Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача зазначивши, що він є власником квартири [ADDRESS], але відповідачем на його квартиру накладено арешт, з приводу чого позивач звернувся з даним позовом до суду. Позивач у судове засідання з'явився, надав пояснення, відповідно до яких позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, згідно з якою проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи надав до суду письмові пояснення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу з відстрочкою платежу від 03.06.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Новицькою І.О., позивач купив у громадянина [PERSON] квартиру [ADDRESS] Право власності позивача на вказану квартиру також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.06.2015 року, Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції на підставі постанови, серії та номер: б/н, виданий 04.03. 2010, Ленінський ВДВС, номер запису про обтяження: 5777040, дата, час державної реєстрації 07.04.2010 17:04:20, обтяжувач: Ленінський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції та постанови, серії та номер: б/н, виданий 01.11. 2011, Ленінський ВДВС [PERSON], номер запису про обтяження: 5777042, дата, час державної реєстрації 01.11.2011 14:31:39, обтяжувач: Ленінський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції було зареєстроване обтяження, вид обтяження: арешт нерухомого майна, на належну позивачу на праві власності квартиру [ADDRESS]. Відповідно до пояснень третьої особи та Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 18.06.2015 року, 06.10.2008 року за № 8024815 зареєстровано обтяження на належну позивачу на праві власності квартиру [ADDRESS]. Підставою обтяження є повідомлення, 41, 03.06.2002 року приватний нотаріус Новицька вх.. 527 та арешт № 9703706 від 07.04.2010 року, накладений на підставі постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ б/н, від 04.03.2010 року. Як вбачається з пояснень представника відповідача та за станом на день розгляду справи в суді у ВДВС відсутні виконавчі провадження, за якими провадилися виконавчі дії примусового характеру, в т. ч. про накладення арешту, яка належить позивачеві. Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Згідно зі ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно зі ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачене законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи викладене, з урахуванням пред'явлених позовних вимог до Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Таким чином, враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial