Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 04.03.2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 001-09959-040308. Відтак позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 441,87 грн. і судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Відповідач проти позову частково заперечував. Вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного позову, виходячи із такого. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 04.03.2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 001-09959-040308, за умовами якого банк надає кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000,00 грн., та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором. Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. Так, у зв'язку із неналежним виконанням позичальником своїх грошових зобов'язань, визначених укладеним із банком кредитним договором, кредитор звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача заборгованості, яка за доданим до позовної заяви розрахунком складається з 1 161,63 грн. - тіло кредиту, 889,74 грн. - заборгованість за відсотками, заборгованість за комісіями - 1 390,50 грн. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Наявними у матеріалах справи розширеним розрахунком заборгованості підтверджується факт існування заборгованості відповідача за кредитним договором, яка складається з 1 161,63 грн. боргу за кредитом, що є підставою для задоволення позову в цій частині. Водночас, відповідно до тарифів на обслуговування платіжних карток держатель зобов'язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором встановлено, що [PERSON], вносив в рахунок погашення заборгованості суми, які перевищують нараховані банком, в межах своїх фінансових можливостей. За змістом наведених норм суд, взявши до уваги розмір невиконаних грошових зобов'язань позичальника, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, і, оцінивши співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, може відмовити позивачу у частині стягнення заборгованостей по відсоткам та комісіям. Водночас, позивач у виконання вимог статті 60 ЦПК України не надав суду належних доказів існування факту заподіяння йому відповідачем збитків, внаслідок несвоєчасного виконання ним кредитних зобов`язань. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо необхідності відмови у стягненні заборгованості за відсотками та заборгованість за комісіями, що підлягає стягненню з відповідача. При поданні позовної заяви позивач сплатив судові витрати в розмірі 229,40 грн. судового збору, які відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. На підставі зазначеного,

Outcome: partial