Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що його дружина [PERSON] є власником автомобіля марки ВАЗ 212140, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Автомобіль є їх спільною сумісною власністю, і тому він користується даним автомобілем. У серпні 2016 року у зв`язку із пошкодженням редуктора автомобіля, він доставив автомобіль на станцію технічного обслуговування ТОВ «[INFO]», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , для ремонту. Працівник СТО на ім`я [PERSON] , прийняв у нього автомобіль для проведення відповідного ремонту. Він оплатив ремонтні роботи вартістю 4670 грн., про що йому було видано наряд - замовлення. Під час проведення ремонтних робіт автомобіль впав з підйомника та отримав технічні пошкодження. Згідно висновку № 812 (07) 190816 про оцінку вартості (розміру) шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу від 29.08.2016 року, вартість (розмір) шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу становить 29867,78 грн. (включно ПДВ на ремонтні роботи, запасні частини, матеріали окраски). Крім того, вартість дослідження, яке він змушений був провести, складає 1100 грн. Позивач також зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому завдано моральну шкоду у розмірі 10000 грн., яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, він змушений був пересуватися на громадському транспорті або таксі, що призвело до непередбачуваних витрат. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача спричинену матеріальну шкоду у розмірі 30967,79 грн., а також моральну шкоду у розмірі 10000 грн. Позивач та його представник, яка діє на підставі довіреності - [PERSON] , у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволені. Відповідач та його представник, який діє на підставі договору про надання адвокатських послуг, адвокат Комаров І.О. у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення. В обґрунтування своїх заперечень зазначили, що відповідач [PERSON] не є власником Станції Технічного обслуговування «[INFO]». Він не займається ремонтом автомобілів. Документів щодо власника та реєстрацію юридичної особи СТО «[INFO]» він не бачив, та даною інформацією не володіє. Він займається реалізацією автомобільних запчастин. Від позивача ніяких коштів не отримував. Автомобіль [PERSON] на ремонт не брав. Факт пошкодження автомобіля не бачив, та не чув про нього до виклику в суд. [PERSON] , який приймав на ремонт автомобіль позивача, він не знає, і той у нього не працює. Ніякого відношення до ситуації, що склалась, він не має. І тому його вини у пошкодженні автомобіля позивача немає. На підставі викладеного, просять відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Третя особа - [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що їй на праві власності належить автомобіль марки ВАЗ 212140, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Її чоловік [PERSON] користується даним автомобілем. У серпні 2016 року у зв`язку із пошкодженням редуктора автомобіля, чоловік доставив автомобіль на станцію технічного обслуговування ТОВ «[INFO]», що знаходиться за адресою: [ADDRESS], для ремонту. Працівник СТО [PERSON] прийняв у нього автомобіль для проведення відповідного ремонту. Позивач оплатив ремонтні роботи вартістю 4670 грн. Під час проведення ремонтних робіт автомобіль впав з підйомника та отримав технічні пошкодження. Розмір завданої шкоди становить 29867,78 грн., а вартість дослідження складає 1100 грн. Внаслідок неправомірних дій відповідача їм з чоловіком було завдано моральну шкоду у розмірі 10000 грн., яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, він змушений був пересуватися на громадському транспорті або таксі, що призвело до непередбачуваних витрат. На підставі вищевикладеного, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є позивачем по справі і бажає давати пояснення в якості свідка. Вказав, що його дружині належить автомобіль марки ВАЗ 212140, реєстраційний номер [NUMBER] . Він завжди керує даним автомобілем. У серпні 2016 року у зв`язку із пошкодженням редуктора автомобіля він доставив автомобіль на станцію технічного обслуговування ТОВ «[INFO]», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , для ремонту своєму знайомому [PERSON] . З [PERSON] він знайомий вже декілька років, він раніше також ремонтував йому автомобіль, завжди виконував свою роботу добре і в строк. Тому і цього разу він до нього звернувся та пригнав на ремонт свій автомобіль. Вони про все домовилися, але сталося непорозуміння та автомобіль отримав ушкодження впавши з підйомника та отримав технічні пошкодження. Після чого [PERSON] йому подзвонив та все розповів. Він відмовився забирати пошкоджену машину і тоді [PERSON] пообіцяв йому взамін пригнати новий автомобіль, на що він погодився на тих умовах, що автомобіль буде повністю укомплектований. Але після того, як [PERSON] пригнав автомобіль, він познімав з нього деякі предмети, про що вони не домовлялися. І він відмовився від їх домовленості. [PERSON] обіцяв йому віддати гроші, але час йшов, а гроші йому не віддавали, тоді він викликав туди працівників поліції, і забрав свій автомобіль. Так, як йому автомобіль не віддавали без оплати редуктора і робіт, він вимушений був оплатити 4670 гривень, а у [PERSON] він потребував підтвердження його оплати. Тоді було виписано заказ- наряд, і [PERSON] комусь дзвонив, після чого йому віддали даний заказ-наряд з підписом та печаткою [PERSON] . Тому він вважає, що [PERSON] працював у відповідача і той повинен йому виплатити матеріальну та моральну шкоду. Розмір завданої шкоди становить 29867,78 грн. Вартість дослідження складає 1100 грн. Внаслідок неправомірних дій відповідача йому і його сім`ї було завдано моральну шкоду у розмірі 10000 грн., яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, він змушений був пересуватися на громадському транспорті або таксі, не міг навідувати батьків та допомагати їм. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він знайомий [PERSON] . Він попросив його з» їздити на станцію технічного обслуговування ТОВ «[INFO]», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вони на станції були декілька разів. [PERSON] с [PERSON] спочатку домовлялися все вирішити, і [PERSON] обіцяв повернути гроші або новий автомобіль. Але коли автомобіль пригнали, то [PERSON] порушив домовленість та познімав деякі прилади, якими вона була укомплектова, тоді між ними виникла конфліктна ситуація. [PERSON] хотів , щоб було все по закону і вони привезли слідчого, щоб він описав автомобіль. Особисто він відповідача не бачив. Коли [PERSON] вирішив забрати автомобіль, то йому його не віддавали, а потребували розрахуватися за ремонт редуктора. [PERSON] заплатив гроші та потребував у них документ, після чого [PERSON] сказав, що приїде начальник і підпише документи. Бачив що приїздив [PERSON] . Більше нікого не бачив. Чи є він власником ТОВ «[INFO]» йому не відомо. [PERSON] документи йому не показував. Автомобіль вони з ТОВ «[INFO]» забрали, він знаходиться у [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів. Відповідно до ст. 841 ЦК України, підрядник зобов`язаний вживати усіх заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідає за втрату або пошкодження цього майна. Однак, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з того, що позивачем не доведено, що між сторонами був укладений договір підряду з приводу ремонту автомобіля, а також відсутні і докази наявності вини відповідача в тому, що автомобіль впав з підйомника та отримав технічні пошкодження. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником автомобіля марки ВАЗ 212140, реєстраційний номер [NUMBER] є третя особа [PERSON] , яка є дружиною позивача. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16.07.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.07.2014 року, актовий запис № 276. Позивач та його представник у судовому засіданні пояснили, що у серпні 2016 року у зв`язку із пошкодженням редуктора вищезазначеного автомобіля, позивач доставив вищевказаний автомобіль на станцію технічного обслуговування ТОВ «[INFO]», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , для ремонту. Працівник СТО [PERSON] прийняв у нього автомобіль для проведення відповідного ремонту. Через декілька днів працівник СТО [PERSON] повідомив позивача [PERSON] , що його автомобіль отримав ушкодження впавши з підйомника. Після сварки з [PERSON] , [PERSON] забрав автомобіль передавши гроші [PERSON] . Після отримання грошей , позивач [PERSON] отримав від [PERSON] наряд - замовлення № 31 від 19.08.2016 року, вартість редуктора та ремонтних робіт автомобіля ВАЗ 2121 «Нива», а саме ремонт редуктора, становить 1500 грн., ремкомплект редуктора полній та масло 3170 гривень. Вказаний документ завірений печаткою ФОП [PERSON] та його підписом. Судом встановлено, що визнали сторони по справі, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] до суду не були знайомі. Позивач не здавав свій автомобіль в ремонт саме [PERSON]. Також позивач не надав суду підтверджень, того що працівник СТО «[INFO]» [PERSON] є підлеглим відповідача [PERSON] , передбаченого трудовим законодавством. Позивачу не відомо чи є [PERSON] власником «Станція Технічного обслуговування «[INFO]». Згідно відповіді на ухвалу суду про витребування доказів № 31.4-28951-31.1 від 12.06.2018 року, наданої юридичним департаментом Маріупольської міської ради, відомості про державну реєстрацію або про державну реєстрацію припинення юридичної особи з назвою «Станція Технічного обслуговування «[INFO]» у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - відсутні. У судовому засіданні відповідач [PERSON] не підтвердив, що підпис у наряді - замовленні належить йому. Вказав на те, що він за вказаним місцем орендував приміщення та продавав запчастини на автомобілі. До СТО «[INFO]» не має ніякого відношення. Ремонтом автомобілю [PERSON] не займався. Чоловік по імені [PERSON] в нього в магазині не працює. Гроші за ремонт даного автомобіля не отримував, і відповідно не міг його пошкодити. Печатка знаходилась у будівлі магазину у дівчини продовця, рядом з СТО, на території на якій він займається реалізацією запчастинами для транспортних засобів, що відповідає КВЕДом його діяльності. З [PERSON] ніколи не зустрічався, ніяких договорів на ремонт автомобіля не укладав. Зазначені обставини не спростовуються і позивачем [PERSON] , який у судовому засіданні підтвердив, що транспортний засіб він передав [PERSON] без складання будь-яких документів. Наряд - замовлення було складено після звернення до правоохоронних органів, та вже після отримання транспортним засобом пошкоджень. Коли відповідач наряд - замовлення підписував та свою печатку ставив, позивач [PERSON] особисто не бачив. Документи вже з печаткою та підписом йому віддав [PERSON] . Також протягом усього часу при розгляді справи позивач повідомляв, що грошові кошти за пошкодження машини повинен віддати йому саме [PERSON] . Посилання позивача на те, що було викликано поліцію для з`ясування обставин та для можливості забрати свій автомобіль марки ВАЗ 212140, реєстраційний номер [NUMBER] зі станції технічного обслуговування ТОВ «[INFO]», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , свого підтвердження в суді та наданих доказах не знайшло. Згідно ст. 76 ЦПК України - Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. У відповідності до ч. 1ст. 81 ЦПК України - Кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є , показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів. Відповідно до ст.ст 77-78 ЦПК України - Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження, що відповідач [PERSON] є власником СТО «[INFO]», що в нього є відповідно до трудового законодавства влаштований працівник [PERSON] , прізвище якого [PERSON] не знає, а також доказів саме на підтвердження пошкодження автомобіля на СТО «[INFO]» не надав. Позивачем, або його представником не були заявлені клопотання про проведення експертиз, про допит саме особи, якій позивачем [PERSON] було передано автомобіль для ремонту, та саме яка повідомила його про ушкодження автомобіля. Щодо відшкодування заподіяної шкоди у разі наявності вини відповідача у її заподіянні, то наявність такої вини в судовому засіданні не встановлено, а тому і з цієї підстави позов не може бути задоволений. Відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди не підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку, що вони також не підлягають задоволенню. Судові витрати віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed