Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідачів в обґрунтування якого покликався на те, що 08.05.2013р. між Кредитною спілкою «Самопоміч» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2272, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 4000грн. строком на 12 місяців із сплатою 60 % річних із щомісячною оплатою основної суми і відсотків. З метою забезпечення кредиту, відповідачі [PERSON] та [PERSON] виступили поручителями, оформивши договори поруки. За час дії кредитного договору відповідач [PERSON] здійснила лише три оплати, незважаючи на неодноразові нагадування. Не реагували на це і поручителі. В зв'язку з цим станом на 20.08.2014р. їх заборгованість за кредитом становить 6774,42грн., з яких: 3415,79грн. - основна сума заборгованості; 3358,63грн. - відсотки. Тому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача Бойчук М.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, покликаючись на викладені в заяві обставини, просив позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю, пояснила, що кредит вчасно не сплатила у зв'язку з відсутністю на це коштів, на даний час вона влаштувалась на роботу та буде сплачувати заборгованість. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали. Заслухавши представника позивача та відповідача [PERSON], які в свою чергу не заперечили проти розгляду справи за відсутності відповідачів, які не з'явились в судове засідання, дослідивши докази у справі, суд вважає наступне. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 08.05.2013р. між Кредитною спілкою «Самопоміч» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2272, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 4000грн. строком на 12 місяців із сплатою 60 % річних із щомісячною оплатою основної суми і відсотків (а.с.3,4). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) зобов'язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Однак, як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості (а.с.7) [PERSON] порушувала графік погашення кредиту, внаслідок чого кредит вчасно не сплачувала. Таким чином [PERSON] станом на 20.08.2014р. має заборгованість перед позивачем у розмірі 6774,42грн., з яких: 3415,79грн. - основна сума заборгованості; 3358,63грн. - відсотки. Дані обставини відповідачем [PERSON] не заперечується, визнається, тому згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України такі не підлягають доказуванню. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене, те, що визнання позову відповідачем є безумовним, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, переконавшись у правильному розумінні відповідачем змісту обставин справи, відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції останньої з цього приводу, вважає, що позов в частині стягнення з неї вказаної в позові заборгованості слід задоволити. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, а згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що в забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань 08.05.2013р. між Кредитною спілкою «Самопоміч» укладено договори поруки з [PERSON] та [PERSON], які несуть солідарну відповідальність у повному обсязі (а.с.5,6), тому у суду є всі підстави стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved