Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду в обґрунтування якого, з урахуванням уточнень зазначив, що після смерті [PERSON] 07.08.2015 позивач [PERSON], який є її чоловіком та спадкоємцем та позивач [PERSON], яка є її донькою та спадкоємцем, фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON] Проте право власності на спадкове майно не було зареєстровано за позивачами, оскільки не надані правовстановлюючі документи щодо належності спадкодавцю нерухомого майна, про що позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Оскільки домоволодіння належить спадкодавцю на підставі договору забудови, але вказаний договір не був зареєстрований в компетентному органі, позивачі звернулись до суду та просять визнати за ними право власності на спадкове майно, а саме домоволодіння, розташованого за адресою: місто Дніпропетровськ, вулиця Капітальна, будинок 13а, по ? частині на кожного. Позивачі у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з урахуванням уточнень, з підстав в позові викладених, просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засідання проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, надав письмові заперечення в яких просив в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного. Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] 07.08.2015 відкрилась спадщина, яка складається з домоволодіння, розташованого за адресою: місто Дніпропетровськ, вулиця Капітальна, будинок 13а. [PERSON], який є чоловіком спадкодавця та позивач [PERSON], яка є донькою спадкодавця, фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON] Проте право власності на спадкове майно не було зареєстровано, оскільки домоволодіння належить спадкодавцю на підставі договору забудови, але вказаний договір не був зареєстрований в компетентному органі, що підтверджується постановою нотаріуса [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 21) Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1,2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 цього ж Кодексу, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1269 цього ж Кодексу передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На виконання вищенаведеної норми закону, позивач звернувся до державного нотаріуса Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене майно. 06 квітня 2016 року державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння, розташованого за адресою: місто Дніпропетровськ, вулиця Капітальна, будинок 13а, оскільки домоволодіння належить спадкодавцю на підставі договору забудови, але вказаний договір не був зареєстрований в компетентному органі. Згідно з наданим до Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 13а по вул. Капітальна в місті Дніпропетровську від 11.03.2016 року, [PERSON] від 11.03.2016 за підписом Інженера інвентаризації нерухомого майна [PERSON], вказано що домоволодіння №13-а по вулиці Капітальній в місті Дніпропетровську - не є самочинними на підставі п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773 (із змінами та доповненнями); «індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Відповідно до довідки №132 від 15.04.2016 року наданої Головою Лоц-Камянського територіального комітету громадського самоврядування [PERSON]: приватний будинок №13а по вул. Капітальна в місті Дніпропетровську побудований в 1985 році, зареєстрований в БТІ м. Дніпропетровська 24.05.1985 року, введений в житлову експлуатацію. Згідно до акту від 16.04.2016 року, який підписаний [PERSON] та [PERSON], вбачається, що саме сімя [PERSON] на основі договору забудови побудувала з власних будівельних матеріалів та за власні кошти житловий будинок №13а по вул. Капітальна в місті Дніпропетровську. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб є право власності. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оцінивши надані докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає необхідним визнати за позивачами право власності на домоволодіння, розташованого за адресою місто Дніпропетровськ, вулиця Капітальна, будинок 13а, після смерті [PERSON], яка померла 07 серпня 2015 року по ? частині на кожного. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved