Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Сальницької сільської ради Хмільницького району про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 04.02.2012 р. померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої увійшли земельна ділянка площею 1,5184 га та житловий будинок, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, село Сальниця, вулиця Богдана Хмельницького, 1. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її сестра [PERSON], яка оформила спадкове право на земельну ділянку, однак оформити право власності на житловий будинок за життя не встигла, померла 30.03.2016 року. Позивач, будучи єдиним спадкоємцем після померлої [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Літинського районного нотаріального округу, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно йому було відмовлено з огляду на те, що відсутні документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, зокрема документи, що підтверджували б право власності на будинок за [PERSON] Тому, за захистом своїх невизнаних прав позивач вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою суду від 30.03.2018 року провадження у справі було відкрито, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою підготовчого судового засідання від 05.06.2018 року справу призначено до розгляду. Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує, позов визнає. Враховуючи вищевикладені обставини, суд розглядає справу у відсутність сторін, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За наведених вище обставин справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини в їх сукупності та співставленні. 04.02.2012 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть виданим 06.02.2012 року серії 1-АМ № 219425 (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, житловий будинок, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, село Сальниця, вулиця Богдана Хмельницького, 1. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її сестра [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 21.09.2012 року та зареєстрованим в реєстрі за № 1640 та оформила спадкові права на земельну ділянку за кадастровим номером 0524886100:03:001:0384 (а.с. 7). 30.03.2016 року [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим 31.03.2016 року серії І-АМ № 344492 (а.с. 10). Єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] є її онук [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON]М, виданим 24.04.1990 року серії IV-АМ № 290977 (а.с. 11), свідоцтвом про смерть [PERSON] (батька [PERSON]В.), виданим 13.08.1990 року серії ІІІ-АМ № 251088 (а.с. 12), а також рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 06.12.2016 року у цивільній справі № 137/2088/16-ц (а.с. 15); Позивач звертався до приватного нотаріуса Літинського районного нотаріального округу [PERSON], яка відкрила спадкову справу № 7-2016, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно позивачу було відмовлено з огляду на те, що відсутні документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, зокрема документи, що підтверджували б право власності та такий будинок за [PERSON] (а.с. 19). Таким чином доведено, що позивач прийняв частину спадкового майна, яке залишилося до успадкування після смерті [PERSON], однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок виявилося неможливим у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок за попереднім спадкодавцем [PERSON] Однак, відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 1 липня 2004 року № 1952-ІV, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Відповідно до пп. 6- Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Таким чином належність спірного житлового будинку що знаходиться за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, село Сальниця, вулиця Богдана Хмельницького, 1 доводиться належними й допустимими доказами, а тому при житті спадкодавець [PERSON] володіла, користувалась та розпоряджалась вищевказаним житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами, а отже він перебував у її власності. Однак вказане право власності за нею належним чином не зареєстроване. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно за ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. Зважаючи на вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved