Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з останнього заборгованість у розмірі 20830,71 гривень. Позивач посилається на той факт, що згідно Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості № б/н від 19.12.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 8917,88 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом,відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором, станом на 02.11.2016 року Відповідач має заборгованість 20830,71 грн., яка складається з наступного:7256,13 грн. заборгованість за кредитом;4162,64 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом;7256,00 грн. заборгованість за пенею та комісією;2155,94 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Просить суд стягнути з Відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати, понесені при подачі позову. Представник Позивача за довіреністю в судовому засіданні був відсутній. Ним надано заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтверджує та просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судовому засіданні пояснила, що дійсно вона отримувала кошти від банку, а потім уклала угоду по його реструктуризації. Позов визнає, проте в неї немає коштів для погашення заборгованості. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 19.12.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 8917,88 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Підписана Генеральна угода разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між Відповідачем та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 1.1.3.2.11. Умов і правил Банк має право проводити договірне списання відкритих в Банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб за кредитом,.в яких клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи на невиконаних зобовязань перед Банком. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п.29 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Постанови №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом,відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору. Відсутність коштів не звільняє від зобовязання по поверненню коштів за договором. У звязку з викладеним, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі, яка була сплачена при зверненні з позовом, що підтверджується платіжним дорученням.

Outcome: approved