Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Позивач звернувся з зазначеним позовом, в якому з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог просить стягнути з [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , та з [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , заборгованість за договором позики від 30 січня 2017 року на загальну суму 2000 доларів США з урахуванням розміру часток кожного відповідача в успадкованому майні та в межах вартості успадкованого майна. В обґрунтування позову зазначив, що 30.01.2017 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно п. 1 якого Позикодавець надає Позичальнику безвідсоткову позику у сумі 2 719 000. грн., що еквівалентно 100 000 доларів США. а Позичальник зобов`язується повернути позику у визначеній цим договором сумі та термін (надалі по тексту Договір позики). Пунктом 3 Договору позики сторони погодили, що Позичальник зобов`язується повернути позику у сумі не менше від еквіваленту 100 000 доларів США відповідно до офіційного курсу на НБУ на день проведення розрахунку, а пунктом 4 Договору позики визначили термін повернення позики до 30.11.2017 р. [PERSON] своїх зобов`язань за Договором позики не виконав, грошові кошти не повернув. [INFO] [PERSON] помер, спадкова справа була заведена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. 22.12.2017 року позивач в порядку ст. 1281 ЦК України пред`явив вимогу до спадкоємців [PERSON] шляхом передання письмової вимоги приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Сєтаку В.Я., що підтверджується копією вимоги з відміткою про прийняття. Спадкоємці вимоги не виконали, борг не повернули, тому змушений звертатися до суду. Відповідачі відзив не подали, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі, суд не повідомлено, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, заяв та клопотань до суду не надали. Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, оскільки існує сукупність умов, визначених ст. 280 ЦПК України, за яких суд може ухвалити заочне рішення, враховуючи думку представника позивача, який у заяві вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Судом встановлено, що 30.01.2017 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно п. 1 якого Позикодавець надає Позичальнику безвідсоткову позику у сумі 2 719 000. грн., що еквівалентно 100 000 доларів США. а Позичальник зобов`язується повернути позику у визначеній цим договором сумі та термін (надалі по тексту Договір позики). Пунктом 3 Договору позики сторони погодили, що Позичальник зобов`язується повернути позику у сумі не менше від еквіваленту 100 000 доларів США відповідно до офіційного курсу на НБУ на день проведення розрахунку, а пунктом 4 Договору позики визначили термін повернення позики до 30.11.2017 р. [INFO] [PERSON] помер, спадкова справа була заведена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. 22.12.2017 року позивач в порядку ст. 1281 ЦК України пред`явив вимогу до спадкоємців [PERSON] шляхом передання письмової вимоги приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Сєтаку В.Я., що підтверджується копією вимоги з відміткою про прийняття. Згідно листа приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В.Я. № 353/02-14 від 09.04.2019 року, [PERSON] повідомлено, що в провадженні нотаріуса знаходиться спадкова справа № 172/2017. Після померлого [INFO] , [PERSON] , останнє місце проживання якого було: [ADDRESS] . Станом на 09.04.2019 року із заявами про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини звернулись наступні громадяни: [PERSON] , громадянка України, яка проживає: [ADDRESS] , яка прийняла спадщину; [PERSON] , громадянка України, яка проживає: [ADDRESS] , яка прийняла спадщину. Станом на 30.01.2020 року заборгованість перед [PERSON] за договором позики від 30.01.2017 року відповідачами частково погашена. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.609 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Частинами 1,3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст.1270 ЦК України строк. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. У відповідності до положень ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі. Приписи зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. З огляду на вищевикладене суд вважає позов задовольнити та стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь акціонерного [PERSON] заборгованість за договором позики. Позвиач подав до суду заяву про повернення надміру сплаченого судового збору, в розмірі 8831,60 грн. Встановлено, що при зверненні до суду позивач Житомирська міська рада сплатила судовий збір у розмірі 9600 грн. згідно квитанції № @2PL484394 від 16.04.2019 року(ідентифікатор документа в Казначействі: 120749328). Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Так, згідно з п.1 ч. 1ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про доцільність задоволення заяви про повернення сплаченого судового збору. Крім того, згідно ст.141 ЦПК України, із відповідачів солідарно на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved