Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить визнати за ним право власності на домоволодіння №34 по вул.1-го Травня с.Залісся Народицького району Житомирської області, що належало його брату [PERSON], померлому 22 травня 2012 року, спадщину після смерті якого він не може оформити, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння. Сторони про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, але в судове засідання не зявились, просять справу розглядати без їх участі, представник відповідача щодо задоволення позову не заперечує. Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, дійшов наступного висновку. [PERSON] помер 22 травня 2012 року, позивач є його братом, про що свідчать копії свідоцтв про народження серії ІІІ-УР №402366 від 13 березня 1961 року й серії ЯД №661468 від 31 січня 1952 року (а.с.12); повторного свідоцтва про смерть серії І-ТП №276694 від 02 лютого 2016 року (а.с.2). З довідки Народицької селищної ради №77/1665 від 12 лютого 2016 року, що видана на підставі записів у погосподарських книгах за 2011-2012 роки, (а.с.6) та копії свідоцтва №207 на право власності на жилий будинок, виданого 27 квітня 1989 року виконавчим комітетом Заліської сільської ради народних депутатів (а.с.8), вбачається, що житловий будинок №34 по вул.1-го Травня в с.Залісся Народицького району Житомирської області належить померлому [PERSON]. Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (частина 2 статті 1220 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Рішенням Народицького районного суду Житомирської області від 13 квітня 2016 року позивачу визначено додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті брата [PERSON], терміном на один місяць після набрання рішенням законної сили. Позивач звернувся до Народицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене вище домоволодіння йому було відмовлено, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №204/02-31 від 31 травня 2016 року (а.с. 5). Згідно листа Народицької державної нотаріальної контори №254\\01-16 від 05 липня 2016 року (а.с. 18) інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались. Судом встановлено, що оригінал свідоцтва №207 на право власності на зазначений вище жилий будинок було втрачено. Враховуючи те, що за правилами Глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, для вчинення нотаріальних дій нотаріусу подаються оригінали документів, суд вважає, що позивач не може оформити спадщину, маючи на це право, а тому позовні вимоги слід задовольнити. Від сплати судового збору позивача звільнено згідно пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України „Про судовий збір, а тому з урахуванням статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved