Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення незаконно отриманої суми аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач пояснив, що рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 17 грудня 2010 року з нього було стягнуто аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], яка продовжувала навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів прибутку. У зв'язку з даним рішенням із заробітної плати позивача щомісячно проводились відрахування в розмірі 1/6 частин на рахунок сплати аліментів на утримання відповідача. На момент розгляду справи відповідач навчалася в Донецькому інституті міського господарства Державної академії житлово-комунального господарства. В лютому 2013 року позивачу стало відомо, що відповідач відрахована зі складу студентів Донецького інституту міського господарства Державної академії житлово-комунального господарства, за власним бажанням. Відповідач не повідомила позивача та виконавчу службу Управління юстиції в м. Єнакієве про її відрахування та приховувала той факт, продовжуючи отримувати аліменти. Таким чином відповідач незаконно отримувала аліменти з 01 грудня 2011 року по серпень 2012 року включно, тобто за 9 місяців отримана відповідачем сума складає 6856,23 (шість тисяч вісімсот п'ятдесят шість) гривень 23 копійки. 12 лютого 2013 року позивач звернувся до Єнакіївського міського суду Донецької області з позовом про звільнення від сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Рішенням суду від 12.03.2013 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю, так як відповідач надала довідку про те, що з 01 вересня 2012 року вона навчається в Інституті післядипломної освіти інженерно-педагогічних працівників. Позивач вважає, що відповідач незаконно отримала аліменти з 01 грудня 2011 р. по серпень 2011р. в сумі 6856,23 (шість тисяч вісімсот п'ятдесят шість) гривень 23 копійки, тому запропонував вирішити спір в добровільному порядку, але вона відмовилась. Тому [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення незаконно отриманої суми аліментів в розмірі 6856,23 (шість тисяч вісімсот п'ятдесят шість) гривень 23 копійки. Позивач в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явилась, заперечувала проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заявленого пояснила, що з 04 серпня 2009 року навчалася в Донецькому інституті міського господарства Державної академії житлово-комунального господарства. 01 грудня 2011 року була відрахована зі складу студентів за власним бажанням. Позивача та виконавчу службу Управління юстиції в м. Єнакієве про відрахування не повідомила та продовжувала отримувати аліменти, пояснивши це тим, що на той момент не мала роботи і їй потрібні були гроші. 01 вересня 2012 року [PERSON] була зарахована до Інституту післядипломної освіти інженерно-педагогічних працівників. Відповідач пояснила, що дійсно з 01.12.2011 по 01.09.2012 отримувала аліменти на навчання від [PERSON], але не навчалася. Сума алыментыв, отриманих за даний період не заперечувала, пояснила, що сплатити її позивачу вона не має можливості. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії рішення Єнакіївського міського суду від 17 грудня 2010 року, долученого до матеріалів справи (а.с.5), з [PERSON] на користь відповідача було стягнуто аліменти на користь та утримання [PERSON] [INFO], у розмірі 1/6 частин всіх видів прибутку, починаючи з 30 листопада 2010 року до закінчення навчання. Згідно Договору №275/09 (а.с.19), з 04 серпня 2009 року [PERSON] була зарахована до складу студентів Донецького інституту міського господарства Державної академії житлово-комунального господарства, а з 01.12.2011 відрахована за власним бажанням згідно наказу про відрахування №197-С від 01.12.2011, про що свідчить копія відповіді з навчального закладу №24/07 від 06.02.2013 (а.с.7) Після відрахування відповідачка не повідомила позивача та виконавчу службу Управління юстиції в м. Єнакієве про відрахування та продовжувала отримувати аліменти, що підтверджується довідкою про утримання з заробітної плати позивача № 380 від 11.02.2013 року ( а.с.8). 12 лютого 2013 року позивач звернувся до Єнакіївського міського суду Донецької області з позовом про звільнення від сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Рішенням суду від 12.03.2013 року, справа №230/1535/13-ц (а.с.6) в задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю, так як відповідач надала довідку № 1345 від 28.02.2014 року про те, що з 01 вересня 2012 року вона навчається в Інституті післядипломної освіти інженерно-педагогічних працівників, зазначений факт також підтверджується Договором №9511 від 01.09.2012 року (а.с.11-12). Таким чином відповідач отримувала аліменти, але не навчалась з 01.12.2011 по 01.09.2012 , сума виплат за цей період складає 6856,23 (шість тисяч вісімсот п'ятдесят шість) гривень 23 копійки, яку позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 ст.199 Сімейного кодексу України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд не приймає до уваги пояснення відповідача стосовно того, що вона не повідомила позивачу про те, що тимчасово не навчається у навчальному закладі, оскільки потребувала на гроші, оскільки отримання нею аліментів за час, коли відповідач не навчалась у навчальному закладі суперечить рішенню суду, яким аліменти з позивача стягувались лише на період навчання та ці пояснення не є підставою для відмови у задоволенні позову.. В судовому засіданні об'єктивно встановлено, що з позивача на користь відповідача з 01.12.2011 по 01.09.2012 стягувались аліменти на період навчання, але остання в зазначений проміжок часу фактично не навчалася, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 80, 84, ч.1,2 ст. 199 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved