Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що він з 2009 року проживає однією сім'єю з відповідачкою [PERSON], від спільного життя у них народився син, і так як [PERSON] офіційно на момент народження дитини перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON], то і відомості про батька дитини в книзі запису народжень було проведено відповідно до положень ст.122 Сімейного кодексу України за прізвищем відповідача, про що зроблено відповідний актовий запис [NUMBER] від 02.01. 2014 року. Позивач впевнений, що він є рідним(біологічним) батьком дитини, від дня народження якої бере участь у її вихованні та утриманні, а відповідач лише записаний батьком дитини, тому позивач змушений звернутися до суду про визнання його батьком дитини - [PERSON] [INFO], та про внесення змін до актового запису про народження дитини, вказавши його батьком. Крім цього, позивач просить поновити йому строк звернення до суду, так як він був зайнятий турботами про утримання сім'ї, створення належних умов для розвитку і виховання сина, їздив на заробітки і не був належним чином обізнаний про існування визначеного строку звернення до суду з таким позовом. Позивач подав до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без його участі. Відповідачка [PERSON], подала до суду заяву, в якій просить справу слухати без її участі, позов визнає повністю. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, письмовою заявою просив справу слухати без його участі, не заперечує щодо задоволення позову. Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 2009 року позивач проживав з [PERSON] однією сім'єю, що підтверджується довідкою №1697 від 09.07.2015 року, виданою Ганнівською сільської ради Петрівського району Кіровоградської області(а.с.9), а 03 серпня 2015 року зареєстрували шлюб , що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 03.08.2015 виданим комітетом Червоненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області(а.с.8). [INFO] у них народилася спільна дитина, однак батьком дитини відповідно до чинного законодавства був записаний відповідач- [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], [NUMBER], виданого 02.01.2014 року Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану РС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області (а.с.7), оскільки на той час він був офіційним чоловіком матері дитини та перебував з нею в зареєстрованому шлюбі. Позивач впевнений, що він є рідним(біологічним) батьком дитини, від дня народження якої бере участь у її вихованні та утриманні, а відповідач лише записаний батьком дитини, оскільки на час народження сина [PERSON] перебувала з ним у шлюбі. Ще до народження дитини позивач знав, що являється її біологічним батьком, але своєчасно не звернувся до суду, так як був зайнятий турботами про утримання сім'ї, створення належних умов для розвитку і виховання дитини, у зв'язку з чим перебував на заробітках на території АР Кримі не був належно обізнаний про існування певного строку для звернення до суду, а тому вважає, що пропустив його з поважних причин. Згідно ч.1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Згідно ч.2, 3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Згідно зі ст.134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 Сімейного кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до ч.2 ст.129 СК України, до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Згідно ч.1 ст.73 ЦПК України, суд поновлює строк, встановлений законом, за клопотанням сторони у разі його пропущення з поважних причин. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе поновити [PERSON] строк позовної давності звернення до суду з позовом, визнавши причини пропуску поважними. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі - [PERSON], насправді не є біологічним батьком дитини, тому за позивачем - [PERSON], який вважає себе батьком дитини, народженої від [PERSON], суд вважає необхідним визнати батьківство. Також в судовому засіданні підтверджена та обставина, що відповідач записаний батьком дитини, тому суд вважає необхідним виключити відомості про відповідача як батька дитини з актового запису про народження [PERSON], та вказати батьком позивача -[PERSON]., присвоїти дитині прізвище за прізвищем батька -[PERSON], по батькові - [PERSON]. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.125, 128, 130, 134 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного та

Outcome: approved