Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,14 га, кадастровий номер 1823787000:10:007:0012, розташовану на території Норинцівської сільської ради Народицького району Житомирської області. Позовні вимоги мотивує тим, що він є єдиним спадкоємцем після дружини [PERSON] , померлої [INFO] , яка є власником зазначеної земельної ділянки, але коли звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено у зв`язку з тим, що відсутній оригінал документу, який підтверджує право власності на земельну ділянку. Сторони про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, але в судове засідання не з`явились та просять справу розглядати без їх участі; представник відповідача щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, дійшов такого висновку. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №236637 від 08 серпня 2005 року (а.с.5), оригінал якого було втрачено, та Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 21 лютого 2020 року (а.с.6) вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,14 га, кадастровий номер 1823787800:10:007:0012, розташованої на території Норинцівської сільської ради Народицького району Житомирської області. Позивач є чоловіком [PERSON] , померлої [INFO] , а, отже, в силу статті 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги після смерті останньої. Зазначені обставини підтверджуються копіями свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 13 серпня 2010 року (а.с.4) та про одруження серії [NUMBER] від 05 серпня 1962 (а.с.10). Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто, з дня смерті спадкодавця (частина 2 статті 1220 ЦК України). Відповідно до частини 3 цієї статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач проживав із померлою дружиною на день смерті останньої та звернувся до Народицької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, однак, йому було відмовлено, що підтверджується довідкою Народицької селищної ради №43 від 24 січня 2020 року (а.с.7), постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №66\\02-31 від 29 січня 2020 року (а.с.8). Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались, що підтверджується листом Народицької державної нотаріальної контори №146/01-16 від 04 березня 2020 року (а.с. 18) та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №59708377 від 04 березня 2020 року (а.с. 19). Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що позовні вимоги слід задовольнити й визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, що належала померлій дружині [PERSON] . Позивач сплатив судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок, а тому, з урахуванням вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути зазначену суму.

Outcome: approved