Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про навчання, мотивуючи, що 23.08.2017 року між ним та відповідачем було укладено договір №589255 про навчання, відповідно до якого Херсонський державний університет бере на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання в вищезазначеному університеті до досягнення освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр, що передбачено договором №589255 від 23.08.2017 року. Згідно п.5.2 договору, загальна вартість освітньої послуги становить 27345,00 грн. за весь термін навчання. Відповідно до п.5.3 договору, відповідач зобов'язаний був вносити плату за навчання щомісячно через установу банку на розрахунковий рахунок університету. Херсонським державним університетом обов'язки щодо надання відповідачу освітньої послуги виконувалися у повному обсязі. Проте оплата за навчання у термін з вересня по грудень 2017 року відповідачем не здійснювалась. Наказом від 29.12.2017 року №245-з відповідача було відраховано в зв'язку з невиконанням вимог навчального плану з 29.12.2017 року. В результаті чого у відповідача виникла заборгованість перед університетом по оплаті за навчання у період з вересень-грудень 2017 року, що складає 3557,79 грн. У зв'язку з наведеним просив позов задовольнити, стягнути з відповідача борг за договором №589255 від 23.08.2017 року про навчання в розмірі 3557,79 грн. та судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.05.2018 року справу прийнято до розгляду та розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації відповідача, яка повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.08.2017 року між Херсонським державним університетом та [PERSON] було укладено договір №589255 про навчання Херсонського державного університету відповідно до якого Херсонський державний університет бере на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання в вищезазначеному університеті до досягнення освітньо-кваліфікаційного рівня магістр, що передбачено договором №589255 від 23.08.2017 року. Однак, згідно розрахунку заборгованості по оплаті за навчання згідно договору №1064 від 22.01.2018 року борг [PERSON] перед Херсонським державним університетом становить 3557,79 грн. На попередження позивача про погашення заборгованості, яке було направлено 13.02.2018 року відповідач не відреагував. Відповідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, і у разі таких порушень настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повному обсязі. При вирішенні питання щодо судових витрат суд керується загальними правилами ст.141 ЦПК України і стягує з відповідача судовий збір на користь позивача в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved