Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги, в якому зазначив, що між ПрАТ «ВФ Україна» (23.05.2017 р. перейменоване із ПрАТ «МТС Україна») та [PERSON] була досягнута згода з усіх істотних умов і укладено Договір про надання послуг мобільного звязку № 1951240 від 03.12.2004 р. Станом на дату подання позовної заяви відповідач не оплатив отримані ним послуги звязку ані самостійно, ані на підставі надісланих позивачем на його адресу рахунків з 31.01.2014 р. по 31.07.2014 р. На підставі викладеного та умов договору відповідач був відключений від мережі звязку ПрАТ «ВФ Україна». На адресу відповідача 25.09.2016 року відповідачу була надіслана претензія № С 295375963149/09 з проханням терміново сплатити суму заборгованості. Проте відповідач залишив її без відповіді та задоволення. Сума заборгованості відповідача перед ПрАТ «МТС Україна» на момент звернення до суду із заявою становить 14\~195 грн. 91 коп. 17.02.2017 року Києво-Святошинським судом Київської області було видано відповідний судовий наказ. Проте ухвалою від 24.04.2017 року зазначений судовий наказ було скасовано за заявою відповідача. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 14\~195, 91 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між ЗАТ «Український Мобільний звязок», правонаступником якого є ПрАТ «ВФ Україна», та [PERSON] було укладено договір про надання послуг мобільного зв'язку №1951240 від 03.12.2004 року. З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги звязку відповідачу було присвоєно особовий рахунок № 1.10361965. З технічних причин, у звязку з переходом ПрАТ «МТС Україна» на нову білінгву систему (автоматизовану систему розрахунків за послуги) особовий рахунок абонента було замінено на 295375963149. Відповідно до пп. 2.4.2 договору абонент зобовязаний своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного звязку. За п. 3.2. Договору, за наявності авансу розрахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактичного використання авансу. Відповідно до п. 3.4. Договору, кількість та вартість послуг, наданих Абоненту за розрахунковий період, визначається відповідно до показників належних Оператору технічних засобів виміру тривалості, кількості та вартості наданих послуг. Оскільки відповідач не оплатив отримані ним послуги, утворилась заборгованість в розмірі 14\~195, 91 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу направлялась претензія від 25.09.2016 року з вимогою терміново погасити прострочену заборгованість, проте відповідач на зазначену вимогу не відреагував, заборгованості не погасив. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про телекомунікації» споживачі комунікаційних послуг зобов'язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Згідно із ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Відповідно до ст. 903 ЦК України замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані телекомунікаційні послуги у розмірі 14 195 грн. 91 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved