Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду до відповідача та просив стягнути з відповідача вартість неповернутого обладнання, а саме мотопомпи MATARI MGP30T-1 у кількості 1 штука у розмірі 17858,75 грн., неустойку за несвоєчасне повернення орендованого обладнання в сумі 39400,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.06.2018 року між ним та [PERSON] укладено договір оренди №А00000893, за яким позивач (орендодавець) надає відповідачу (орендатору) у тимчасове платне користування будівельне та інше обладнання, що надається орендодавцем. В рамках дії даного договору, відповідачем було внесено грошові кошти у розмірі 2450,00 грн. за оренду обладнання. Позивач 27.06.2018 року надав орендарю в оренду обладнання, а саме мотопомпу MATARI MGP30T-1 у кількості 1 штука строком на одну добу з 27.06.2018 року по 28.06.2018 року, про що сторонами складено акт передачі обладнання. Зазначив, що відповідач не повернув отримане в оренду обладнання відповідно до акту. 09.07.2018 року позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою щодо сплати неустойки за несвоєчасне повернення орендованого майна та повернення обладнання з тимчасового користування за договором оренди №А00000893 від 27.06.2018 року. Однак, зазначений лист повернувся без вручення адресату з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». У зв`язку з порушенням відповідачем обов`язку з повернення орендованого обладнання після закінчення строку оренди, позивач на підставі п. 4.4 договору оренди відмовився від прийняття обладнання, про що письмово повідомив орендаря. Отже, орендар зобов`язаний сплатити вартість орендованого обладнання. Вартість обладнання зазначена у протоколі погодження договірної ціни, що є невід`ємним додатком до договору оренди №А00000893 від 27.06.2018 року та становить 17858,75 грн. Крім того, відповідно до приписів ч. 2 ст. 785 ЦК України та п. 7.2 договору оренди, позивач вправі вимагати від відповідача неустойку в розмірі подвійної орендної плати за час користування обладнанням після закінчення терміну оренди за кожен день прострочення, яка становить 39400,00 грн. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.07.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29.08.2019 року у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено. 29.08.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що 27 червня 2018 року відповідач на складі у позивача за адресою м. Київ, вулиця Куренівська, 18, підписав договір оренди № А00000893 від 27 червня 2018 року і прийняв у позивача в користування обладнання - мотопомпу MATARI MGP30T-1 у кількості 1 штука для викачки води з підвалу. 27 червня 2018 року о 17-00 год. відповідач телефоном повідомив позивача про те, що зазначене обладнання, в стані із запущеним і працюючим двигуном - не відкачує воду, тобто не може використовуватись за призначенням. Позивач запропонував припинити експлуатацію обладнання і привезти його назад на склад з метою встановлення причин виникнення неробочого стану обладнання. Наступного дня, 28.07.2018 року, у вихідний день, обладнання було доставлене відповідачем на склад позивача за адресою [ADDRESS] . Відповідач заявив, що обладнання не може використовуватись за своїм призначенням, що це є істотним недоліком послуги оренди обладнання. Позивач відмовився прийняти обладнання. Відповідач повідомив позивача про розірвання договору оренди і вимагав відшкодувати збитки, заподіяні розірванням договору (в розмірі 2450 грн.). Проте, позивач відмовився повернути сплачені відповідачем кошти в сумі 2450 гривень. Всі ці факти позивач визнав у відповіді на відзив у справі 646/6703/18, яка розглядалась Червонозаводським районним судом м. Харкова та, яка у подальшому була залишена без розгляду. За цих обставин відповідачем було надіслано лист вих.№654974516874 від 28 червня 2018 року на адресу позивача в якому він повторно повідомив про розірвання договору оренди, недоліки обладнання, про те, що воно не використовувалось, повернення грошових коштів та про те, що з метою збереження обладнання у стані, в якому його було відповідачу передано, відповідачем укладено договір зберігання, відповідно до якого вартість зберігання обладнання на належним чином організованому складі становить 300 гривень на добу. Відповідач нагадав позивачу про його право отримати у в робочий день з 10-00 до 17-00 обладнання за адресою: [ADDRESS] , за умови попереднього сповіщення його листом на адресу: [ADDRESS] , про намір позивача скористатися цим правом. Відповідач поінформував позивача, що для обстеження реального стану та виробничої спроможності обладнання буде замовлено експертизу і відповідного атестованого експерта. Позивач не звертався до відповідача щодо прийняття обладнання. Відповідач 28.07.2018 року уклав договір зберігання №839 з Приватним підприємством «Інвестиційна компанія «Меркурій-Інвест». Відповідно до вказаного договору, обладнання зберігалось за адресою: [ADDRESS] . Про укладання договору та його умови відповідач повідомив позивача. Відповідач 08.02.2019 року замовив у Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро судових експертиз НАДІЯ» комплексну судову товарознавчу та інженерно-технічну експертизу мотопомпи MATARI MGP30T-1. 28 лютого 2019 року було складено висновок експерта №1-02/19 за результатами проведення комплексної судової товарознавчої та інженерно-технічної експертизи мотопомпи MATARI MGP30T-1, за результатами якої на час огляду мотопомпа MATARI MGP30T-1 не є працездатною (робочою), та не може виконувати свої функції по відкачуванню брудної води. Під час звичайної прийомки-передачі в приміщенні, виявити, що мотопомпа не є робочою, неможливо. Цей дефект (недолік) можна виявити тільки при апробуванні насосу у місці експлуатації при підключенні до джерела з водою. Так як бензиновий двигун знаходиться в робочому стані, а виявити зазначений дефект без розбирання насосного агрегату неможливо, тому цей дефект можна вважати як прихований. Виявлені під час огляду пошкодження виникли до 27.06.2018 року. Згідно висновку експерта, причина виникнення недоліків обладнання - тривала експлуатація і неналежне технічне обслуговування обладнання. У той же час, експерт відзначив, що наявність значних слідів корозії внутрішніх поверхонь дозволило діагностувати, що востаннє обладнання використовувалось до 27.06.2018 року. Отже, обладнання, яке б відповідало умовам укладеного договору, передане не було. Це є істотним порушенням умов договору з боку позивача, оскільки не отримавши обладнання у справному стані, відповідач значною мірою був позбавлений того, на що він, відповідач, розраховував при укладенні договору оренди (ст. 651 ЦК України). До того ж, відповідач до закінчення строку оренди (фактично - через 2 години після отримання обладнання) повідомив 27.06.2018 року, і повторно в письмовому вигляді - 28.06.2018 року про розірвання договору оренди, з огляду на приховані істотні недоліки обладнання. З урахуванням викладеного, орендна плата взагалі не належить позивачу до виплати, а відтак і неустойка також. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову. 11.10.2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив в якій він зазначив, що посилання відповідача на справу №646/6703/18 щодо визнання або невизнання певних обставин справи є безпідставним та необґрунтованим, оскільки справу №646/6703/18 за позовом ФОП [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди було залишено без розгляду, тобто без повного і всебічного з`ясування Червонозаводським районним судом міста Харкова обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які повинні були бути досліджені в судовому засіданні. Свої обов`язки ФОП [PERSON] виконав належним чином, надав обладнання у тимчасове платне користування, а [PERSON] прийняв таке обладнання у користування. Підписанням акту передачі обладнання у тимчасове користування 27.06.2018 року, [PERSON] , підтвердив, що орендар ознайомлений з правилами транспортування, користування, зберігання та відповідальності за матеріальний збиток, що може бути нанесений з вини орендаря. Зауважень по кількості, якості та комплектації обладнання орендар не має, про що зазначено у самому акті передачі обладнання у тимчасове користування, а також кореспондується із п.5.1 Договору оренди №А00000893 від 27.06.2018 року. Відповідач стверджує, що неправдивість тверджень позивача пояснюється ще й тим, що позивач дозволив виїхати відповідачу зі своєї території, яка є охоронюваною, а в`їзд - виїзд здійснюється виключно через контрольно-пропускний пункт. Якби позивач наполягав на повернені обладнання (на діагностику чи в іншому статусі), він не дозволив би виїзд відповідачу з обладнанням на борту. Якби ФОП [PERSON] перешкоджав (не дозволив) би виїзду [PERSON] з території та наполягав на