Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що 24 лютого 2015 року о 16 год. 30 хв у м. Києві на Кільцевій дорозі, 1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Renault Trafic, реєстраційний номер [NUMBER] та автомобілем Skоda Fabia, реєстраційний номер [NUMBER] , який не застрахований за договорами КАСКО. Відповідно до постанови Святошинскього районного суду м. Києва від 17 березня 2015 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Skоda Fabia, реєстраційний номер [NUMBER] отримав значні механічні пошкодження. Про місце, дату та час огляду пошкодженого автомобіля Skоda Fabia, реєстраційний номер [NUMBER] було повідомлено ТзДВ «СТ «Домінанта», про що свідчить копія акту огляду транспортного засобу з підписом представника страховика. Відповідно до звіту про оцінку №02/04/15 від 16 квітня 2015 року, виконаного експертом ФОП [PERSON] вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Skоda Fabia, реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням зносу, становить 29074,86 грн., а вартість відновлювального ремонту складає 43653 грн. За проведення оцінки матеріального збитку було сплачено 600 грн., що підтверджується квитанцією №02/04/2015 від 16 квітня 2015 року. Відповідно до полісу АІ/4213963 цивільно-правову відповідальність водія [PERSON] застраховано у ТзДВ «СТ «Домінанта», страхова сума з полісом складає 50000 грн. Разом з тим, ТзДВ «СТ «Домінанта» було сплачено лише частину страхового відшкодування в розмірі 7991,38 грн. та 1598,28 грн. Позивачем 08 червня 2015 року було подано страховику заяву про необхідність доплати страхового відшкодування на підставі звіту та акту виконаних робіт про фактично проведені роботи. Однак, страховиком було повідомлено про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування. 01 червня 2015 року було завершено ремонтні роботи автомобіля Skоda Fabia, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується актом виконаних робіт №140, фактична вартість відновлювальних робіт склала 43334 грн, що підтверджується квитанцією №140 від 01 червня 2015 року. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з ТзДВ «СТ «Домінанта» страхове відшкодування в розмірі 19485,20 грн., стягнути з [PERSON] завдану майнову шкоду в розмірі 14259,14 грн., а також стягнути з ТзДВ «СТ «Домінанта» витрати на проведення оцінки завданих майнових збитків в розмірі 600 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3200 грн., а також вирішити питання про розподіл судових витрат. На адресу Шевченківського районного суду м. Києва Кіндзерським В.П. було подано заперечення на позовну заяву, в яких зазначено, що відповідно до договору страхування №АІ/4213963, що укладений між [PERSON] та ТзДВ «СТ «Домінанта» розмір страхового відшкодування становить 50000 грн., то вся сума витрачена позивачем на відновлювальний ремонт автомобіля підлягає стягненню саме зі страховика. На підставі викладеного, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення майнової шкоди з [PERSON] в розмірі 14259, 14 грн. ТзДВ «СТ «Домінанта» також подало до Шевченківського районного суду м. Києва свої заперечення, в яких зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки страховиком було сплачено суму страхового відшкодування у відповідності до звіту №11245 від 18 березня 2015 року, згідно з яким вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Skоda Fabia, реєстраційний номер [NUMBER] становить 9589,66 грн. Вказаний звіт в судовому порядку не оскаржувався та не визнавався судом не дійсним. З урахуванням викладеного просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ТзДВ «СТ «Домінанта» страхового відшкодування в розмірі 19485,20 грн. в повному обсязі. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено. [PERSON] 24.02.2015 о 16 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Рено», державний номерний знак [NUMBER] , які належить йому на праві власності, та рухаючись по Кільцевій дорозі, 1 в м. Києві, під час зміни напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Шкода», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався ліворуч в попутному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 17 березня 2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 340 грн. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] є власником транспортного засобу Skоda Fabia, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу №02/04/15 від 16 квітня 2015 року вбачається, що вартість матеріального збитку власнику в результаті пошкодження транспортного засобу Skоda Fabia, реєстраційний номер [NUMBER] становить 29074,86 грн. Відповідно до акту здачі-прийому виконаних робіт №140 від 01 червня 2015 року, що складений на підставі виконання ремонтних робіт транспортного засобу Skоda Fabia, реєстраційний номер [NUMBER] , вартість фактично понесених витрат на ремонт транспортного засобу становить 43334 грн. Відповідно до страхового акту №1924/1274/ЦВ від 03 червня 2015 року ТзДВ «СТ «Домінанта» було сплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 7991,38 грн. на підставі звіту №11245, складений ТОВ «Експертум-АВЕ». Відповідно до листа МТСБУ за вих. №4/4-10/32672 від 19 листопада 2015 року, МТСБУ зверталося до ТОВ «Аудатекс Україна», яке має право використовувати та надавати право користуватися програмним продуктом, за допомогою якого було здійснено калькуляцію завданих збитків транспортному засобу Skоda Fabia, реєстраційний номер [NUMBER] , оцінювачем ТОВ «Експертум-АВЕ» з наданням інформації про те, чи був укладений договір між ТОВ №Експертум-АВЕ» щодо користування платформою Audatex, а також чи є правомірним складений оцінювачем розрахунок вартості відновлювального ремонту. У відповідь на вказаний лист ТОВ «Аудатекс Україна» повідомило, що ліцензійний договір між ТОВ «Аутдатекс Україна» та ТОВ «Експертум-АВЕ» не укладався, а калькуляція на офіційному програмному забезпеченні Audatex не виконувалася. Відповідно до Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50 000 на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку. Так, підпункт 33.1.4 (до набрання чинності Законом № 3045-VI від 17 лютого 2011 року - підпункт 33.1.2) пункту 33.1 статті 33 вказаного Закону в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачав, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Зазначене також узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладена в постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15. Як вбачається з матеріалів справи, та не спростовано страховиком, відповідно до договору страхування, що укладений між відповідачами максимальний розмір страхового відшкодування становить 50000 грн., позивачем доведено, що ним були фактично понесені затрати на ремонт автомобіля Skоda Fabia, реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 43334 грн., що не перевищує розмір страхового відшкодування, а тому має бути сплачена саме страховиком ТзДВ «СТ «Домінанта». Під час судового розгляду справи, жодна із сторін не скористалася своїм правом на заявлення клопотання про призначення судової експертизи щодо визначення розміру завданої транспортному засобу позивача шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, а тому судом враховуватиметься висновок щодо вартості відновлювального ремонту, який надано саме позивачем у справі. Разом з тим, позивач просить стягнути з ТзДВ «СТ «Домінанта» лише страхове відшкодування в розмірі 19485,20 грн., а тому з урахуванням положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи та в межах заявлених нею вимог, то суд доходить висновку про задоволення позовних вимог саме в цій частині. Також стягненню з ТзДВ «СТ «Домінанта» підлягають витрати понесені позивачем на проведення оцінки завданої шкоди транспортному засобу в розмірі 600 грн. Щодо вимог про стягнення з [PERSON] завданої майнової шкоди в розмірі 14259,14 грн., то такі вимоги не підлягають до задоволення з урахуванням того, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається зі змісту заявлених позовних вимог, позивач просить стягнути з ТзДВ «СТ «Домінанта» витрати на правову допомогу в розмірі 3200 грн, разом з тим, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним дійсно були понесені такі витрати, також не надано акт прийому-передачі виконаних робіт з детальним описом проведених адвокатом робіт, пов`язаних з розглядом даної справи, відповідно суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу. Таким чином, суд доходить висновку, що позов [PERSON] до товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство «Домінанта», [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхових виплат, підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн., оскільки судом позов задоволено частково, а саме в частині стягнення з ТзДВ «СТ «Домінанта» страхового відшкодування в розмірі 19485,20 грн. та понесених витрат на проведення оцінки вартості відновлювального ремонту в розмірі 600 грн., то з останнього на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі, пропорційному до задоволених вимог, а саме в розмірі 294,88 грн. =(551,20*53,50/100), де 551,20 сума сплаченого судового збору, 53,50 - відсоткова складова задоволених позовних вимог.

Outcome: partial