Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем першої черги за законом, у встановлений законодавством строк звернувся із заявою про прийняття спадщини. Пізніше, 23.12.2015 р., позивач звернувся до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Златі Д.С. (ордер серії ОД № 458385 від 01.10.2020 р.) направив до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON] , помер [INFO] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] , померла [INFO] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] , батьки: [PERSON] , [PERSON] ; копія технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , який в цілому складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 123,70 кв.м., житловою площею 76,20 кв.м., підсобною площею 47,50 кв.м., власник [PERSON] , самочинних споруд не має; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку [ADDRESS] ; копія рішення суду від 19.12.2006р., справа № 2-991/2006р.; копія постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що [INFO] помер [PERSON] батько сторін. Мати сторін [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0089117, виданого Ренійською райдержадміністрацією 06.11.1996 року, яка перебувала в колективній власності КСП «Новосільське», розміром 2,92 в умовних кадастрових га, та житлового будинку [ADDRESS] . Під час життя [PERSON] заповідального розпорядження не залишила, у зв`язку з чим спадкоємство здійснюється за законом. До кола спадкоємців першої черги спадкового майна [PERSON] входять її діти сторони по справі. Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 19.12.2006 р., цивільна справа № 2-991/2006р. за позивачем визнано право приватної власності на земельну частку (паю) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0089117, виданого Ренійською райдержадміністрацією 06.11.1996 року, яка перебувала в колективній власності КСП «Новосільське», розміром 2,92 в умовних кадастрових га. За наслідками розгляду справи, судом також було досліджено нотаріально завірену заяву про відмову відповідача від прийняття спадщини на користь свого брата позивача по справі. Крім того, рішенням суду було встановлено, що позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, шляхом постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, що підтверджувалось довідкою Новосільської сільської ради від 24.11.2006 р. № 08-10-248. Пізніше, позивач звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] у вигляді житлового будинку [ADDRESS] , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії. Ця обставина змусила позивача звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Таким чином, позивач прийняв спадщину, що залишилася після смерті [PERSON] в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідач як спадкоємець першої черги за законом відмовився від прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] на користь позивача, інших спадкоємців першої, другої та третьої черги немає. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Згідно до п. 20 ППВСУ від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~вимог ст.\~1268\~ЦК України\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її.\~Згідно ч.\~1\~ст.\~1269\~ЦК України, спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування заяву\~про прийняття\~спадщини.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за законом першої черги (ст. 1261 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, відповідач який також входить до кола спадкоємців першої черги за законом відмовився від прийняття спадщини на користь позивача, що підтверджується доказами, які міститься в матеріалах справи, інших спадкоємців першої, другої та третьої черги судом не встановлено. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч. 2 ст. 1274 ЦК України). Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак оформити її не може у зв`язку з обставинами, які не залежать від нього (відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно). Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на нерухоме майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved