Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання своє статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії відповідачу за адресою: [ADDRESS] .1. Так, як даний будинок є багатоповерховим, опалення до зазначеної квартири здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку. Відповідач не здійснювала у повному обсязі оплату за надані послуги, внаслідок чого за період з 01.03.2014 року по 01.03.2020 року утворилась заборгованість на суму 10144,53 грн. з них: 9484,32 грн. за послугу з постачання теплової енергії та 660,21 грн. за послугу гарячого водопостачання. Тому, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судовий збір. Ухвалою від 22.06.2020 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу двічі направлялись позовна заява з додатками та копія ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження за адресою місця реєстрації. Вказане повернулось на адресу суду з відміткою «закінчення терміну зберігання». Станом на 02.10.2020 року відповідачем відзиву не надано, а також клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, учасниками справи не подавались. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Положеннями ч. 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг, що надаються КПТМ «Криворіжтепломережа» як постачальником теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] .1. Житлове приміщення перебуває у комунальній власності, наймачем є [PERSON] , на ім`я якої відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] (а.с. 6). На даний час за вказаною вище адресою зареєстрована [PERSON] (а.с. 6, 23). Будинок, в якому зареєстрована відповідач, є багатоповерховим, опалення квартири [ADDRESS] здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення будинку. Відповідач у вказаний у позові період накопичення заборгованості ніяких заяв про припинення теплопостачання до підприємства позивача не надавала та не зверталась. Отже, оскільки опалення багатоквартирного будинку здійснюється від транзитних трубопроводів житлового багатоквартирного будинку і є невід`ємною частиною системи опалення будинку, в тому числі, і опалення квартири відповідача, тому відповідач є такою, що фактично спожила надані послуги. На підставі зазначених фактів, конклюдентних дій відповідача та приписів норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України №630 від 21.07.2005 року, - між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання. Відтак, позивачем були надані послуги з постачання теплової енергії за адресою [PERSON] , однак остання належним чином не виконувала своїх зобов`язань по оплаті за отримані послуги, у зв`язку з чим, у неї перед КПТМ «Криворіжтепломережа» утворилася заборгованість за період з 01.03.2014 року по 01.03.2020 року на суму 10144,53 грн. з них: 9484,32 грн. за послугу з постачання теплової енергії та 660,21 грн. за послугу гарячого водопостачання (а.с. 7). Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на час виникнення правовідносин) плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки передбачені договором або законом. Обов`язок споживача щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію також встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». У судовому засіданні встановлено, що розмір плати за послуги, які надавались КПТМ «Криворіжтепломережа», встановлений відповідно до Тарифів на теплову енергію КПТМ «Криворіжтепломережа», затверджених Постановами НКРЕ, діючими в окремі періоди нарахування вартості спожитих послуг. Жодних доказів в спростування вказаних позивачем обставин судом не встановлено, а наданий розрахунок суд вважає належним та допустимим доказом, оскільки здійснений з урахуванням рахунків-фактур (які є підтвердженням факту надання послуг), Тарифів на теплову енергію КПТМ «Криворіжтепломережа», затверджених Постановами НКРЕ, діючими в окремі періоди нарахування вартості спожитих послуг. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 610, 614 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його неналежне виконання, обумовлене наявністю провини боржника. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 2102,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved