технічними паспортами на нежитлові приміщення, які містяться у матеріалах справи. Крім того, таким рішенням [PERSON] зобов`язано привести спірне нежитлове приміщення у той стан, у якому воно існувало на час проведення 04.08.2014 електронних торгів, які в подальшому визнані недійсними. Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З огляду на зазначену норму, суд бере до уваги ті обставини, які встановлені вищевказаними рішеннями судів, зокрема те, що [PERSON] є власником спірного майна, проте, конфігурація такого була змінена у зв`язку з ремонтними роботами, проведеними [PERSON] . Згідно із Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо спірного об`єкта нерухомого майна, а саме: приміщення 5Г та 5Д, що в будинку [ADDRESS] , [PERSON] - державним реєстратором виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області проведено державну реєстрацію на вказані нежитлові приміщення за [PERSON] 10.01.2019 на підставі довідки та технічного паспорта, виданих КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО»; розмір частки 0. При цьому, відсутні посилання на документ, який слугував підставою для проведення такої реєстрації і чому розмір частки 0. У той же час, довідка та технічний паспорт, видані бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки не є правовстановлюючими документами, не породжують жодних прав та обов`язків для будь-яких осіб, а є лише технічними документами, які містять технічну характеристику об`єкта нерухомого майна. Отже, з`ясувати на якій підставі [PERSON] став власником спірного нежитлового приміщення не видається за можливе. Більше того, у згаданій Інформації також мітиться запис щодо припинення права власності останнього реєстратором КП «Реєстрація майна та бізнесу» Ревакович І.І. (дата державної реєстрації 28.03.2019, внесено відомості до реєстру 02.04.2019). Разом з тим, вказаним реєстратором 28.03.2019 також здійснено державну реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомого майна за ПП «Три дивани» на підставі актів передачі-прийому нерухомого майна, посвідчених Теплою М.Ю. - приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу. Згідно із актами передачі-прийому нерухомого майна, справжність підпису на яких 25.03.2019 засвідчено приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Теплою М.Ю., зареєстрованих в реєстрі за № 431-434, комісія в складі: директора ПП «Три дивани» [PERSON] та [PERSON] склали ці акти про те, що [PERSON] передає, а ПП «Три дивани» в особі директора у відповідності до рішення загальних зборів засновників, оформлених протоколом за № 2 від 25.03.2019, приймає у власність нежитлове приміщення (приміщення «5Д»), загальною площею 4,0 кв.м., та нежитлове приміщення (приміщення «5Г»), загальною площею 169,9 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . У подальшому, між [PERSON] та ПП «Три дивани» укладено договір іпотеки (без видачі заставної), який посвідчено 11.04.2019 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Теплою М.Ю. Згідно зі статтею 2 зазначеного договору, предметом іпотеки є нежитлове приміщення 5Г, площею 169,9 кв.м., в будинку [ADDRESS] , та нежитлове приміщення 5Д, площею 4,0 кв.м., розташоване за тією ж адресою. У зв`язку із укладенням договору іпотеки, приватним нотаріусом також накладається заборона відчуження зазначеного в договорі майна, а саме, зазначених вище нежитлових приміщень. Відомості про державну реєстрацію іпотеки та про державну реєстрацію обтяжень внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідною Інформацією, яка міститься у матеріалах справи. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1, 2 статі 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~частини 1\~статті 328\~ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно із статтею 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи із викладеного, суд вважає за необхідне зазначити, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що позивач набув право власності на спірні нежитлові приміщення на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 листопада 2009 року (справа № 2-3332/09). У подальшому, власником цих приміщень став [PERSON] , придбавши їх на електронних торгах, які рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 вересня 2016 року визнано недійсними. Таким чином, у [PERSON] не виникає підстав для проведення за ним державної реєстрації на нежитлові приміщення, розташовані у будинку [ADDRESS] . При цьому, [PERSON] , якому достовірно було відомо, що електронні торги, на підставі яких він набув право власності на спірні об`єкти нерухомого майна, визнано недійсними, продовжує вчиняти подальші дії із цим майном, у зв`язку з чим, знову змінюється їх власник. А тому, будь-які дії проведені зі спірним майном, підлягають визнанню недійсними та скасуванню, оскільки вчинені без відповідних на це законних підстав. Крім того, суд звертає увагу, що [PERSON] також здійснив певні ремонтні роботи у спірних нежитлових приміщеннях, внаслідок чого змінилася їх площа, відповідно виготовлена нова технічна документація. У той же час, останній не виконує добровільно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 грудня 2018 року, яким його зобов`язано привести спірні нежитлові приміщення у той стан, у якому вони були до проведення електронних торгів. Це в свою чергу призвело до того, що позивач змушений вимагати витребувати із чужого незаконного володіння та зареєструвати за ним право власності уже на ті приміщення, площа та нумерація яких змінилася, внаслідок проведенню певних ремонтних робіт. Витребування спірного майна із чужого незаконного володіння у даному випадку викликане необхідністю відновлення становища, яке існувало до порушення прав власника, шляхом повернення об`єкта права власності у його володіння з метою відновлення права використання власником усього комплексу правомочностей. Позивачем надано докази щодо підтвердження його права власності та вибуття майна із його володіння поза його волею, у зв`язку з чим така форма захисту є належною у даних спірних правовідносинах. Що стосується вимоги щодо визнання за позивачем права власності, то варто зазначити, що дане рішення суду не породжує нове право власності, а лише встановлює та, відповідно, підтверджує наявне право власності, набуте раніше позивачем на законних підставах. Тобто, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права власності [PERSON] щодо майна, право власності на яке не визнається іншими особами. Вказане узгоджується із висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 914/904/17. Зазначення у рішенні особи, за якою визнається у даному випадку право власності, зумовлене також необхідністю дотримання судом вимог статті 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно із якою ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved