Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування свого позову посилається на те, що рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровського району ради народних депутатів міста Дніпропетровська № 588/20 від 13.09.1991 року її чоловіку [PERSON] було відведено земельну ділянку площею 0,08 га по [ADDRESS] для будівництва індивідуального житлового будинку. На підставі рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровського району ради народних депутатів міста Дніпропетровська № 588/20 від 13.09.1991 року було складено акт від 22.10.1991 року на встановлення меж ділянки та червоної лінії земельної ділянки площею 0,08 га по [ADDRESS]. Згідно довідки комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» №1081 від 15.07.2009 року та технічного паспорту від 12.10.2012 року домоволодіння [ADDRESS] складається з: житлового будинку літ. А-1 загальною площею 38,1 кв.м., житловою площею 21,0 кв.м., який складається з: коридору - 1-1 площею 3,3 кв.м., житлової - 1-2 площею 21,0 кв.м., кухні - 1-3 площею 11,1 кв.м., санвузол - 1-4 площею 2,7 кв.м. Висновком ТОВ «Стеконик» житловий будинок [ADDRESS] відповідає будівельним нормам та може бути прийнято до експлуатації згідно свого призначення. Чоловік позивачки [PERSON], [INFO] помер. Після померлого [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS], що складається з: житлового будинку літ. А-1 загальною площею 38,1 кв.м., житловою площею 21,0 кв.м., який складається з: коридору - 1-1 площею 3,3 кв.м., житлової - 1-2 площею 21,0 кв.м., кухні - 1-3 площею 11,1 кв.м., санвузол - 1-4 площею 2,7 кв.м., право власності відповідно до вимог чинного законодавства на який [PERSON] за своє життя не зареєстрував. Єдиними спадкоємцями після померлого [PERSON] є позивачка та син [PERSON], які на момент смерті спадкодавця [PERSON] були зареєстровані та проживали разом із спадкодавцем. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі до Четвертої дніпропетровської нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO], син спадкодавця - [PERSON] від прийняття спадщини після батька відмовився на користь позивачки [PERSON] Позивачка зазначила, що постановою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської нотаріальної контори Циганко О. В. від 05.03.2014 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] їй було відмовлено через відсутність у останнього зареєстрованого права власності на спірне домоволодіння [ADDRESS]. Оскільки померлий [INFO] спадкодавець [PERSON] не встиг за своє життя зареєструвати право власності на домоволодіння [ADDRESS], а також приймаючи до уваги, що відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відсутня можливість зареєструвати право власності за померлим [PERSON], тому позивачка просила суд визнати за нею право власності на домоволодіння [ADDRESS], що складається з: житлового будинку літ. А-1 загальною площею 38,1 кв.м., житловою площею 21,0 кв.м., який складається з: коридору - 1-1 площею 3,3 кв.м., житлової - 1-2 площею 21,0 кв.м., кухні - 1-3 площею 11,1 кв.м., санвузол - 1-4 площею 2,7 кв.м. в порядку спадкування за законом, після померлого [INFO] [PERSON]. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримала та надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у відсутність його представника, про що надав відповідну заяву. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровського району ради народних депутатів міста Дніпропетровська № 588/20 від 13.09.1991 року її чоловіку [PERSON] було відведено земельну ділянку площею 0,08 га по [ADDRESS] для будівництва індивідуального житлового будинку. На підставі рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровського району ради народних депутатів міста Дніпропетровська № 588/20 від 13.09.1991 року було складено акт від 22.10.1991 року на встановлення меж ділянки та червоної лінії земельної ділянки площею 0,08 га по [ADDRESS]. Згідно довідки комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» №1081 від 15.07.2009 року та технічного паспорту від 12.10.2012 року домоволодіння [ADDRESS] складається з: житлового будинку літ. А-1 загальною площею 38,1 кв.м., житловою площею 21,0 кв.м., який складається з: коридору - 1-1 площею 3,3 кв.м., житлової - 1-2 площею 21,0 кв.м., кухні - 1-3 площею 11,1 кв.м., санвузол - 1-4 площею 2,7 кв.м. Висновком ТОВ «Стеконик» житловий будинок [ADDRESS] відповідає будівельним нормам та бути прийнято до експлуатації згідно свого призначення. Чоловік позивачки [PERSON], [INFO] помер, згідно свідоцтва про смерть від 10.09.2012 року, актовий запис №1372, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Після померлого [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS], що складається з: житлового будинку літ. А-1 загальною площею 38,1 кв.м., житловою площею 21,0 кв.м., який складається з: коридору - 1-1 площею 3,3 кв.м., житлової - 1-2 площею 21,0 кв.м., кухні - 1-3 площею 11,1 кв.м., санвузол - 1-4 площею 2,7 кв.м., право власності відповідно до вимог чинного законодавства на який [PERSON] за своє життя не зареєстрував. Єдиними спадкоємцями після померлого [PERSON] є позивачка та син [PERSON], які на момент смерті спадкодавця [PERSON] були зареєстровані та проживали разом із спадкодавцем. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі до Четвертої дніпропетровської нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO], син спадкодавця - [PERSON] від прийняття спадщини після батька відмовився на користь позивачки [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи №82/2013 від 23.01.2013 року відкритою Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою. Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської нотаріальної контори Циганко О. В. від 05.03.2014 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] позивачці було відмовлено через відсутність у спадкодавця зареєстрованого права власності на спірне домоволодіння [ADDRESS]. Згідно з ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Оскільки померлий [INFO] спадкодавець [PERSON] не встиг за своє життя зареєструвати право власності на домоволодіння [ADDRESS], що унеможливлює реалізацію спадкових прав позивача, тому суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння [ADDRESS], що складається з: житлового будинку літ. А-1 загальною площею 38,1 кв.м., житловою площею 21,0 кв.м., який складається з: коридору - 1-1 площею 3,3 кв.м., житлової - 1-2 площею 21,0 кв.м., кухні - 1-3 площею 11,1 кв.м., санвузол - 1-4 площею 2,7 кв.м. в порядку спадкування за законом, після померлого [INFO] [PERSON].

Outcome: approved