overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності на самочинно збудовану будівлю і просить визнати за ним право власності на нежитлову господарсько-побутову будівлю в урочищі «Вапнярово» с. Городище Піщанського району Вінницької області. В обґрунтування вимог посилається на те, що згідно Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, серії ЯЯ № 020096, він є власником земельної ділянки, площею 0.5 га за межами населеного пункту Городищенської сільради Піщанського району. На території вказаної земельної ділянки знаходилась зруйнована будівля пташника колишнього колгоспу «Україна», потім СТОВ «Україна» с. Городище. Дана будівля не була включена до складу майна товариства із-за руйнації і не ввійшла до складу розпайованого майна колективу. Після отримання права власності на земельну ділянку позивач відремонтував та дообладнав дане приміщення під свої потреби. Розміщення самочинної будівлі не суперечить Державним будівельним нормам та не порушують права інших осіб. Представник відповідача - в.о. сільського голови Кроча В.М. не заперечуючи проти вимог просила про їх задоволення у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача та представника відповідача, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що згідно Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, серії ЯЯ № 020096, позивачу належить земельна ділянка, площею 0.5 га за межами населеного пункту Городищенської сільради Піщанського району. На даній земельній ділянці, на законних підставах, попередним власником, було розташовано нежитлову будівлю, яку позивач добудував та переобладнав для своїх потреб. Згідно зі ст. 376 п. 1 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно з п. 5 цієї ж статті на вимогу власника /користувача/ земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В зв'язку з тим, що права інших осіб не порушені, самочинні забудови відповідають будівельним нормам, незаконність права власності не встановлена судом, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] Мотивує свій позов тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Позивач є єдиним спадкоємцем майна померлого за заповітом, прийняв спадщину, просить визнати його право власності на спадкове майно. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, однак в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила його задовольнити, а справу слухати у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак в своїй заяві до суду позов визнав повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Справу просить слухати у його відсутність. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Квасівської сільської ради і зареєстрованого 13 вересня 1999 року в реєстрі за №26 стверджується, що [PERSON] все належне йому майно заповів своєму сину [PERSON], тобто позивачу. Згідно з свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] року. Згідно довідки Квасівської сільської ради №158 від 20 лютого 2015 року спадкоємцем майна після смерті [PERSON] по закону є його дружина [PERSON], а спадкоємцем по заповіту є його син [PERSON]. Останній вступив у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом догляду за спадковим майном. Заповіт [PERSON] не змінений і не скасований. З спадкової справи №312/2013 від 17 червня 2013 року вбачається, що після смерті [PERSON] спадщину прийняв позивач [PERSON], а [PERSON] відмовилася від успадкування належного їй майна після смерті чоловіка на користь свого сина [PERSON], тобто позивача. З листа державного нотаріуса від 19 лютого 2015 року №319/02-17 вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно і роз'яснено йому право на звернення до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Технічною документацією на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] Горохівського району Волинської області стверджується, що вказаний житловий будинок збудований з дотриманням відповідних будівельних норм. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, судом встановлено, що позивач після смерті своєї матері [PERSON] прийняв спадщину, а тому суд, з метою виконання волі спадкодавця, вважає, що слід встановити право власності по спадкуванню за заповітом [PERSON] на житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ №032936 від 04 жовтня 2003 року. Мотивує свій позов тим, що [INFO] помер її дядько [PERSON]. Позивач є єдиною спадкоємицею вказаного спадкового майна після смерті [PERSON] за заповітом, прийняла спадщину, просить визнати її право власності на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак в своїй заяві до суду позов підтримала повністю, просила його задовольнити, а справу слухати у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак в своїй заяві позов визнав повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Справу просить розглядати у його відсутність. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Бужанівської сільської ради і зареєстрованого 01 червня 2007 року в реєстрі за №14 стверджується, що [PERSON] все своє майно заповів позивачу [PERSON]. З свідоцтва про шлюб, яке офіційно перекладене з польської мови, вбачається [PERSON] 19 грудня 2009 року уклала шлюб з громадянином Республіки Польща [PERSON] і змінила своє прізвище на «[PERSON]». Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер [INFO]. Згідно довідки Бужанівської сільської ради №302 від 31 березня 2014 року спадкоємцем майна за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON], яка вступила у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом спільного обробітку земельної ділянки. Заповіт [PERSON] не змінений і не скасований. З спадкової справи №29/2014 року від 06 лютого 2014 року вбачається, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ №032936 від 04 жовтня 2003 року власником земельної ділянки площею 1,5158 гектарів, яка призначена для ведення особистого селянського господарства є [PERSON] З листа державного нотаріуса від 08 квітня 2014 року №644 вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно і роз'яснено йому право на звернення до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Отже, судом встановлено, що позивач після смерті [PERSON] прийняла спадщину, а тому суд, з метою виконання волі спадкодавця, вважає, що слід встановити право власності по спадкуванню за заповітом [PERSON] на земельну ділянку згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ №032936 від 04 жовтня 2003 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

\~\~\~\~Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на квартиру [ADDRESS]. \~\~\~\~Мотивує свій позов тим, що 13 вересня 2014 року помер її батько [PERSON]. Позивач є єдиним спадкоємцем майна померлого батька за законом. Після смерті батька позивач прийняла спадщину, однак оформити спадщину в нотаріальному порядку не може, так як відсутні будь-які правовстановлюючі документи на спадкове майно. Просить визнати її право власності на спадкове майно. \~\~\~\~Позивачка в судове засідання не зявилася, однак надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. \~\~\~\~Представник відповідача\~[PERSON] міської ради\~в судове засідання не зявився, Заперечень від останнього не надходило . \~\~\~\~Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ч.1\~ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. \~\~\~\~А відповідно до ч.2\~ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. \~\~\~\~Згідно з\~статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. \~\~\~\~Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] помер 13 вересня 2014 року. \~\~\~\~З матеріалів справи, зокрема свідоцтва про народження, вбачається, що позивачка є дочкою покійного [PERSON] \~\~\~\~З постанови нотаріуса від 25.01.2016 року вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно і розяснено їй право на звернення до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. \~\~\~\~Відповідно до\~статті 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~\~\~\~Отже, судом встановлено, що позивачка після смерті батька [PERSON] прийняла спадщину, а тому, суд вважає, що слід встановити право власності по спадкуванню за законом за [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання право власності на земельні ділянки розташовані на території Вирівської сільської ради,передані для ведення особистого селянського господарства згідно розпорядження Сарненської райдержадміністрації від 04 листопада 2003 року № 473, площею 2.00 га. згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія РВ № 069171,що зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 405; площею 3.19 га.,згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 051668,що зареєстровано в книзі записів державних актів на право власності на землю за № 406,вартістю 38841 грн.68 коп. в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 23 листопада 2012 року. Представник позивача згідно заяви підтримала позов в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач згідно заяви позов визнав, просить позов задовольнити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно копій відповідних свідоцтв засвідчується, що спірне майно належало для [PERSON], який помер 23 листопада 2012 року. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені факт вступу заявника у встановлені строки у володіння спадковим майном, відсутність заповітів та заяв третіх осіб про прийняття спадщини, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання таким, що не проживав постійно разом із спадкодавцем, [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] та усунення від права на спадкування за законом спадщини, відкритої внаслідок смерті [INFO]. [PERSON]. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 вересня 2016 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту та усунення від права спадкування за законом, позов задоволено повністю вирішено питання про визнання [PERSON] , таким , що не проживав постійно разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою : [ADDRESS] та усунуто [PERSON] від права на спадкування за законом спадщини, відкритої внаслідок смерті [INFO] [PERSON], але не вирішено питання про сплату судового збору . В судове засідання сторони не з»явилися. Згідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду справи з повідомленням сторін, однак їх присутність не є обов»язковою. Згідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення , якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір 1102,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання, що частка померлої 26 січня 2015 року [PERSON], в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, кадастровим номером: 5625410100:01:033:0178, що розташована за адресою: Рівненська область, м. Сарни, вул. Бєлгородська, 62-а, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0.0941 га., становила 1/2 її частину, та визнання за [PERSON], [INFO], право власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровим номером: 5625410100:01:033:0178, що розташована за адресою: Рівненська область, м. Сарни, вул. Бєлгородська, 62-а, цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0.0941 га., в порядку спадкування за заповітом. Позивач згідно заяви підтримав позов в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач згідно заяви просить справу розглянути за його відсутності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. З досліджених документів вбачається, що 1/2 частини спірної земельної ділянки належала [PERSON], яка померла 26 січня 2015 року. Відповідно до заповіту від 28 серпня 2010 року за №1044 [PERSON] заповіла належну їй на праві власності 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та 1/2 частину належної до нього присадибної земельної ділянки, розташованих за адресою: м. Сарни, вул. Белгородська, 62-А [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищевикладене, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини посилаючись на те, що [INFO] року померла його баба - [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема, земельна ділянка площею 3,5283 га, яка розміщена в адміністративних межах Шрамківської с/р, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 21.03.2007 року. [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла земельну ділянку [PERSON] та його батьку - [PERSON] в рівних частинах. [INFO] року [PERSON] раптово помер. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої мала ввійти також ? частина земельної ділянки, яка була заповідана йому [PERSON] Однак, як з'ясувалося, спадщина за заповітом була прийнята лише [PERSON] в розмірі ? частини. Його батько не прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки хворів, та не оформив на себе іншу частину земельної ділянки. Оскільки він є онуком спадкодавця, він має право на спадкування за законом після її смерті. Нещодавно він звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] Нотаріус відмовив у прийнятті заяви, оскільки ним пропущений визначений строк для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки його батько не прийняв спадщини, а про дану обставину йому стало відомо лише після смерті його батька, він не міг раніше подати заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та підтримав їх, просив суд надати строк три місяці, який буде достатній для подання заяви нотаріусу для прийняття спадщини. Відповідачі подали суду заяву у якій позов визнали повністю, просили його задоволити, справу розглянути без їх участі. Третя особа в судове засідання не з'явилася, подала заяви про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року. З копії заповіту від 17.08.2004 року вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповідає належну їй земельну ділянку площею 3,5283 га, яка знаходиться в адміністративних межах Шрамківської с/р, [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. З витребуваної у нотаріуса спадкової справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] звернулися з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] вчасно, що підтверджується копіями їх заяв. Відтак, суд вважає, що позивач не довів суд, що він є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], її майно успадковано за заповітом іншими особами, а доказів про право позивача на обов'язкову частку у спадку позивач не надав.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Своєчасно до нотаріуса за оформленням спадщини не звернувся в силу того, що на протязі певного часу не знав про існування заповіту. Лише в листопаді 2013 року, під час поховання дружини спадкодавця - [PERSON], знайшов заповіт на його ім»я. Цю причину вважає поважною в пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою. Просить задовольнити позов і визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в шість місяців. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом установлено, що [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Шершенецької сільською радою Кодимського району Одеської області 15 жовтня 2002 року). Позивач є спадкоємцем за заповітом ( заповіт від 27 квітня 2001 року, зареєстрований в реєстрі за №35 по Шершенецькій сільскій раді, згідно якого [PERSON] заповідав [PERSON] земельну частку (пай) розміром 3,37 умовних кадастрових гектари). Спадщину позивач не прийняв. Згідно пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відтак, ту обставину, що позивач довідався про існування заповіту лише у 2013 році, суд визнає поважною причиною пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому вважає за можливе поновити його. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved