Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, третя особа [PERSON], про зняття арешту з майна, а саме з 1/2 частини квартири № 18 за адресою: м. Херсон, вул. Комкова, 90, в якому посилається на ті обставини, що він є власником вищевказаного майна. З відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо, що на 1/2 частини квартири існує арешт, який накладено 10.12.2004 року на підставі постанови АА 434574 від 25.11.2004 року Комсомольської ВДВС м. Херсона, правонаступником якої є Корабельний РВ ДВС м. Херсона. Вищевказана постанова була прийнята в рамках виконання виконавчого листа, виданого Комсомольським районним судом м. Херсона № 2-6163/2004 від 05.10.2004 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач звернувся до Корабельного РВ ДВС м. Херсона з заявою про зняття арешту з нерухомого майна з урахуванням того, що вищевказане виконавче провадження було закрито за заявою [PERSON] ще у 2005 році. Відповідно до листа-відповіді від 09.01.2017 року за № 1060 виконавча служба повідомила, що на виконанні виконавчої служби такого виконавчого провадження не перебуває та було запропоновано звернутися до суду з питанням щодо зняття арешту з майна. У звязку з наведеним просить суд зняти арешт та заборону відчуження з 1/2 частини квартири № 18 за адресою: м. Херсон, вул. Комкова, 90. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.01.2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. На адресу суду від відповідача надійшов відзив у якому зазначено, що дійсно на виконанні Корабельного районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області виконавчого провадження, щодо [PERSON] не перебуває та, що арешт може бути знятий за рішенням суду. На адресу суду від третьої особи [PERSON] надійшов відзив у якому зазначено, що виконавче провадження в рамках виконання виконавчого листа, виданого Комсомольським районним судом м. Херсона № 2-6163/2004 від 05.10.2004 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було закрито за її заявою ще у 2005 році. Просила позов задовольнити у повному обємі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що позивач є власником квартири № 18 за адресою: м. Херсон, вул. Комкова, 90, а саме 1/2 частини квартири належить на підставі Договору дарування частки квартири від 11.09.2017 року, посвідченого Другою Херсонською державною нотаріальною конторою та 1/2 частини квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Фондом комунального майна м. Херсона. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на 1/2 частини квартири № 18 за адресою: м. Херсон, вул. Комкова, 90, власником якого є позивач існує арешт, який накладено 10.12.2004 року за № 1534943 реєстратором: Перша Херсонська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова АА 434574 від 25.11.2004 року Комсомольської ВДВС м. Херсона, правонаступником якої є Корабельний РВ ДВС м. Херсона. Вищевказана постанова АА 434574 від 25.11.2004 року була прийнята в рамках виконання виконавчого листа, виданого Комсомольським районним судом м. Херсона № 2-6163/2004 від 05.10.2004 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Як зазначено у відзиві третьої особи, виконавче провадження в рамках виконання виконавчого листа, виданого Комсомольським районним судом м. Херсона № 2-6163/2004 від 05.10.2004 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було закрито за її заявою ще у 2005 році. Відповідно до листа-відповіді від 09.01.2017 року за № 1060 старший державний виконавець Корабельного РВ ДВС м. Херсона [PERSON] повідомив позивача, що на виконанні виконавчої служби такого виконавчого провадження не перебуває та запропонував звернутися до суду з питанням щодо зняття арешту з майна. Відповідно до ч.1 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» , арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно ч.5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», у завершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Як встановлено, державним виконавцем, виконавче провадження було завершене, але накладений арешт майна знятий не був, тобто державним виконавцем не було виконано норми чинного законодавства. Також згідно п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби строки зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становлять 3 роки, після чого вони підлягають знищенню, тому у виконавчої служби відсутня можливість надати уточнені відомості щодо накладення арешту на майно. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Обєктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України, яка передбачає право власника розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.. Виходячи з вищевикладеного за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, тому суд вважає позовні обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved