Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом першої черги на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , який належав [PERSON] , який помер [INFO] . Мотивує свій позов тим, що по смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , позивачка прийняла спадщину, є його спадкоємцем за законом першої черги. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити. Позивачка, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, а справу слухати у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві до суду позов [PERSON] визнав повністю, щодо визнання її права власності на вказане вище майно не заперечує. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. А відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до запису в господарській книзі №1 за 2015 рік, будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , рахується за [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер [INFO] . Копією свідоцтва про шлюб виданого Борочиченською сільською радою Горохіського району серії [NUMBER] від 22 травня 1964 року, актовий запис №10, підтверджується, що по смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкоємцем за законом першої черги є його дружина [PERSON] З довідки Цегівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 25 жовтня 2019 року №449 вбачається, що 10 квітня 2014 року за № 1250 посвідчувався заповіт від імені [PERSON] . Заповіт не змінено і не скасовано. Заповітом спадкодавець заповів належну йому земельну ділянку площею 3,2 га для [PERSON] , яка прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом про що містяться відомості у спадковій справі, позивачка від права на обов`язкову частку відмовилася. Право спадкування житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , який належав [PERSON] , який помер [INFO] заповітом визначено не було. Таким чином, судом встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після померлого [PERSON] , прийняла спадщину. Позивачка прийняла спадщину, так як проживала на день смерті спадкодавця в даному житловому будинку, де проживає і на даний час. У спадковій справі відкритій по смерті [PERSON] , який помер [INFO] , міститься заява від імені [PERSON] про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса від 05 лютого 2020 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що позивачка не подала документи на оформлення спадщини у повному обсязі. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved