Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив суд (з урахуванням уточненої позовної заяви від 10.04.2018) визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини квартири, що розташована: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частини вказаної квартири у розмірі 143243,40 грн, та судові витрати у розмірі 2300,50 грн в тому числі: 1200,00 грн - судовий збір, 1100,50 грн - витрати на проведення експертизи. Позов мотивував тим,що позивачу та відповідачу належить на праві спільної часткової власності квартира, що розташована: [ADDRESS] , по 1 /2 частці кожному. Позивач немає доступу до вказаної квартири, нею володіє та користується відповідач. Квартира є неподільною, її неможливо виділити в натурі, тому позивач просить припинити своє право власності на спірну квартиру та стягнути з відповідача компенсацію за частку у спільній власності. Відповідач подав відзив на позовну заяву та на уточнену позовну заяву, згідно із якими зазначив, що вона не спроможна виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за нею права власності на частку квартири. Вона заперечує проти такого способу вирішення спору. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволенні позову. Відповідач, його представник в судове засідання не з`явилися, представник подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на відмові у позові. Суд , дослідивши матеріали справи приходить до такого. Сторони є співвласниками квартири, що розташована: [ADDRESS] , на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2013 року. (а.с. 7-9) Вартість 1/2 частини вказаної квартири згідно із висновком експерта становить 119369,50 грн (сто дев`ятнадцять тисяч триста шістдесят дев`ять гривень 50 копійок). /а.с.26-49/ Відповідач заперечує проти сплати компенсації за частку спільної власності, має посадовий оклад у розмірі 3471 грн. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо матеріальної компенсації вартості частки. Квартирою фактично користується відповідач, що і не оспорювалося сторонами. Квартира має дві окремі кімнати, які можливо виділити у користування сторонами в натурі. Позивачем не надано суду доказів неможливості виділення в натурі у користування належну йому частку квартири. Відповідач не має можливості сплатити позивачу компенсацію. Статтею 356 ЦК України передбачено , що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України передбачено , що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Викладене приводить суд до висновку про те,що вимоги позивача про стягнення з відповідача компенсації у розмірі 143243,40 гривень порушить засади справедливості, добросовісності та розумності стане для відповідача надмірний тягар, тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.ст.319,356,358, 364 ЦК України,

Outcome: dismissed