Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання недійсним заповіту, посвідченого 16.01.2006 р. приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16.10.2013 р., залишеним в силі Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11.12.2013 р., у задоволенні позову відмовлено з мотивів того, що позивач є неналежним. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.04.2014 р. рішення попередніх судів скасовані з мотивів того, що висновки про неналежність позивача є помилковими та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, окрім того, судами не надано оцінки висновкам КНДІСЕ щодо підроблення підпису заповідача на заповіті, а тому справа була передана на новий розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва. В подальшому позивач уточнив обґрунтування позовних вимог та просив визнати заповіт, посвідчений 16.01.2006 р. приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON], недійсним у зв'язку з його нікчемністю. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутність до суду не надіслав, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Третя особа в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила слухати справу у її відсутність, а позов вважає таким, що підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи суд встановив. [INFO] помер [PERSON], після смерті якого до Сьомої Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] (а.с. 10, том 1), на підставі заповіту від 16.01.2006 р., [PERSON] (а.с. 12, том 1), на підставі заповіту від 18.01.2006 р., та [PERSON] (а.с. 14, том 1). Постановою Сьомої Київської державної нотаріальної контори від 06.03.2007 р. (а.с. 28, том 1) відповідачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] на підставі ст. 1254 ЦК України у зв'язку з тим, що наявність заповіту від 18.01.2006 р. на [PERSON], посвідченого Яцьківською сільською радою Васильківського району Київської області, скасовує його попередній заповіт від 16.01.2006 р. Постанова набрала чинності, оскільки не була у передбаченому законодавством порядку оскаржена до суду. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27.03.2009 р. заповіт від 18.01.2006 р., визнаний недійсним в судовому порядку (а.с. 60-61, том 1). У відповідності до ст. 1254 ЦК України недійсність останнього заповіту не відновлює чинності попереднього, а випадки відновлення чинності попереднього заповіту є вичерпними, проте питання недійсності попереднього заповіту підлягає вирішенню лише в судовому порядку, щодо чого сторонами до справи було долучено листи Міністерства юстиції України № П-10036/13.1 від 11.07.2013 р. та № Г-23535-31 від 27.12.2006 р. (а.с. 35-36, 173, том 1). У відсутність судового рішення щодо недійсності заповіту від 16.01.2006 р., [PERSON] звертався в судовому порядку із позовом до [PERSON], треті особи [PERSON], Яцьківська сільська рада Васильківського району Київської області, за визнанням права власності на майно померлого [PERSON], за наслідками чого рішенням Апеляційного суду м. Києва від 02.06.2011 р. йому було відмовлено у задоволенні позовних вимог (а.с. 174-175, том 1). Так само [PERSON] звертався за переглядом рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27.03.2009 р. про визнання недійсним заповіту [PERSON] до Апеляційного суду м. Києва та до Дніпровського районного суду м. Києва, за наслідками чого Ухвалами від 25.07.2011 р. (а.с. 62, том 1) та 20.03.2012 р. (а.с. 63, том 1) [PERSON] було відмовлено. Згідно висновків почеркознавчої експертизи КНДІСЕ від 06.10.2006 р., 16.02.2007 р., 14.05.2009 р. (а.с. 39-40, 41-43, 45-49, том 1) підпис заповідача [PERSON] на заповіті відповідача від 16.01.2006 р. є підробленим, оскільки він виконаний не заповідачем [PERSON], а іншою особою, з наслідуванням підпису [PERSON] Відповідно до листа Міністерства юстиції України № Г-23535-31 від 27.12.2006 р. (а.с. 35-36, том 1), в якому наголошується, що Міністерством юстиції України встановлена відсутність інформації щодо заповіту від 16.01.2006 р. у Спадковому реєстрі, що є порушенням п. 171 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та п. 2.8 Положення про Спадковий реєстр, відсутність оголошення заповіту та роз'яснення нотаріусом змісту ст. 1307 ЦК України, що є порушенням ст. 1248 ЦК України та п.п. 157, 161 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, встановлена невідповідність посвідчувального напису на заповіті від 16.01.2006 р. вимогам форми № 42, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 1/5 від 10.05.2005 р. Як встановлено ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності до ст. 1254 ЦК України кожний новий заповіт скасовує попередній і недійсність останнього заповіту не відновлює чинність попереднього, крім випадків, встановлених ст.ст. 225, 231 ЦК України. Згідно ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним, і за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved