Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива», в якому просить стягнути з відповідача 344957,36 грн., з яких 161500,00 грн. сума основного боргу, 477,86 грн. - 3% річних за період з 02 лютого 2015 року по 09 березня 2015 року, 8559,50 грн. - інфляційні втрати за період з 02 лютого 2015 року по 09 березня 2015 року, 174420,00 грн. - пеня за період з 02 лютого 2015 року по 09 березня 2015 року; стягнути з відповідача заборгованість, що виникла на підставі Договору банківського вкладу №357320 (вклад «Партнерство» (для виплат) у розмірі 28500,00 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні 09 червня 2015 року представник позивача зменшила позовні вимоги, а саме відмовилась від позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості, що виникла на підставі Договору банківського вкладу №357320 (вклад «Партнерство» (для виплат) у розмірі 28500,00 грн. В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що 24 жовтня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та [PERSON] було укладено Договір банківського вкладу №357319 на суму 161500,00 грн. під 23 % річних, з датою повернення вкладу 01 лютого 2015 року. 02 лютого 2015 року він звернувся до відповідача із заявою про повернення належних йому грошових коштів, однак кошти йому повернуті не були. Таким чином, вважає, що за період з 02 лютого 2015 року по 09 березня 2015 року у відповідача виникла наступна заборгованість: 344957,36 грн., з яких 161500,00 грн. сума основного боргу, 477,86 грн. - 3% річних, 8559,50 грн. - інфляційні втрати, 174420,00 грн. - пеня. В судовому засіданні представник позивача зменшені позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні до викладених у позовній заяві та просила позов задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. 14 квітня 2015 року подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких вказує, що випискою поточному картковому рахунку [NUMBER] підтверджується залишок коштів станом на 06 квітня 2015 року в розмірі 161528,80 грн., оскільки банк 02 лютого 2015 року припинив дію депозитного договору №357319, перерахувавши суму депозиту на поточний картковий рахунок позивача [NUMBER] та нараховує проценти на залишок коштів на даному рахунку. Вказує, що кредитор має право вимагати сплату суми боргу з врахуванням індексу інфляції, враховуючи індекс інфляції за кожен місяць (рік) прострочення. Стосовно стягнення 3% річних з банку, покликається на те, що для задоволення вказаної вимоги необхідно було передбачити в договорі сплату таких процентів, їх розмір. Просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 жовтня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та [PERSON] було укладено Договір банківського вкладу №357319 на суму 161500,00 грн. під 23 % річних, з датою повернення вкладу - 01 лютого 2015 року (а.с.9-10). Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Як вбачається із наявної в матеріалах справи виписки по особовому рахунку [NUMBER] [PERSON] залишок становить 161528,80 (а.с.28-30). 02 лютого 2015 року та 16 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до голови правління ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» із заявою, в якій просив у зв'язку із закінченням дії договору №357319 від 27 жовтня 2014 року, повернути кошти в розмірі 162168,69 грн., що знаходяться на картковому рахунку [NUMBER](а.с.11,12). Однак, відповідачем обов'язок з повернення коштів не був виконаний, кошти [PERSON] не були повернуті. Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд приймає до уваги покликання представника відповідача про те, що сума невиплачених позивачу [PERSON] коштів у зв'язку із закінченням строку дії Договору банківського вкладу №357319 від 24 жовтня 2014 року, станом на 06 квітня 2015 року становить 161528,80 грн., оскільки даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по рахунку [PERSON] Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про часткову підставність позовних вимог про стягнення з відповідача 161528,80 грн. Щодо стягнення з відповідача 3% річних, інфляційних втрат та пені, то в цій частині позову слід відмовити, оскільки умовами договору не передбачено стягнення 3% річних, позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження розрахунку інфляційних втрат та пені. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1615,29 грн.

Outcome: approved