Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання за ним в порядку спадкування права власності на земельну ділянку. В подальшому неодноразово змінював позовні вимоги, остаточно просив встановити факт належності його матері державного акту на право власності на земельну ділянку та визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку Позов мотивував тим, що 31 травня 2016 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, а саме земельна ділянка (пай) загальною площею 7,18 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Глухівського району, яку він прийняв, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою. Однак, через те, що покійна мати за життя втратила оригінал акту на право власності на земельну ділянку, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Також згідно відповіді Управління Держгеокадастру у Глухівському районі Сумської області державний акт на право власності на земельну ділянку виданий його померлій матері з помилкою, а саме замість по батькові «Опанасівна» вказано «Афанасіївна». Позивач, його представник в судове засідання не зявились. Від представника позивача до початку розгляду справи надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника. У клопотанні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Глухівського району Сумської області також не зявився. До початку розгляду справи селищний голова надав заяву, у якій просить розгляд справи провести без участі представника відповідача. Третя особа - приватний нотаріус Глухівського районного нотаріального округу [PERSON], в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала копію спадкової справи та заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 31 травня 2016 року у сл. Михайлівка Желєзногорського району Курської області, Росія, померла [PERSON] (а.с.9). Згідно довідки [PERSON] сільської ради від 08.11.2016 року № 02-23/308 на час смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала одна (а.с. 11). Як вбачається із копії заповіту (а.с.8) померла [PERSON] належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 7,18 га, розташовану на території Бамівської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 052648, виданого Глухівською районною державною адміністрацією 10.09.2004 року, заповіла [PERSON]. Таким чином, позивач являється спадкоємцем померлої 31 травня 2016 року [PERSON] за заповітом. Із листа Управління Держгеокадастру у Глухівському районі Сумської області від 07.02.17р. № 29-28-99.1-195/2-17 вбачається, що громадянка [PERSON] за життя отримала державний акт на право приватної власності на землю серія СМ № 052648 на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації № 8 від 15.01.2004 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,1786 га в тому числі ріллі 6,1884 га, сіножаті 0,9902 на території Бамівської сільської ради. Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 209 від 10.09.2004 року. Із копії державного акту (а.с. 10) вбачається, що державний акт на право власності на земельну ділянку видано [PERSON], яка проживає в [INFO] на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації № 8 від 15 січня 2004 року, є власником земельної ділянки площею 7,18 га у межах згідно з планом, розташованої на території [PERSON] сільської ради Глухівського району Сумської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 209. Крім цього, в районній громадсько політичній газеті «Глухівщина» (№ 12 за 17 лютого 2017 року) надруковано оголошення наступного змісту: «Загублений державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія СМ № 052648, виданий 10.09.2004р. згідно розпорядження голови Глухівської РДА від № 8 від 15.01.2004 р., зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на землю за № 209 на імя [PERSON], вважати недійсним». Відповідно до п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за N 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно із\~статтею 1218 ЦК України\~ до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. За таких умов, враховуючи, що померлій [PERSON] належало право власності на земельну ділянки площею 7,18 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Глухівського району Сумської областіта відсутність у спадкоємця правовстановлюючого документу, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним право власності на зазначену земельну ділянку.

Outcome: approved