Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання кредитного договору частково недійсним, мотивуючи його тим, що 05.07.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» в особі Біланюк Сергій Зіновійович, з однієї сторони, [PERSON] з іншої та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АХА Страхування життя» від імені якого діє ПАТ «Креді Агріколь Банк» з третьої сторони, уклали комплексний договір 1/3128179. Згідно п. 1.1. Договору, банк надає позичальнику кредит у сумі 36610,00 гривень строком на 36 місяців з 05.07.2017 року до 04.07.2020 року. Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно в число, визначене графіком платежів по договору (Додаток № 1 до Договору, що є його невід'ємною частиною) як день повернення кредиту. Відповідно до п. 1.3. Договору, за користування кредитом позичальник сплачує : 1.3.1 процентну винагороду (проценти) щомісячно в розмірі 15.00 % річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором. 1.3.2. комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно - комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2.30 % в місяць від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. Договору. В Додатку № 1 до Комплексного договору № 1/3128179 від 05.07.2017 року міститься таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. В даному додатку (таблиці) вказано, що серед платежів за додаткові та супутні послуги є комісія за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 842,03 гривень кожного місяця. В Паспорті споживчого кредиту, в якому зазначена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, в пункті 4, зокрема, зазначено про платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов'язкові для укладання. Один з них - в розмірі 2.30 % від початкової суми кредиту сплачується щомісячно, в гривні, за обслуговування кредитної заборгованості при здійсненні щомісячних платежів по кредиту та процентів. Вважає, що банк у вказаному договорі та додатках до нього прописав умови, що прямо протирічать чинному законодавству України. Просить суд з урахуванням збільшення позовних вимог, встановити нікчемність з моменту укладення між [PERSON] та ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», ТзДВ «Страхова компанія «АХА Страхування Життя» від імені якого діє та в інтересах якого діє ПАТ «Креді Агріколь Банк», пунктів 1.3, 2,2, 2.2.1, 2.7, 3.1 Комплексного договору №1/3128179 від 05.07.2017 року, Додатку № 1 до вказаного договору що передбачають обов'язок позичальника/страхувальника сплачувати щомісячно комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,30 % у місяць від суми виданого кредиту, що становить 842,03 грн. Встановити нікчемність з моменту укладення між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», пункту 3.4. Договору про надання банківських послуг № 433866/3128179 від 05 липня 2017 року, в частині визначення оплати за банківські послуги у виді комісійної винагороди. Зарахувати в рахунок погашення основного кредитного боргу позичальника за Комплексним договором № 1/3128179 від 05 липня 2017 року, укладеним між [PERSON], та ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», ТзДВ «Страхова компанія «АХА Страхування Життя» від імені якого діє та в інтересах якого діє ПАТ «Креді Агріколь Банк», суму коштів у розмірі 12630,45грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.09.2018 року провадження у справі вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про спрощене провадження на подачу відзиву на позовну заяву. 22.10.2018 року, від відповідача на адресу суду на дійшов відзив на позовну заяву, в якому останній пояснив, що послуга, якою є комісія за обслуговування кредиту погоджена з позичальником а також вчиняється на користь позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобов'язань за Договором, направлені на запобігання виникнення випадків прострочення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором, а, отже, не підпадають під визначення послуг за які Відповідач (Банк) не може отримувати винагороду. Також зазначив, що позивач посилається не норму закону яка не була чинною на момент укладання договору. Просив у задоволенні позову відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За положеннями частини другої статті 215 ЦК України правочин є нікчемним, якщо його недійсність прямо встановлена законом. Визнання у такому випадку правочину недійсним в окремому порядку не вимагається. Згідно із частинами першою, третьою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 05.07.2017 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк», [PERSON] а також Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АХА Страхування життя» від імені якого діє ПАТ «Креді Агріколь Банк» з третьої сторони, було укладено комплексний договір №1/3128179. Згідно п. 1.1. Договору, банк надає позичальнику кредит у сумі 36610,00 гривень строком на 36 місяців з 05.07.2017 року до 04.07.2020 року. Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно в число, визначене графіком платежів по договору (Додаток № 1 до Договору, що є його невід'ємною частиною) як день повернення кредиту. Відповідно до п. 1.3. Договору, за користування кредитом позичальник сплачує : 1.3.1 процентну винагороду (проценти) щомісячно в розмірі 15.00 % річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором. Також пунктом 1.3.2. вказаного договору позивальник повинен сплатити комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно в розмірі 2.30 % в місяць від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. Договору, тобто 842,03 гривень кожного місяця. В Паспорті споживчого кредиту, в якому зазначена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, в пункті 4 зазначено про платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов'язкові для укладання у тому числі 2.30 % від початкової суми кредиту сплачується щомісячно, в гривні, за обслуговування кредитної заборгованості при здійсненні щомісячних платежів по кредиту та процентів. Позивач у позові в обґрунтування своїх вимог посилається на норми абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», у редакції, чинній на момент укладення спірного договору, згідно якої кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Однак з такою позицією позивача суд не може погодитись з наступних підстав: Так, 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», а тому станом на 05 липня 2017 року (дата укладення кредитного договору) зазначена позивачем норма втратила чинність, а стаття 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» у новій редакції встановлювала, що закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Так статтею 1 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що договір про споживчий кредит це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов'язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальна вартість кредиту для споживача це сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом; загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов'язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Таким чином, норми Закону не містять жодних заборон щодо встановлення кредитодавцем комісій та інших обов'язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця, а лише зобов'язує їх надавати всю інформацію щодо загальних витрат споживача за споживчим кредитом. Відповідно до ст .4 Закону, законодавство про споживче кредитування в Україні ґрунтується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів щодо надання послуг споживачам. Так, Національний банк України своїми листами (від 16 червня 2007 року № 40-117/2093-6134, від 16 липня 2007 року №40-110/2429-7199) підтвердив правомірність запровадження банками комісії та включення її до переліку супутніх послуг, які можуть бути надані споживачеві при наданні банком споживчого кредиту, зокрема зазначено, що переліку супутніх послуг, які можуть бути надані споживачеві при наданні банком споживчого кредиту, зокрема, можуть відноситися: відкриття поточного/карткового рахунку, здійснення розрахунково-касового обслуговування, забезпечення обслуговування кредитної заборгованості, що, наприклад, пов'язано з бажанням позичальника отримувати виписки за кредитним/картковим рахунком, здійснення валютно-обмінних операцій, надання консультаційних, у тому числі юридичних, послуг тощо. Відповідно до п. 17 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Таким чином, відповідно до роз'яснень, викладених у Листах Національного банку України, до переліку супутніх послуг, які можуть бути надані споживачеві, відносяться, зокрема, забезпечення обслуговування кредитної заборгованості. Відтак, послуга, якою є комісія за обслуговування кредиту, вчиняється на користь позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобов'язань за цим договором, направлені на запобігання виникнення випадків прострочення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, а, отже, не підпадають під визначення послуг за які відповідач не може отримувати винагороду. Крім того, відповідно до п. 6.7. Єдиних тарифів на послуги та операції для фізичних осіб в національній та іноземній валюті в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», затверджених Рішенням Тарифного комітету ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» №15 від 12 травня 2017 року (в редакція, що діяла на момент укладення Кредитного договору), комісія в розмірі 2,30% річних від початкової суми кредиту, що сплачується позичальником щомісячно, визначається як «комісія за обслуговування кредитної заборгованості» та включає в себе: моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентам; інформування клієнтів про виникнення простроченої заборгованості; консультування клієнта, в тому числі документальне, щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів, тощо. Отже, єдині тарифи на послуги та операції для фізичних осіб в національній та іноземній валюті, з якими ознайомлений позивач при укладенні Кредитного договору, містять чіткий перелік послуг, за які нараховується комісійна винагорода. Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору, підписанням Кредитного договору позивач підтвердив, що умови Кредитного договору йому зрозумілі, з Правилами надання споживчого кредиту в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», що розміщені на офіційному сайті відповідача ознайомлений, приймає та погоджується, з тарифами відповідача і Страхової компанії (ТОВ «Страхова компанія «АХА Страхування Життя») ознайомлений та згодний. Тобто, на час укладення кредитного договору позивач був обізнаний з основними умовами кредитного договору, об'ємом та ціною запропонованих послуг, мав намір їх отримувати, і усі його дії свідчать про замовлення цих послуг Банку. Підписавши договір, сторони договору прийняли на себе права та обов'язки та зазначені у договорі умови. Отже, позивачем не доведено а судом не встановлено законних підстав для визнання недійсними пунктів укладеного з відповідачем Кредитного договору: 1.3., 2.2., 2.2.1, 2.7., 3.1. та Додатку №1 до вказаного договору, що передбачають обов'язок позичальника/страхувальника сплачувати комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,30 % у місяць від суми виданого кредиту, що становить 842 (вісімсот сорок дві) гривні 03 копійки, а також п. 3.4. Договору про надання банківських послуг №433866/3128279 від 05 липня 2017 року, в частині визначення оплати за банківські послуги у виді комісійної винагороди. Крім того, відсутні підстави зарахувати в рахунок погашення основного кредитного боргу позичальника за кредитним договором суму коштів у розмірі 12630,45грн., яка була сплачена позивачем кредитору в якості комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed