Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 04.09.2009 в сумі 12663 грн. 55 коп., із них: 2814 грн. 70 коп. заборгованості за кредитом, 6619 грн. 63 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом, 2150 грн. 00 коп. заборгованості за пенею та комісією; 1079 грн. 22 коп. штрафи та судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп., мотивуючи тим, що 04.09.2009 відповідачем по кредитному договору без номера від 04.09.2009 було отримано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Одночасно, Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин договору. При порушенні строків платежу по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконує і тому заборгованість по кредиту станом на 29.02.2016 становить вищевказану суму. В судове засідання представник позивача не зявилася, але надала клопотання про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не зявилася, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. В попередніх судових засіданнях, зокрема 14.07.2016, 10.08.2016, 26.04.2017 позовні вимоги не визнавала, зазначаючи, що вказаний кредит вона не отримувала, як і не отримувала кредитні картки. В заяві не її підпис. Вона також працювала у банку і могла заповнити заяву, але картку не отримувала. Підозрює, що це могла вчинити співробітниця. Заявила клопотання про призначення почеркознавчої експертизи. Вислухавши пояснення відповідача та дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. В ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України законодавець закріпив, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ухвалою Овруцького районного суду від 10.08.2016 була призначена по справі комплексна почеркознавча експертиза, яка не була виконана по причині недостатності порівняльних зразків почерку [PERSON] та оригіналу досліджуваного документу її заяви на отримання кредитних коштів. Після надходження з банку оригіналу заяви відповідача ухвалою Овруцького районного суду від 26.04.2017 була повторно призначена по справі комплексна почеркознавча експертиза. 07.06.2017 на виконання клопотання експерта було направлено ряд додаткових документів ТОВ «[PERSON] ті медіа хаус», які містять зразки почерку [PERSON]. 16.11.2017 надійшло повідомлення про залишення зазначеної ухвали суду від 26.04.2017 без виконання по причині не оплати вартості вказаної експертизи. Після відновлення провадження по справі відповідач в судове засідання 18.12.2017 не зявилася, надавши заяву про відкладення розгляду справи, а в дане судове засідання не зявилася, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до вимог 128-130 ЦПК України, була повідомлена про час та місце розгляду справи. Нормами, закріпленими в ст.81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, відповідачем не доведено під час розгляду справи її твердження щодо підробки її підпису в заяві на отримання картки. Водночас, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, суд звертає увагу, що копія заяви [PERSON], тобто відповідача, яка було долучена до позовної заяви (а.с. 10) та оригінал її заяви, який надійшов на виконання ухвали суду для забезпечення проведення почеркознавчої експертизи, містять на зворотній стороні візуально різні підписи клієнта. Крім того, різняться на зворотній стороні і розміри кредитного ліміту та номери картки при абсолютній відповідності інших даних. Довідка про умови кредитування (а.с.11) містить підпис саме такий як додана до позову заява (а.с.10), а не наданий під час розгляду справи оригінал. Тобто, банком надано вкрай суперечливі докази. З врахуванням того, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а також з врахуванням наявності кримінальної справи по обвинуваченню працівника банку за ст.ст. 190 ч.2, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України, (вчинення шахрайства, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб, підробка документів та використання завідомо підроблених документів (підробка заяви на імя певної особи працівником банку), - вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 08.09.2011 по справі №1-223/11, змінений частково ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 15.11.2011), про що свідчать дані з Єдиного державного реєстру, і відповідно вказана обставина є загальновідомою, суд не може покласти в основу рішення по справі вкрай необґрунтовані доводи банку щодо підтвердження позичальником своєї згоди на те, що підписана нею заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Окремою ухвалою Овруцького районного суду від 31.01.2018 повідомлено Коростенську місцеву прокуратуру про встановлені факти, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 190 , 358 КК України, для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень діючого законодавства України та досліджених доказів, з врахуванням принципів змагальності та диспозитивності, суд приходить до висновку про відсутність на даний час правових підстав для задоволення позову. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. в доход держави.

Outcome: dismissed