Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу. В обгрунтування заявлених вимог [PERSON] вказано про те, що за час спільного мешкання сторони зрозуміли, що мають різні погляди на життя та питання, що виникають у спільному побуті, у зв`язку із чим постійно виникали конфлікти. З серпня 2016 року шлюбно-сімейні відносини сторін припинено. У шлюбі у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] , який проживає із матір`ю. У судове засідання сторони не з`явились, позивачем подано клопотання про розгляд справи за її відстуності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Судом направлялись судові повістки за адресою реєстрації відповдіача, однак відповідач їх не отримує, у зв`язку із чим суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача по наявним матеріалам справи. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 223,280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зважаючи на те, що належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подавав, згідно вимог ст.281 ЦПК України, судом 25.11.2019 постановлено протокольну ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 26 січня 2013 року між сторонами зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 35. На даний час сторони сімейні стосунки не підтримують, відповідач фактично не проживає за місцем реєстрації. За приписами ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Шлюбні стосунки подружжям припинені, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved