Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, третя особа Служба у справах дітей Київської районної у м.Донецьку ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, посилаючись на те, що 17.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» та позивачем укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення та 17.12.2012 року ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», був укладений договір про відступлення прав вимоги. Внаслідок укладання указаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора / стягувача за договором № 15-93/48-2867/07 від 13.07.2007 року позичальником згідно якого є відповідач [PERSON] 13.07.2007 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 15-93/48-2867/07 з подальшим внесенням змін та доповнень. Відповідно до даного договору банк зобов'язався надати відповідачу кредит шляхом відкриття не відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 51107,36 дол. США, відповідач зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі , строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 51107,36 грн. В свою чергу відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов'язання , чим грубо порушує умови кредитного договору, в результаті чого станом на 01.08.2013 року має прострочену заборгованість : - за кредитом - 52025,36 доларів США, що за курсом НБУ складає 415838,70 грн., по відсотках - 23423,19 доларів США, що за курсом НБУ складає 415838,70 грн., по відсотках -23423,19 дол. США , що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 187221,56 грн., неустойка - 1663,99 доларів США, що за курсом НБУ складає 13300,27 грн.. Позивач вказує, що з метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором, 13.07.2007 року між ПАТ «АК Промінвестбанк»та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 15-94/45-4464/07 відповідно до якого остання передала банку в іпотеку наступне майно, а саме : квартиру , яка розташована за адресою : [ADDRESS], яка складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 56,6 кв.м., у тому числі житловою 37,8 кв.м. Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 202770,00 грн. На невиконання вимог закону, позивач направив відповідачам вимогу про добровільне виселення за вих.. № 155-102 від 05.09.2013 року , яка була отримана особисто 13.09.2013 року , проте мешканцями зазначеного житла дана вимога залишилась проігнорованою. Позивач вказує, що у зв'язку із неодноразовим порушенням умов кредитного договору, вимагає дострокове виконання відповідачем своїх обов'язків по кредитному договору та іпотечному договору шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки , а саме : квартира, яка розташована за адресою : [ADDRESS], яка складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 56,6 кв.м., у тому числі житловою 37,8 кв.м., що належить на праві власності [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0403/1207/71-026 , яка складає 616360,53 грн., а саме : - за кредитом - 415838,70 грн., - по відсотках - 187221,56 грн., - пеня - 13300,27 грн., шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження» , встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності. Виселити відповідачів з квартири, яка розташована за адресою : [ADDRESS], яка складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 56,6 кв.м., цу тому числі житловою 37,8 кв.м., стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору у сумі 3555,70 грн.. Представник позивача належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву (а.с.131) згідно якої просила розглянути справу за її відсутністю та наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідачі по справі належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.75,78,82,84,89,91,93,94,95,96,115,118,119,120,123-125) в судове засідання не з'явилися, про причини своєї не явки суду не повідомили, тому суд вважає необхідним розглянути справу за відсутністю відповідачів на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Представник третьої особи Служби у справах дітей Київської районної у м. Донецьку ради належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву згідно якої просив розглянути справу за його відсутністю та прийняти рішення на підставі чинного законодавства (а.с.87). Суд дослідивши матеріали даної цивільної справи, вважає що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Київської районної у м. Донецьку ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» та позивачем укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення та 17.12.2012 року ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», був укладений договір про відступлення прав вимоги. Внаслідок укладання указаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора / стягувача за договором № 15-93/48-2867/07 від 13.07.2007 року позичальником згідно якого є відповідач [PERSON] (а.с.41-60). 13.07.2007 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 15-93/48-2867/07 з подальшим внесенням змін та доповнень, за яким останній отримав кредит на суму 51107,36 доларів США гривень зі сплатою 15 % за користування кредитом строком повернення до 12 липня 2022 року (а.с.9-18). Для забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] 13.07.2007 року між банком та [PERSON] укладено договір іпотеки № 15-94/45-4464/07 відповідно до якого остання передала банку в іпотеку наступне майно, а саме: квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS], яка складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 56,6 кв.м., у тому числі житловою 37,8 кв.м. та яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] 28 грудня 2006 року за реєстровим № 6426, зареєстрованого КП БТІ м. Донецька заставною вартістю 202770 гривень (а.с.21-24). Станом на 22.10.2013 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у розмірі 616360,53 грн., яка складається з 415838,70 грн. заборгованість за кредитом, 187221,56 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 13300,27 грн. пеня (а.с.29) Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно частинам 1 та 2 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Стаття 35 цього Закону передбачає, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 37 постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що банком направлялася вимога про усунення порушення 05.09.2013 року, яка була отримана відповідачами 13.09.2013 року. Розмір суми заборгованості у вказаній вимозі відповідає загальній сумі, розрахованої для подання позовної заяви. (а.с. 38-39) Таким чином, суд приходить до висновку, що банк мав законні підстави звернутися з позовом до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. В пункті 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 зазначено, що резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до частини 4 статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом. Згідно вимог ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. У частинах 2 і 3 цієї ж статті встановлений певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в частині 3 статті 109 ЖК України. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 43 постанови від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39 - 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Виходячи із аналізу наведених правових норм, примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо добровільно мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника, або в інший погоджений сторонами строк. Таким чином суд приходить до висновку, що вимога банку про виселення відповідачів подана передчасно до позасудового врегулювання питання, а тому в даній частині позову позивачу необхідно відмовити. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1, 2 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлений цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Крім того, згідно з ч.1 ст.131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів. Разом з тим, відповідачі не надали суду ніяких доказів на підтвердження відсутності в них зобов'язань по даному кредитному договору. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжних доручень (а.с.8) суд вважає за необхідне стягнути в солідарному порядку з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача судові витрати, які були сплачені позивачем у розмірі 3555 грн. 70 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 514,549,550, ЗУ «Про іпотеку», ст.109 ЖК України, ст.88 ЦПК України,

Outcome: partial