Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що він проживав однією сімєю з відповідачкою з 1998 року по 2000 рік у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, під час чого вони вели спільне господарство, їх обєднував спільний побут та спільний бюджет сімї. Від спільного проживання без реєстрації шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], під час реєстрації якої запис про батька у свідоцтві про народження дитини був зроблений зі слів матері, однак особи, яку вказала відповідачка, а саме, [PERSON], насправді не існує, а батьком дитини є позивач. В даний час відповідачка позбавлена батьківських прав, опікуном дитини являється її бабуся [PERSON], а позивач має намір виховувати і утримувати доньку, тому він змушений звернутися до суду з позовом про встановлення та визнання його батьком дитини [PERSON] та про внесення змін до актового запису про народження дитини, вказавши його батьком. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилась, так як на даний час відбуває покарання в ФКУ ВК -7 УФСИН Росії по Калужській області, проти задоволення позову заперечила, але підстав заперечення у своїй заяві не вказала. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову в частині визнання позивача батьком дитини не заперечила, що ж стосується позову в частині зміни прізвища [PERSON] та внесення змін до актового запису про народження дитини заперечила, мотивуючи це підлітковим віком (15 років) дитини. Представник служби у справах дітей [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив обґрунтовуючи це тим, що відсутні докази батьківства позивача відносно дитини [PERSON] Представник третьої особи - Тернівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, письмовою заявою просив справу слухати без їх участі, проти задоволення позову не заперечив. Суд, заслухавши пояснення позивача, третіх осіб, дитини, свідків, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали однією сімєю з 1998 року по 2000 рік у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, під час чого вони вели спільне господарство, їх обєднував спільний побут та спільний бюджет сімї, однак офіційно шлюб не реєстрували. 14 серпня 2000 року від спільного проживання без реєстрації шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], про що мається свідоцтво про народження серії І-КИ №107559, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського райвиконкому Криворізької міської ради Дніпропетровській області 07 листопада 2000 року (а.с.7). Під час реєстрації дитини запис про батька у свідоцтві про народження дитини був зроблений зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, однак особи, яку вказала відповідачка батьком - [PERSON], насправді не існує. Згідно рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 23 березня 2011 року [PERSON] позбавлена батьківських прав щодо дитини [PERSON], так як ухилялась від виконання батьківських обовязків щодо виховання та утримання дитини, не забезпечувала умов для її проживання, не цікавилась життям та здоровям доньки, матеріальну допомогу не надавала, крім того майже з народження з дитиною не проживала (а.с.37). Вихованням та утриманням дитини займається бабуся [PERSON], яка являється її опікуном, що підтверджується розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області №680-р від 11 липня 2011 року (а.с.55). Позивач має намір виховувати і утримувати дитину, тому він змушений звернутися до суду про визнання його батьком [PERSON] та про внесення змін до актового запису про народження дитини, вказавши його батьком. В ході судового розгляду справи були допитані свідки [PERSON], мати позивача, та [PERSON], добра знайома [PERSON]В, які вказали, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 1998 року по 2000 рік, проживали однією сімєю, вели спільне господарство і від сумісного проживання у серпні 2000 року у них народилась донька [PERSON], після народження якої сторони через деякий час припинили сумісне проживання. Вказані обставини справи підтвердила мати відповідачки [PERSON], яка також пояснила, що сторони до народження і на момент народження онуки [PERSON] проживали разом на зйомній квартирі в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, а після народження дитини припинили сумісне проживання і з того часу вихованням та утриманням дитини займається вона. Крім того, як пояснила в судовому засіданні сама дитина [PERSON], вона добре знає [PERSON] і вважає його своїм батьком, оскільки вже тривалий час вони спілкуються та підтримують родинні відносини як батько й донька, але заперечує щодо зміни її прізвища з [PERSON] на [PERSON]. Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сімю України, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матірю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матірю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON], однак своєчасно не подав в органи РАЦСу заяву про реєстрацію батьківства, а в даний час не має можливості цього зробити. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання позивачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства позивачем та матірю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. При цьому суд не бере до уваги заперечення відповідачки щодо встановлення батьківства позивача, так як на обґрунтування заперечень відповідачка не надала будь-яких доказів. Так само суд вважає, що заперечення представника [PERSON] районної державної адміністрації Кіровоградської області не підлягають задоволенню, оскільки є безпідставними. Таким чином, суд вважає за необхідне встановити позивача батьком дитини [PERSON], [INFO] та зобовязати Тернівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області внести до актового запису про народження дитини зміни в частині відомостей про батька дитини, а також у відповідності до ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідачки понесені позивачем судові витрати у справі: судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок. Вказані правовідносини регулюються Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.53 КпШС.

Outcome: approved