повернені обладнання для діагностики чи в іншому статусі, такі б дії ФОП [PERSON] можна було би класифікувати як обмеження пересування, незаконне утримання тощо, що в свою чергу порушує право особи на вільне пересування передбачене Конституцією України, та тягне за собою відповідальність, передбачену чинним законодавством України. Як зазначає відповідач у відзиві на позивну заяву, право відповідача, який є споживачем, на розірвання договору оренди в односторонньому порядку у випадку істотних недоліків послуг майна передбачено ст. 10 ч. 4 Закону України «Про захист прав споживачів». Однак, вимога про розірвання договору оренди у зв`язку із істотними недоліками послуг оренди, є необґрунтованою, оскільки такі вимоги задовольняються лише у разі наявності істотних недоліків товару, а саме наявність та сукупність ознак передбачених положеннями Законом України «Про захист прав споживачів». Як вбачається з матеріалів справи будь-яких доказів звернення відповідача до позивача з вимогою про усунення істотного недоліку у наданих послуг - надання справного обладнання замість того, яке начебто не може використовуватися за цільовим призначенням або усунення орендодавцем несправності обладнання, які унеможливлює його подальше використання, у погоджений строк -відсутні. Також зазначив, що експертне дослідження в результаті якого складений висновок експерта № 1-02/19 за результатами проведення комплексної судової товарознавчої та інженерно-технічної експертизи мотопомпи MATARI MGP30T-1 не відповідає нормам чинного законодавства. Надані відповідачем документи не підтверджують передачі йому позивачем обладнання з істотними недоліками, що як наслідком мало бути розірвання договору в односторонньому порядку та відшкодування орендарю збитків, а тому відзив є необґрунтованим та безпідставним, а позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. 31.10.2019 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких він зазначив, що позивач посилається на визначення істотного недоліку товару, наведене в ст.1 ч.1 п. 12 Закону України «Про захист прав споживачів»: істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення Об`єкт оренди не є товаром. В ЦК України товаром називаються виключно речі, які є предметом договору купівлі-продажу або міни. Про розірвання договору споживачем в разі істотних недоліків товару йдеться в ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів». У ст. 10 ч.4 згаданого Закону йдеться про істотні недоліки послуги. Верховний Суд України роз`яснював1, що ст. 10.4 є самостійною підставою для розірвання договору споживачем, незалежно від підстав за ст.8 і ст. 15 вказаного Закону. Предметом договору оренди, укладеного між сторонами, було не обладнання саме по собі, а послуга позивача - надання в користування справного обладнання в оренду на 24 години. Це доволі короткий строк. Тому, необхідність усунення недоліків обладнання, яка перешкоджає користуванню ним, сама по собі робить неможливим скористатись цією послугою. Відповідно до ст.767 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню. Отже, обладнання, яке б відповідало умовам укладеного договору, передане не було. Це є істотним порушенням умов договору з боку позивача, оскільки не отримавши обладнання у справному стані, відповідач значною мірою був позбавлений того, на що він, відповідач, розраховував при укладенні договору оренди (ст. 651 ЦК України). На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 27.06.2018 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди №А00000893, відповідно до якого позивач надає відповідачу у тимчасове платне користування обладнання мотопомпу MATARI MGP30T-1, у кількості 1 шт., строком користування з 27.06.2018 року (14:58 год.) по 28.06.2018 року (14:58 год.), гарантійний платіж 2000,00 грн., орендна плата 450,00 грн. Відповідачем, на виконання умов договору, було сплачено 2450,00 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером №5 085 від 27.06.2019 року. 27.06.2018 року між сторонами був підписаний акт передачі обладнання у тимчасове користування. Як зазначив позивач, обладнання у строк встановлений договором повернуто не було, у зв`язку з чим відповідач має відшкодувати вартість вказаного обладнання та сплатити неустойку, на що слід зазначити наступне. Встановлено, що 27 червня 2018 року о 17-00 год. відповідач телефоном повідомив позивача про те, що зазначене обладнання, в стані із запущеним і працюючим двигуном - не відкачує воду, тобто не може використовуватись за призначенням. Позивач запропонував припинити експлуатацію обладнання і привезти його назад до позивача на склад з метою встановлення причин виникнення неробочого стану обладнання. Наступного дня, 28.07.2018 року, у вихідний день, обладнання було доставлене відповідачем на склад позивача за адресою [ADDRESS] , що підтверджується корінцем разової перепустки контрольно-пропускного пункту №82/108 концерну «ФРЕШ АП» від 28.06.2018 року. Позивач відмовився прийняти обладнання. Відповідач повідомив позивача про розірвання договору оренди і вимагав відшкодувати збитки, заподіяні розірванням договору (в розмірі 2450 грн.). Проте, позивач відмовився повернути сплачені відповідачем кошти. Вказані обставини позивач визнав у відповіді на відзив у справі 646/6703/18, яка розглядалась у Червонозаводському районному суді м. Харкова. Відповідачем було надіслано лист на адресу ФОП [PERSON] вих.№654974516874 від 28 червня 2018 року, в якому він повторно заявив позивачу, що договір № А00000893 від 27 червня 2018 року розірвано. Відповідач звернув увагу позивача, що обладнання, а ні 27 червня 2018 року, а ні в подальшому не використовується і не буде використовуватись. Відповідач вимагав у позивача відшкодування збитків в сумі 2450 гривень, завданих відповідачу у зв`язку із розірванням договору, шляхом перерахування на карту [NUMBER] зазначеної суми до 05 липня 2018 року. Відповідач поінформував позивача, що з метою збереження обладнання у стані, в якому його було відповідачу передано, відповідачем укладено договір зберігання, відповідно до якого вартість зберігання обладнання на належним чином організованому складі становить 300 гривень на добу. Відповідач нагадав позивачу про його право отримати у в робочий день з 10-00 до 17-00 обладнання за адресою: [ADDRESS] , за умови попереднього сповіщення листом на адресу: [ADDRESS] , про намір позивача скористатися цим правом. Відповідач поінформував позивача, що для обстеження реального стану та виробничої спроможності обладнання буде замовлено експертизу і відповідного атестованого експерта. Позивач не звертався до відповідача щодо прийняття обладнання (а.с. 55). У зв`язку із тим, що відповідач не має належного приміщення для зберігання обладнання, 28.07.2018 року він уклав договір зберігання №839 (а.с. 56) з Приватним підприємством «Інвестиційна компанія «Меркурій-Інвест». Відповідно до вказаного договору, обладнання зберігалось (а.с. 57-59) за адресою: [ADDRESS] . Про укладання договору та його умови відповідач повідомляв позивача (а.с. 54). Відповідач 08.02.2019 року замовив у Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро судових експертиз НАДІЯ» (код ЄДРПОУ 40913252) проведення судової експертизи, що підтверджується договором №1-02/19 від 08.02.2019 року. Судовим експертом Бугровою Н.К . було повідомлено (клопотання експерта 5-02/19 від 12.02.2019 (а.с. 63-64) позивача і відповідача про те, що огляд обладнання буде розпочато за місцем його знаходження - у м. Бровари Київської області, бульвар Незалежності, 39, прим,103, з 9-00 18.02.2019 року. Відповідач отримав зазначене клопотання, був присутнім під час дослідження. Позивач зазначене клопотання не отримав, про що вказано у висновку експерта. Поштове відправлення із цим клопотанням, адресоване Позивачеві, повернулось у зв`язку із неврученням адресату та закінченням термінів зберігання. У зазначений дату і час, в присутності судового експерта обладнання було отримане відповідачем у зберігача Приватного підприємства «Інвестиційна компанія «Меркурій-Інвест» за адресою зберігання, у присутності судового експерта перевезене на місце випробувань, і після завершення випробувань повернуто зберігачу на зберігання (а.с. 57-59). 28 лютого 2019 року було складено висновок експерта №1-02/19 за результатами проведення комплексної судової товарознавчої та інженерно-технічної експертизи мотопомпи MATARI MGP30T-1 (а.с. 66-79), відповідно до якого на час огляду мотопомпа MATARI MGP30T-1 не є працездатною (робочою) та не може виконувати свої функції по відкачуванню брудної води. При проведенні дослідження та випробування було встановлено, що при наповненні гідравлічної частини насосу вода не затримується у камері, а витікає через вхідний патрубок насосу. Це пов`язано із значним зазором (люзом) в місці прилягання зворотного клапана до корпусу насосу. Місце кріплення напірного патрубку до корпусу основної частини має значні сліди пошкодження (виробітки). Втулка частково зруйнована по діаметру та у глибину до 3 мм. Внаслідок частково зруйновано втулки кріплення напірного прибутку до корпусу насосу, напірна частина не повністю сідає в своє посадочне місце і нещільно прилягає до корпусу всередині насосу. Це тягне за собою деформацію зворотного клапана та появі щілини між зворотнім клапаном та вихідним парубком насосу. Внаслідок цього насос не може вийти на робочий режим та розвинути потужність для всмоктування води. Під час звичайної прийомки-передачі в приміщенні, виявити, що мотопомпа є не робочою неможливо. Цей дефект (недолік) можна виявити тільки при опробуванні насосу у місці експлуатації при підключенні до джерела з водою. Так як бензиновий двигун знаходиться у робочому стані, а виявити вищезазначений дефект без розбирання насосного агрегату неможливо, тому цей дефект можна вважати як прихований. Даний дефект може бути виявлений тільки спеціалістом з відповідною кваліфікацією та компетенцією. Стан внутрішніх поверхонь насосу вказує на тривалу експлуатацію та несвоєчасне технічне обслуговування насосного агрегат, що підтверджує механічна природа виявлених пошкоджень та характер пошкодження втулки кріплення гідравлічної частини насосу. Все вищезазначене дозволяє зробити висновок про те, що виявлені під час огляду пошкодження виникли до 27.06.2018 року - дата підписання договору оренди, а наявність зазначених слідів корозії внутрішніх поверхонь та неробочий стан мотопомпи не вказують на те, що мотопомпа використовувалась орендарем після 27.06.2018 року, тобто ці ознаки вказують, що обладнання за період оренди не експлуатувалось. Позивач стверджує, що обладнання було передане відповідачу справним і зламалось, перебуваючи у відповідача. Однак, суд вважає дані твердження надуманими, оскільки недоліки, які перешкоджають використанню обладнання за призначенням, були доведені відповідачем позивачу ще 27.06.2018 року. У той же час, проведені пізніше дослідження і експертиза показали, що обладнання має саме такий недолік, про який позивача було повідомлено: запускається, але не всмоктує воду. За дві години, які минули між отриманням помпи в оренду, і цим повідомленням позивача про недоліки, відповідач змоги організувати експертне дослідження не міг, а визначити такий специфічний недолік навздогад - неможливо. Крім того, тривала експлуатація та несвоєчасне технічне обслуговування обладнання не могла мати місце у період з 15-00 27.06.2018 (момент прийняття обладнання в оренду) і 17-00 того ж дня (момент повідомлення позивача про недолік обладнання) (з урахуванням часу транспортування). Позивач заперечував проти висновку експерта та зазначив, що він не є належним доказом у справі, оскільки не відповідає нормама чинного законодавства та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз. При цьому, пункт 4.17 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз визначає, що висновок експерта (експертів) оформлюється на бланку експертної установи і підписується експертом (експертами), який (які) проводив(ли) дослідження. Судовий експерт Бугрова Н.К. не є самозайнятою особою, а натомість працює в штаті юридичної особи, на бланку якої виконані відповідні документи. Обладнання було отримане у зберігача, піддане випробуванням в місці спроби його експлуатації, і повернуто назад. Спеціаліст Вдовенко 19 липня 2018 року огляд та запуск обладнання здійснив за місцем його зберігання, а свій висновок склав після цього, у себе в офісі. Верховний Суд України роз`яснював, що відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону № 1023-ХІІ на вимогу споживача продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний надати йому контрольно-вимірювальні прилади, документи про якість, безпеку, ціну продукції. У разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець. виробник) зобов`язаний організувати проведення експертизи продукції, що проводиться за рахунок останнього. Але закон не містить положень про те, коли саме виникає необхідність в підтвердженні недоліків товару експертизою і хто визначає таку необхідність. Враховуючи, що обов`язок доказування у справах цієї категорії покладається на продавця, він має бути зацікавлений у проведенні експертизи. Разом з тим у більшості випадків продавці (виконавці, виробники) товарів відмовляються задовольнити вимоги споживачів, передбачені ст. 8 Закону № 1023-ХІІ, у разі виявлення ними протягом встановленого гарантійного строку недоліків придбаного товару і основною підставою при цьому є посилання продавців на порушення правил користування чи зберігання товару споживачем. Непоодинокими є випадки, коли замість висновку експерта надається висновок сервісного центру, який здійснює гарантійне обслуговування і навіть може перебувати у договірних відносинах із продавцем чи виробником товару, а це суперечить суті експертизи, яка повинна здійснюватись на принципах законності, незалежності, об`єктивності та повноти дослідження (ст. 3 Закону від 25 лютого 1994 р. № 4038-ХІІ «Про судову експертизу»). У договорі оренди не передбачено проведення експертизи. З огляду на наведені роз`яснення, тягар доказування свого твердження про те, що обладнання було передано відповідачеві належної якості і без прихованих недоліків (з урахуванням висновку експертизи), лежить на позивачеві. При цьому, жодних доказів на спростування висновку експерта №1-02/19 за результатами проведення комплексної судової товарознавчої та інженерно-технічної експертизи мотопомпи MATARI MGP30T-1 від 28.02.2019 року позивачем не надано. З урахуванням викладеного, суд вважає вказаний висновок належним доказом у справі та таким, що може бути взятим судом до уваги при вирішенні даної справи по суті. Відповідно до ст.767 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню. Отже, обладнання, яке б відповідало умовам укладеного договору, передане не було. Це є істотним порушенням умов логовору з боку позивача, оскільки не отримавши обладнання у справному стані, відповідач значною мірою був позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору оренди (ст. 651 ЦК України). До того ж, відповідач до закінчення строку оренди (фактично - через 2 години після отримання обладнання) повідомив 27.06.2018 року, і повторно в письмовому вигляді - 28.06.2018 року про розірвання договору оренди, з огляду на приховані істотні недоліки обладнання. Право відповідача, який є споживачем, на розірвання договору оренди в односторонньому порядку у випадку істотних недоліків послуги з оренди майна передбачене ч. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Незалежно від викладеного, відповідач повернув обладнання позивачу 28.06.2018 року о 10-30 год. Однак, позивач відмовився його прийняти 28.06.2018 року. За період з 28.06.2018 року позивач жодного разу не скористався своїм правом забрати обладнання, що також не спростував позивач. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. При цьому, за змістом ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Оскільки без згоди позивача повернути йому обладнання відповідач не міг, суд приходить до висновку, що порушення строків повернення обладнання відбулось не через порушення своїх обов`язків відповідачем, а тому він не може вважатись таким, що прострочив зобов`язання. З 28.06.2018 року позивач мав і має право отримати це обладнання в натурі, але відмовляється це робити. За цих умов стягнення вартості обладнання не відповідає вимогам а ні закону, а ні договору оренди. Вимога про стягнення вартості обладнання висловлена не раніше 02.08.2018 року, ґрунтується на положеннях п.4.4 договору оренди. Однак вказаний договір було розірваного відповідачем в порядку ст.10 ч.4 Закону України «Про захист прав споживачів» з 28.06.2018 року. Вимога позивача, висловлена після розірвання договору, не може ґрунтуватись на договорі, який розірвано. Згода сторін щодо оціночної вартості обладнання, яка зазначена сторонами в Додатку №1 до договору - Акті передачі обладнання, ґрунтувалась на порушенні позивачем ст.767 ЦК України. Оскільки з висновку експерта слідує, що обладнання не може використовуватись за призначенням, його вартість не відповідає дійсності. Отже, у зв`язку з тим, що позивач як орендодавець не проінформував відповідача про всі істотні недоліки предмету оренди, відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги акт передачі обладнання. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З урахуванням виклеєного, суд приходить до висновку, що позивач не довів порушення відповідачем умов договору оренди №А00000893 від 27.06.2018 року, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору 3406,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed