Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом в якому просить визнати за ним право власності на будівлю загальною площею 484,4 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS], позначеної в техпаспорті під літ.Г-1. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що в ході ліквідаційної процедури в справі № 27/91 про банкрутство ВАТ «Львівський завод газової апаратури», яка розглядається Господарським судом Львівської області, ліквідатором Шимчишином І.С. на Товарній біржі «Львівська» проведено аукціон з реалізації нерухомого майна. По результатах аукціону, який відбувся 27.04.2012р., складено Протокол № 12 проведення повторного аукціону з реалізації нерухомого майна, відповідно до якого він став переможцем аукціону з реалізації будівлі загальною площею 484,4 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS], яка належала відповідачу на праві приватної власності, позначеної в техпаспорті під літ.Г-1. Незважаючи на те, що позивач став переможцем аукціону, відповідачем ВАТ «Львівський завод газової апаратури» в особі ліквідатора Шимчишина І.С. не укладено з ним нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, який є правовстановлюючим документом та підлягає державній реєстрації та згідно з ст.1156 ЦК України, він як переможець конкурсу має право вимагати від його засновника виконання свого зобов'язання у строки, встановлені умовами конкурсу. Зазначає, що позбавлений можливості зареєструвати та оформити своє право власності на придбану будівлю та що відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, а також, що згідно ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Вказує, що відповідно до ст. 19 Закону України, «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та надав пояснення на підтримання обґрунтування позовної заяви. Представник відповідача Шимчишин І.С. позов визнав та зазначив, що Господарським судом Львівської області розглядається справа № 27/91 про банкрутство відповідача - ВАТ «Львівський завод газової апаратури». Постановою господарського суду Львівської області від 25.11.2010р. ВАТ «Львівський завод газової апаратури» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, та його призначено ліквідатором. Під час ліквідаційної процедури, у відповідності до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» 29.02.2012р. між відповідачем: ВАТ «Львівський завод газової апаратури» та Товарна біржа «Львівська» укладено договір № 290212 про реалізацію майна на аукціоні. Предметом даного договору є здійснення дій, пов'язаних з підготовкою, організацією та проведенням аукціону з продажу майна підприємства-банкрута ВАТ «Львівський завод газової апаратури», зокрема і будівлю загальною площею 484,4 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS], позначеної в техпаспорті під літ.Г-1. 27.04.2012р. ліквідатором проведено аукціон з реалізації нерухомого майна, зокрема будівлі загальною площею 484,4 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS], позначеної в техпаспорті під літ.Г-1. Такий аукціон проведено на Товарній біржі «Львівська». По результатах аукціону складено Протокол № 12 від 27.04.2012р. проведення повторного аукціону з реалізації нерухомого майна. Відповідно до даного протоколу, позивач дійсно став переможцем аукціону з реалізації будівлі загальною площею 484,4 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та належить відповідачу на праві приватної власності, позначеної в техпаспорті під літ.Г-1. Право власності відповідача на дану будівлю підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно за № 35321057, яке видане 29.08.2012р. Незважаючи на те, що позивач став переможцем аукціону, відповідачем ВАТ «Львівський завод газової апаратури» не може бути укладено з позивачем нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, який є правовстановлюючим документом та підлягає державній реєстрації, в зв'язку з відсутністю акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу Львівського заводу газової апаратури від 01.04.1996 року затвердженого наказом начальника регіонального відділення ФДМУ по Львівській області № 1707 від 28.06.1996 року, який правовстановлюючим документом та який після укладення договору купівлі продажу нерухомого майна залишається у нотаріуса. Зазначає, що ліквідатору ВАТ «Львівський завод газової апаратури» жодної документації не передавалось. Всі документи, в тому числі і витяг БТІ, виготовлено ліквідатором після його призначення та майно виявлялось в ході ліквідаційної процедури. Зазначений правовстановлюючий документ на дану будівлю втрачено і відновити його неможливо. Вказує, що будівля фактично передана позивачу та є його власністю, однак право власності останнього не може бути оформлено у відповідності до законодавства з вказаних причин. Представник відповідача визнає, що таким чином позивача позбавлено можливості зареєструвати та оформити своє право власності на придбану будівлю, відповідно і належним чином ним розпоряджатись, вважає, що заявлені позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому такі визнає та просить суд їх задоволити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, позовні вимоги підтримав та пояснив, що між Відкритим акціонерним товариством «Львівський завод газової апаратури» та Товарною біржею «Львівська» був укладений договір про реалізацію майна на аукціоні. Предметом даного договору було здійснення Відкритим акціонерним товариством «Львівський завод газової апаратури» та Товарною біржею «Львівська» дій пов'язаних з підготовкою, організацією та проведення аукціону з продажу майна підприємства-банкрута ВАТ «Львівський завод газової апаратури», а саме, на будівлю складу готової продукції літ. Г-1 загальною площею 484,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] за початковою ціною 69811 гривень 00 коп. без ПДВ відповідно до Постанови Господарського суду Львівської області від 25 листопада 2010 року у справі № 27/91. Відповідно до умов даного договору, Товарною біржею «Львівська» проведено аукціони з продажу зазначеного нерухомого майна. Згідно з Протоколом № 12 проведення повторного аукціону з реалізації нерухомого майна від 27 квітня 2012 року, позивач є переможцем аукціону (покупцем) зазначеного нерухомого майна. Вважає вимоги позивача підставними, оскільки з незалежних від позивача причин, з останнім не може бути укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу даного нерухомого майна, який є підставою для державної реєстрації нерухомого майна та позивач не може зареєструвати прав власності на дане майно в установленому законодавством порядку. Заслухавши пояснення сторін та третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, дослідивши дійсні обставини справи та докази подані сторонами, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, ВАТ «Львівський завод газової апаратури» на праві власності належала будівля складу готової продукції літ. Г-1 загальною площею 484,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягами з реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.04.2005 року виданого Львівським обласним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки та від 29.08.2012 року виданого Львівським обласним комунальним підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». Підставою реєстрації права власності на будівлю складу готової продукції літ. Г-1 загальною площею 484,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] був акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу Львівського заводу газової апаратури від 01.04.1996 року затвердженого наказом начальника регіонального відділення ФДМУ по Львівській області № 1707 від 28.06.1996 року. Згідно з листом Львівського обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 11.11.2014 року № 4636, станом на 29.12.2013 року, дане приміщення зареєстроване за ВАТ «Львівський завод газової апаратури». Відповідно до Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.10.2014 року наданої Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції. Господарським судом Львівської області розглядається справа № 27/91 про банкрутство ВАТ «Львівський завод газової апаратури». Постановою господарського суду Львівської області від 25.11.2010року ВАТ «Львівський завод газової апаратури» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Шимчишина І.С., що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Під час ліквідаційної процедури, у відповідності до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», 29.02.2012року між відповідачем: ВАТ «Львівський завод газової апаратури» та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товарна біржа «Львівська» укладено договір № 290212 про реалізацію майна на аукціоні. Предметом даного договору є здійснення дій, пов'язаних з підготовкою, організацією та проведенням аукціону з продажу майна підприємства-банкрута ВАТ «Львівський завод газової апаратури», а саме, будівлі складу готової продукції літ. Г-1 загальною площею 484,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] за початковою ціною 69811 гривень 00 коп. без ПДВ. 27.04.2012року Товарною біржею «Львівська» за дорученням ліквідатора банкрута ВАТ «Львівський завод газової апаратури» на підставі вищезазначеного договору, проведено аукціон з реалізації нерухомого майна, зокрема, будівлі складу готової продукції літ. Г-1 загальною площею 484,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] за початковою ціною 69811 гривень 00 коп. без ПДВ. Згідно з Протоколом № 12 проведення повторного аукціону з реалізації нерухомого майна від 27 квітня 2012 року складеного за результатами проведеного аукціону, позивач є переможцем аукціону (покупцем) будівлі складу готової продукції літ. Г-1 загальною площею 484,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] за початковою ціною 69811 гривень 00 коп. без ПДВ, яка належала відповідачу. Згідно з ч. 1ст. 61 ЦПК України, обставини визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позивачем, відповідачем та третьою особою визнано: - що будівля складу готової продукції літ. Г-1 загальною площею 484,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] за початковою ціною 69811 гривень 00 коп. без ПДВ, яка належала відповідачу; - що Товарною біржею «Львівська» проведено аукціон з продажу майна банкрута Відкритого акціонерного товариства «Львівський завод газової апаратури» (ЄДРПОУ 00153471) та позивач є переможцем аукціону (покупцем) будівлі складу готової продукції літ. Г-1 загальною площею 484,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] за початковою ціною 69811 гривень 00 коп. без ПДВ, яка належала відповідачу; - що будівля складу готової продукції літ. Г-1 загальною площею 484,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] за початковою ціною 69811 гривень 00 коп. без ПДВ, яка належала відповідачу фактично є власністю позивача. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку що позивач та відповідач домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу будівлі складу готової продукції літ. Г-1 загальною площею 484,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] їх воля була спрямована на укладення такого договору та відбулось фактичне його виконання. Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). За загальним правилом, момент набуття права власності за договором пов'язується з переданням майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 ЦК України). Набуття права власності на майно за договорами, які потребують нотаріального посвідчення, пов'язане з цим посвідченням (ч. З ст. 334 ЦК України), а право на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає з дня реєстрації права на нього (ч. 4 ст. 334 ЦК України). Відповідно Глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, при вчиненні правочину про відчуження нерухомого майна, нотаріусу подаються правовставлюючі документи на нерухоме майно та витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Правовстановлювальними документами є ті, на підставі яких набуте право власності. Як правило, це договір або рішення суду. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті , статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316 - 319 ЦК України) З урахуванням положень частини першої статті 15 та статей 328, 392 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами. На підставі наведеного, суд приходить до висновку що набуття позивачем права власності знайшло підтвердження в ході судового розгляду та підтверджується зібраними в справі доказами, а тому позов підлягає до задоволення. Частиною 1 ст. 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом ( ч. 4 ст. 182 ЦК України). Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Outcome: approved