Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про скасування арешту з нерухомого майна, а саме 1/4 частина квартири [ADDRESS] накладеного згідно Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н від 06.08.2012 року Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ у виконавчому провадженні № 28681744. Та просить виключити з єдиного державного реєстру заборон зазначений запис. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником 1/4 частини квартири [ADDRESS]. Вказане майно належить на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.12.1997 [NUMBER]. На даний час позивач має намір відчужити належну квартиру, але не може цього зробити, так як в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься обтяження у вигляді арешту на вказану квартиру за реєстраційним номером 12831640. Арешт на дану квартиру було накладено при виконанні рішення суду по справі за позовом ВАТ «Плюс Банк» про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором. Відповідно до довідки № 120 від 23.06.2015 року даний борг був повністю погашений. Представником позивача позовні вимоги підтримано повністю (а. с.25 ). В судове засідання представник відповідача не з»явився , про час і місце розгляду справи повідомлено належним чином, поважні причини неявки суду не повідомлено. Згідно ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено наступні факти. [PERSON] є власником 1/4 частина квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 02.12.1997 [NUMBER]. (а. с. 8). Постановою державного виконавця державної виконавчої служби Кіровського району б/н від 06.08.2012 року, накладено арешт на 1/4 частини квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 473489340 від 11.11.2015 року (а. с. 15). Згідно зі ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.І ст. 321 Цивільного кодексу України право власності непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійсненні. Згідно із ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагає усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження свої майном. Згідно ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своим майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову частково, оскільки арешт на квартиру було накладено при виконанні рішення суду по справі за позовом ВАТ «Плюс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 3246,39 грн., відповідно до довідки № 120 від 23.06.2015 року даний борг був повністю погашений (а. с. 6). Кіровським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, листом від 19.08.2015 року (вих. № 41922) повідомлено, що виконавчий документ відповідно до якого був накладений арешт на квартиру - відсутній, в зв'язку з закінченням строку зберігання завершених виконавчих проваджень, а тому даний арешт є безпідставним та таким , що підлягає скасуванню. При цьому, не підлягає задоволенню вимога про виключення з державного єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна даного запису, оскільки дана вимога є безпідставною та необгрунтованою. Дані вимоги можуть розглядати за умови відмови Державного реєстру у виконанні рішення суду про скасування арешту та лише в порядку адміністративного судочинства із зазначенням Державного реєстру заборон відповідачем. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати суд вирішує залишити по їх фактичному понесенню сторонами. На підставі ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 328, ч. 2 ст. 386 ст. 392, ст.ст. ЦК України, ст. ст.11, 88, 212-218 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial