Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій, уточнивши вимоги просить стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду у розмірі 150000 грн, моральну шкоду у розмірі 50000 грн, а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 15.09.2020 року затверджено угоду про визнання винуватості, яка укладена 27 серпня 2020 року в м. Львові між обвинуваченим [PERSON] , з однієї сторони, та прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 Пацюркевичем Олександром Вікторовичем, з другої сторони, в кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 лютого 2020 року за №12020140090000653, відносно [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. Визнано [PERSON] винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України засудженого [PERSON] звільнено від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до ст.76 КК України зобов`язано засудженого [PERSON] : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Позивач покликається на те, що відповідачем нанесено йому удар в ліву частину обличчя керамічним горням, що спричинило втрату лівого ока, сліпоту на одне око та встановлення третьої групи інвалідності безтерміново. З метою отримання матеріальної компенсації [PERSON] написав розписку, якою зобов`язався відшкодувати [PERSON] кошти, витречені останнім на лікування протягом трьох місяців з моменту її підписання. Проте, відповідач кошти затрачені позивачем на лікування не відшкодував, на телефонні дзвінки не відповідає та уникає зустрічей. У зв`язку із чим просить стягнути з відповідача на його користь матеріальної шкоди. Окрім того, стверджує, що йому завдано моральної шкоди, оскільки після отриманих трав, завданих відповідачем був змушений термпіти сильний фізичний біль, душевні переживання, тривалий час вимушено перебуває на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, що спричинило зміну укладу його життя, а також життя його сім`ї. Внаслідок завданої йому шкоди, він має сліпоту на одне око. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, надавши обґрунтування, аналогічні викладеним у позові. Просили стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 150000 грн та моральну шкоду у розмірі 50000 грн, щодо стягнення коштів, які позивач витратив на правову допомогу просили не враховувати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив факту заподіяння [PERSON] удару, який призвів до описаних наслідків, також ствердив, що він дійсно зобов`язувався відшкодувати кошти у сумі 150000 грн позивачу за лікування. Проте, зазначив, що має не постійний дохід. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення у зв`язку із наступним. Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 15.09.2020 року затверджено угоду про визнання винуватості, яка укладена 27 серпня 2020 року в м. Львові між обвинуваченим [PERSON] , з однієї сторони, та прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 Пацюркевичем Олександром Вікторовичем, з другої сторони, в кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 лютого 2020 року за №12020140090000653, відносно [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. Визнано [PERSON] винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України засудженого [PERSON] звільнено від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до ст.76 КК України зобов`язано засудженого [PERSON] : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вищевказаним вироком встановлено, що [PERSON] 28 лютого 2020 року, приблизно о 00.30 год., перебуваючи у кімнаті №10 гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , під час словесного конфлікту, який виник між ним та [PERSON] , маючи умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень, взяв у руку керамічну кружку та наніс нею один удар у ліву половину обличчя [PERSON] , внаслідок якого кружка розбилася, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забійно - різаних ран на лівій частині обличчя біля ока та проникаюче поранення рогівки і склери лівого ока з випадінням його оболонок. Згідно з висновком судово - медичного експерта №79/20 від 07.08.2020, у [PERSON] виявлено рубці в чоловій ділянці зліва, в ділянці лівої повіки, на переніссі та в ділянці крила носа зліва, проникаючи поранення рогівки та склери з випадінням оболонок лівого ока, наскрізну рану верхньої повіки лівого ока, забійну рану чола зліва, внаслідок чого було ушкоджено рогівку та склеру лівого ока з випадінням оболонок та втратою зору на ліве око, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці втрати органу або втрати органом його функцій. Згідно з ч.1, ч.7 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Встановлено, що в межах кримінального провадження [PERSON] зобов`язувався повернути [PERSON] грошові кошти у розмірі 150000 грн протягом трьох місяців, що стверджується розпискою, написаною власноручно [PERSON] 27.08.2020 року. Проте, станом на день ухвалення рішення [PERSON] жодних коштів [PERSON] не повернув. Діями [PERSON] [PERSON] було завдано матеріальних збитків, пов`язаних із лікуванням, а саме: стаціонарне та амбулаторне лікування, яке продовжується, купівля ліків, систематичні обстеження та терапії, проведені операції, витрати на дорогу. Загальний розмір понесених матеріальних збитків на лікування становить 150000 грн. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з пунктів 8 та 9 частини 2 статті 16 ЦПК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 1 статті 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. За ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 150000 грн у відшкодування майнової шкоди, завданої злочином. Щодо вимоги позивача про стягнення з [PERSON] моральної шкоди суд приходить до наступного висновку. Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначено у статті 23 ЦК України. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку. При визначенні розміру моральної шкоди суд бере до уваги той факт, що отримані тілесні ушкодження [PERSON] отримав внаслідок вчиненого відносно нього злочину [PERSON] , перенесення ним лікування та посттравматичних наслідків, позбавлення можливості позивача на час лікування вести свій нормальний спосіб життя, працювати, належним чином організувати побут, оскільки внаслідок отриманих травм останній отримав сліпоту на ліве око, йому встановлено третю групу інвалідності, та у зв`язку із чим ним перенесені сильні моральні страждання. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача 50000 грн у відшкодування моральної шкоди, що, на думку суду, є співмірною понесеним стражданням. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь держави слід також стягнути судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved