Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] у приміщенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська під час розгляду справи 204/2842/16-ц представник Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» [PERSON] поширила щодо позивача недостовірну та образливу інформацію, яка порочить честь, гідність та ділову репутацію, а саме, «Позивач жодним чином не довів поважних причин пропуску строку звернення до суд. Протягом 4 років ця особа судиться з банком, намагається вибити з банку якісь кошти (маючи на увазі середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 300 000,00 грн.), не працює. Здоровий чоловік, 4 роки не працює і не намагається даже знайти роботу. Всі свої дії направляє тільки на зловживання своїми правами. Така діяльність наносить збитки державі.....». Зазначена інформація на думку позивача є такою, що не відповідає дійсності, принижує його гідність та ділову репутацію. Зазначеними діями відповідач завдав позивачу моральної шкоди, оскільки публічно розповсюджена інформація формує негативне уявлення про його особу. Просить суд визнати інформацію, поширену представником Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» [PERSON] [INFO] під час судового засідання в Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська про справі № 204/2842/16-ц, про те, що [PERSON] не працює і навіть не намагається знайти роботу та намагається вибити з банку кошти, тим самим спричиняє збитки державі та зловживає своїми правами та інше недостовірною, зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» спростувати недостовірну інформацію, шляхом яким була поширена недостовірна інформація та вибачитися, стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 100 000,00 грн. 26 грудня 2017 року ухвалою суду клопотання позивача [PERSON] про звільнення від сплати судового збору задоволено частково: відстрочено сплату судового збору за подання позовної заяви про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди позивачу [PERSON] до винесення рішення по справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2017 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного загального провадження. 17 травня 2018 року протокольної ухвалою суду залучено [PERSON] до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. 10 серпня 2018 року протокольною ухвалою суду задоволено клопотання третьої особи [PERSON] про зобов'язання позивача направити їй заперечення на відзив від 15 червня 2018 року та додані до них докази та зобов'язано позивача направити третій особі зазначені документи. Крім того, 10 серпня 2018 року протокольною ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 31 жовтня 2018 року ухвалою суду клопотання третьої особи [PERSON] про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції повернуто заявнику без розгляду. 13 лютого 2019 року ухвалою суду у задоволенні клопотання позивача [PERSON] про застосування заходів процесуального примусу відмовлено. Крім того, 13 лютого 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Позивач підтримав позовні вимоги, дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснив, що доказом поширення недостовірної та образливої інформації є компакт-диск із звукозаписом судового засідання від [INFO] по цивільній справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, яке відбулося в приміщення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, технічна фіксація якого здійснювалася на комплексі «Камертон». Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. 30 січня 2014 року рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовлено, яке набрало законної сили 08 квітня 2014 року (а.с. 43-50). 27 листопада 2017 року розпорядженням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська № 11 увільнено присяжного Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] від виконання обов'язків присяжного (а.с.69). Позивач просить визнати інформацію, поширену представником Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» [PERSON] [INFO] під час судового засідання в Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська про справі № 204/2842/16-ц, про те, що [PERSON] не працює і навіть не намагається знайти роботу та намагається вибити з банку кошти, тим самим спричиняє збитки державі та зловживає своїми правами та інше недостовірною, зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» спростувати недостовірну інформацію, шляхом яким була поширена недостовірна інформація та вибачитися. Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено, що представник Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» [PERSON] під час розгляду цивільної справи в суді поширила щодо позивача недостовірну та образливу інформацію, яка порочить честь, гідність та ділову репутацію. На підтвердження своїх вимог позивачем надано копію трудової книжки (а.с. 5-6), індивідуальні відомості про застраховану особу, видані Пенсійним фондом України (а.с. 10-12), компакт-диск із звукозаписом судового засідання від [INFO] по цивільній справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, яке відбулося в приміщення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, технічна фіксація якого здійснювалася на комплексі «Камертон» (а.с. 33). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Представник відповідача скористався своїм правом подачі відзиву до позову, відповідно до якого заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки спірні висловлювання представника відповідача в судовому засіданні [INFO] є лише оціночним судженням, а не фактичним твердженням, а тому вони не входять до предмету судового доказування. Третя особа [PERSON] скористалася своїм право подачі письмових пояснень щодо позову, відповідно до яких заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки спірні висловлювання представника відповідача в судовому засіданні [INFO] є лише оціночним судженням, а не фактичним твердженням. Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав та основних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. У зв'язку з цим статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до вимог ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Відповідно до частини 4 ст.277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Статтею 280 ЦК України передбачено право фізичної особи, особисте немайнове право якої порушено, на відшкодування шкоди. Згідно зі ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Водночас, згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією слід розуміти будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Відповідно до ч. 5 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Пунктом 19 вказаної постанови визначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Отже, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Крім того, поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, стаття 10 Європейської конвенції з прав людини захищає і погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини» Європейська Конвенція та рішення Європейського суду є джерелом права в Україні, національні суди мають використовувати практику Європейського суду. Так, рішенням від 21 лютого 2012 року у справі «Тушалп проти Туреччини» Європейський суд встановив, що навіть припускаючи, що висловлювання заявника могли були визнані провокативними, грубими та агресивними, вони становили оціночні судження. При цьому, Європейський суд підкреслив, що використання, навіть, «вульгарних фраз» само по собі не є визначальним в оцінці агресивного висловлювання, адже це може слугувати просто «стилістичним цілям», оскільки «стиль є частиною комунікації як форми вираження та як такий захищений разом зі змістом вираження». Відповідну правову позицію наведено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Лінгенс проти Австрії» (12/1984/84/131), у пункті 41 якого зазначено, що свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи; за умови додержання пункту 2 статті 10 цієї Конвенції свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій; такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких демократичне суспільство неможливе. Згідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» не підлягають розгляду судами позови про захист гідності, честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок давання показань свідками, а так само іншими особами, які брали участь у справі, відносно осіб, які брали участь у тій справі, якщо наведена в них інформація була доказом у справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, оскільки нормами процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів. Вказана вимога по суті означала б вимогу повторної судової оцінки наданих суду доказів у раніше розглянутій справі. Судом встановлено, що під час розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди [INFO] у промові у судових дебатах представником Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» [PERSON] була надана оцінка та міркування щодо ходу розгляду та вирішення цієї справи, під час якої повідомлена наведена позивачем інформація. За встановлених обставин суд вважає, що в якому б непривабливому світлі у цих поясненнях був представлений позивач, цю частину пояснення не можна розглядати, як окремо взятий вислів, а треба сприймати з розумінням змісту та семантики всього загального тексту, а тому пояснення в частині, що торкається особи позивача слід розцінювати лише як критику його дій, тобто, спірний вислів є оціночним судженням а не фактичним твердженням, які підлягають доведенню під час судового розгляду, що свідчить про відсутність порушень особистих немайнових прав позивача з боку відповідача. З урахуванням викладеного, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» за участю третьої особи [PERSON] про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності та ділової репутації. Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, яку він оцінює у 100 000,00 грн. При з'ясуванні фактів, з якими закон пов'язує відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст.1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обов'язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування. Стаття 23 ЦК України передбачає підстави моральної шкоди. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болі і стражданнях, що особа зазнала в зв'язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв'язку з протиправною поведінкою у відношенні його; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв'язку з ушкодженням чи знищенням майна; у приниженні честі, достоїнства, а також ділової репутації. Моральна шкода стягується незалежно від стягнення майнової шкоди. Оскільки позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від позовних вимог про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності та ділової репутації, тому вони задоволенню не підлягають. За встановлених обставин позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» за участю третьої особи [PERSON] про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. 26 грудня 2017 року ухвалою суду відстрочено сплату судового збору за подання позовної заяви про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди позивачу [PERSON] до винесення рішення по справі. Однак позивач станом на день винесення судового рішення не сплатив судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру у загальному розмірі 1 409,60 грн., тому суд приходить висновку про стягнення з позивача в дохід держави судового збору у розмірі 1 409,60 грн.

Outcome: approved