Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] разом з спадкодавцем матір'ю [PERSON], померлою 03 квітня 2006 року, визнати за ним право власності на спадкове майно, після смерті матері [PERSON], що складається з: земельної ділянки площею 3,76 гектарів у межах згідно з планом, яка розташована на території Новоцаричанської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, масив № 12, ділянка № 387, кадастровий номер 5120885200:01:002:0693, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вказуючи, що 03 квітня 2006 року померла його матір [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,76 гектарів у межах згідно з планом, яка розташована на території Новоцаричанської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, масив № 12, ділянка № 387, кадастровий номер 5120885200:01:002:0693. Позивач фактично мешкав разом з матірю по день її смерті за адресою: с. Нова Царичанка Білгород Дністровського району Одеської області по вул. Леніна, 3 /нині Центральна/, вели спільне господарство та він здійснював догляд за хворою матір'ю. Як спадкоємець за законом звернувся до Білгород Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини, але із за відсутності оригіналу державного акта на право приватної власності на землю йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому він і вимушений звернутися з вказаним позовом до суду. Представник позивача в ході судового розгляду справи позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити, про що надав заяву. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, заперечень проти позову не має. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно до наданих заяв. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 03 квітня 2006 року померла матір позивача - [PERSON]. /л.с. 5-6/ Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,76 гектарів у межах згідно з планом, яка розташована на території Новоцаричанської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, масив № 12, ділянка № 387, кадастровий номер 5120885200:01:002:0693./л.с. 7/ Позивач бажає прийняти спадщину після померлої, звернулася до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки померлою був втрачений оригінал державного акту на право приватної власності на землю, що підтверджується листом завідувача Білгород Дністровської районної державної нотаріальної контори від 01.04.2016 року за № 574/02-17. /л.с. 8/ Факт постійного проживання позивача разом з спадкодавцем підтверджується довідкою Новоцаричанської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області від 15.07.2016 року № 206, відповідно до якої [PERSON], фактично проживав біля матері за адресою: с. Нова Царичанка, вул. Леніна, 3 /нині Центральна/, проживали разом, вели спільне господарство та [PERSON] здійснював догляд за хворою матір'ю. Позивач фактично прийняв спадщину після померлої, так як проживав з нею разом по день її смерті. Відповідно до ст. ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в ході судового розгляду справи, позивач проживав разом із своєю матірю [PERSON] по день її смерті, не заявив відмову від спадщини. При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги позивача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved