Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

позивач звернувся з позовом до відповідача [PERSON], згідно якого просить стягнути заборгованість за постачання теплової енергії в розмірі 3 310 гр. 44 коп. та судові витрати в розмірі 243 гр. 60 коп., вказуючи, що відповідач є власником (наймачем) квартири [ADDRESS] та зареєстрована як побутовий споживач, особовий рахунок № 923. Зазначає, що незважаючи на постачання теплової енергії в період з 1.09.2007 року по 1.02.2015 року, відповідач не здійснює її оплату, в результаті чого виникла заборгованість. Відповідач добровільно заборгованість не сплачує, в звязку з чим позивач вимушений звертатися до суду з цим позовом. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає за відсутності відповідача. Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України суд вважає можливими проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що відповідач проживає в [INFO], за якою у товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія», що надає послуги з постачання теплової енергії, відкритий особовий рахунок на ім'я відповідача № 923 (а.с.5,6). Згідно розрахунку заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 1 вересня 2007 року по 1 лютого 2015 року по особовому рахунку № 923 утворилася заборгованість в розмірі 3 310 гр. 44 коп. (а.с. 5-6). Розрахунок здійснено на основі тарифів, погоджених рішенням виконавчого комітету Артемівської міської ради Донецької області від 1 жовтня 2008 року № 729 (а.с.13), а також затверджених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, від 6 червня 2014 року № 650, від 11 липня 2014 року № 899 (а.с.15). Згідно п.5 ч.2\~ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~ залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Згідно \~ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. У відповідності до ч.5 п.40 Правил користування тепловою енергією, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 року № 1198, споживач теплової енергії зобов'язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. А тому, споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Така правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі № 3-184гс14. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на корить позивача судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1-2). На підставі викладеного та

Outcome: approved