Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить розірвати шлюб з відповідачкою та залишити сина [PERSON], [INFO], на проживання з ним, мотивуючи тим, що 01.10.2005 він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі. Від спільного проживання вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відносини в сімї не склалися, між ними відсутнє взаєморозуміння. Відповідачка стала до нього холодною. Пізніше він дізнався, що вона йому зраджує. На даний час вони не підтримують подружніх стосунків, стали чужими людьми. Він не може простити дружині зраду та її відношення до нього. Вважає, що зберегти їхню сімю неможливо, а тому він твердо має намір розірвати шлюб. Крім того, у нього з відповідачкою виник спір про подальше проживання сина [PERSON], [INFO], який на даний час фактично проживає з ним у будинку його батьків. Він бажає, щоб після розлучення син проживав з ним. Він має всі можливості та умови для проживання та виховання сина, оскільки, працює, має самостійний заробіток, позитивно характеризується по місцю роботи, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває. В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримав. Позов в частині визначення місця проживання дитини просить залишити без розгляду, в звязку з добровільним вирішенням спору. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але надала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність. Позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнала, в частині визначення місця проживання дитини заперечила. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки. Ухвалою Овруцького районного суду від 22.03.2018 позов в частині визначення місця проживання дитини залишено без розгляду. Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ТП №008278 між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб 01.10.2005 (актовий запис №14). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися, вони припинили спільне проживання та не підтримують подружніх стосунків, тобто фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим. Судовий збір позивачем сплачено в сумі 1409 грн. 60 коп. в доход держави.

Outcome: approved