Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Ямпільської міської ради Ямпільського району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Вказав, що зареєстрований у [ADDRESS], та проживає у 35/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, який в 1994 році на підставі ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 25 жовтня 1994 року був поділений на три частини. Згідно ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 25 жовтня 1994 року власником 19/200 цього житлового будинку по [ADDRESS] був [PERSON]. За життя [PERSON] не зареєстрував своє право власності на свою 19/200 частку житлового приміщення у житловому будинку. [INFO] гр.[PERSON] помер у м.Ямпіль Вінницької області. Вказав, що [PERSON] являється його рідним дядьком, що вони проживали разом в одному будинку через стінку, часто зустрічалися і бували один в одного в гостях . До дня смерті [PERSON] не раз говорив і не був проти, щоб належна йому частка житлового приміщення, перейшла у власність позивача. Після смерті [PERSON], приблизно з лютого місяця і по сьогоднішній день, тобто 12 років він постійно, відкрито і безперервно володіє та користується 19/200 часткою житлового приміщення, що належала [PERSON] Дана обставина підтверджується актом № 230 про обстеження матеріально-побутових умов складеного 13 грудня 2014 року. Ніхто і ніколи ніяких претензій зі сторони громадян та органів державної влади не висловлювали. З метою захисту свого конституційного права та законного інтересу на нерухоме майно, що розташоване по [ADDRESS] він вимушений звернутися до суду і просити суд винести рішення, яким визнати за ним право власності у порядку набувальної давності на 19/200 частку житлового будинку, яка належить [PERSON] Представник відповідача Ямпільської міської ради Ямпільського району Вінницької області [PERSON], який діє на підставі доручення на ведення справи в суді від 06.01.2015 року №02-12-1 у судове засідання не зявився. Проте надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності і про те, що проти позовних вимог не заперечує. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - паспорту громадянина України серії [NUMBER] встановлено, що позивач зареєстрований у [ADDRESS]. Згідно договору дарування від 12 січня 1996 року судом встановлено, що позивач є власником 7/20 частини житлового будинку, що розташований по [ADDRESS]. Згідно ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 25 жовтня 1994 року власником 19/200 житлового будинку по [ADDRESS] є [PERSON]. За життя [PERSON] не зареєстрував право власності на свою 19/200 частку житлового приміщення у житловому будинку, що підтверджується довідкою КПЯРБТІ за вих.№345 від 26.12.2014 року. [INFO] гр.[PERSON] помер у м.Ямпіль Вінницької області, що підтверджується довідкою за вих. №2999-2.1-20 виданої 12.12.2014 року відділом ДРАЦС Ямпільського РУЮ Вінницької області. Згідно технічного паспорту на житловий будинок виготовленого на ім'я [PERSON] вартість 19/200 частини житлового будинку складає - 5738 грн. Згідно акту про обстеження матеріально-побутових умов №230 від 13 грудня 2014 року судом встановлено, що [PERSON] постійно із лютого місяця 2002 року і по сьогоднішній день відкрито, безперервно володіє і користується 19/200 житлового приміщення, що розташоване у житловому будинку по [ADDRESS]. Із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.12.2014 року №30393028 судом встановлено, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 19/200 частини житлового будинку, який розташований по [ADDRESS]. Із показань свідка [PERSON] даних нею у судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] постійно, відкрито і безперервно володіє та користується 19/200 часткою житлового приміщення, що належала [PERSON] Їй це відомо, так як вони із позивачем є сусідами. У даній кімнаті у позивача майстерня. Із показань свідка [PERSON] даних ним у судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] постійно, відкрито і безперервно володіє та користується 19/200 часткою житлового приміщення, що належала [PERSON] Йому це відомо, так як із позивачем він є сусідами та знайомі із 2002 року. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом або раніше, тобто з 1 січня 2001 року. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти, набуває право власності на це майно( набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набуваються за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права та інтересу є визнання права. На підставі ст.386 ЦК України захист і охорона власності є однією з найголовніших функцій нашої держави, так як охорона економічних відношень власності як матеріального підґрунтя будь-якого суспільного ладу складає найважливішу задачу будь-якої правової системи. Згідно ст.392 ЦК України - визнання права власності, підставою позову є обставини, що підтверджують наявність у позивача права власності чи іншого права на майно. Необхідною умовою захисту права власності шляхом його визнання служить підтвердження позивачем своїх прав на майно. Це може випливати із представлених правовстановлюючих документів, показів свідків, а також будь-яких інших доказів, що підтверджують приналежність позивачу спірного майна. Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивач у судовому засіданні довів факт набуття ним права власності за набувальною давністю, оскільки він протягом 12 років постійно, відкрито і безперервно володіє та користується 19/200 часткою житлового приміщення, що належала [PERSON], отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і є підстави для визнання права власності за набувальною давністю за позивачем.

Outcome: approved