Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою у якій просить визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку № 108 по вулиці Енгельса в селі Плесецьке Васильківського району Київської області та по ? частині земельних ділянок, площею 0,120 і 0,200 га, що розташовані за вказаною адресою. В обґрунтування вимог своєї заяви позивач зазначив, що він не може оформити прийняття спадщини після свого батька, оскільки другий спадкоємець після батька його сестра утримує у себе і не надає оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, внаслідок чого, з цих причин, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Позивач і його представник в судовому засіданні підтримали вимоги заяви в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що дійсно оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно знаходяться у неї. Проте, вона не бажає надавати їх своєму брату [PERSON] з метою недопущення оформлення останнім права власності на передбачену йому частину спадкового майна. Тертя особа в наданій суду заяві просила проводити розгляд справи у відсутності її представника. Вислухавши пояснення сторін і представника позивача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається із досліджених в судовому засіданні матеріалів спадкової справи № 12/2013 до майна померлого 25 квітня 2013 року [PERSON], сторони є його дітьми, яким він заповів все своє майно. На підставі Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 30.11.1989 року, Державного акта на право приватної власності на землю від 08.11.2000 року і Рішення виконавчого комітету Плесецької сільської ради Васильківського району Київської області № 34 від 28 лютого 2002 року, померлому також належали житловий будинок № 108 по вулиці Енгельса в селі Плесецьке Васильківського району Київської області та дві земельні ділянки, площею 0,120 і 0,200 га, що розташовані за вказаною адресою (а.с. 11, 15, 16). У встановлений законом строк сторони звернулися до нотаріальної контори з метою прийняття та оформлення спадщини за заповітом після померлого батька. Постановою приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] від 20.03.2014 року № 64/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно у вигляді відповідної частки зазначеного житлового будинку і земельних ділянок, з тих підстав, що спадкоємцями не було подано оригіналів правовстановлюючих документів на дане майно спадкодавця (а.с. 9). При вирішенні даної справи суд враховує встановлені нормою статті 1 ЦПК України завдання цивільного судочинства, яким є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України, яка передбачає диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як на підставу своїх вимог, позивач посилається на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка ґрунтується на не поданні нотаріусу для цього оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Під час розгляду справи встановлено, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно знаходяться у відповідача. Однак, вона не надає їх позивачу, оскільки з власних субєктивних міркувань вважає неправомірними майнові права останнього на визначену їх батьком у заповіті частину спірного майна. При цьому, відповідач пояснила, що ні позивач, ні нотаріус не зверталися до неї з проханням або вимогами про надання оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Будь-які докази цього стороною відповідача також не надано. Таким чином, суд вражає, що позивач не позбавлений можливості самостійно або за посередництва нотаріуса, яким заведено спадкову справу до майна померлого, вирішити питання щодо надання відповідачем нотаріусу оригіналів правовстановлюючих документів на спірне майно та належного оформлення нотаріусом майнових прав сторін на спадкове майно відповідно до заповіту, що вказує на передчасність звернення позивача із даною заявою до суду. Крім того, слід наголосити, що суд не виконує функцій інших державних органів щодо оформлення права власності та, у даному випадку, не має повноважень для фактичної підміни правовстановлюючого документу на нерухоме майно судовим рішенням про визнання права власності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним і необґрунтованим та заявленим передчасно, а тому в його задоволенні слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed