Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, яку згодом уточнила,про стягнення з відповідача на її користь пені у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення у сумі 5091,75 грн., витрат на правову допомогу в розмірі 350 грн., а також судових витрат. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 липня 2001 року між сторонами було укладено шлюб, який було розірвано 11 жовтня 2006 року, від даного шлюбу вони мають дитину -[PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. За рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області № 2-7115/2004 боржник [PERSON] зобовязаний до сплати аліментів на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON] на її користь, однак злісно ухиляється від виконання цього обов»язку, внаслідок чого виникла заборгованість по аліментам. На виконанні відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області перебуває вищевказаний виконавчий лист, однак боржником добровільно рішення суду не виконується, кошти на утримання дитини не сплачуються. Факт несплати коштів підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 01.04.2015 року. Боржник має заборгованість по аліментам станом на 01 квітня 2015 року в розмірі 16 244 грн. Боржник ухиляється від сплати аліментів. Він неодноразово викликався до відділу ДВС,попереджався про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України за злісне ухилення від сплати аліментів, але міри по погашенню заборгованості та працевлаштуванню не вживає. Вироком Мелітопольського міськрайонного суду від 26 листопада 2008 року відповідача було засуджено за ст.. 164 ч.1 КК України за ухилення від сплати аліментів на утримання дитини. Вироком Мелітопольського міськрайонного суду від 04 листопада 2014 року відповідача знову засуджено за ст.. 164 ч.1 КК України за ухилення від сплати аліментів на утримання дитини. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 14 жовтня 2014 року стягнуто з відповідача неустойку за прострочення несплати аліментів за період з 01.09. 2011 року по 01.09.2014 року у сумі 4 317 грн. 56 коп. Відповідач продовжує не платити аліменти та погашати заборгованість, тому позивачка знову звертається до суду з метою стягнення з нього неустойки за останні півроку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від її представника надійшла заява з проханням слухати справу за їх відсутності, на позові наполягає, також зазначила, що у січні 2015 року отримала від [PERSON] аліменти в сумі 100 грн., у травні 2015 року- 3000 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився,від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, проти задоволення позову заперечує, надав копії квитанцій за січень-травень 2015 року. У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згіднозі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згіднозі ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено наступне. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду № 2-7115/2004 з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі ? частини всіх видів заробітку, починаючи з 07.12.2004 року і до досягнення ним повноліття. /а.с.11/ Вироком Мелітопольського міськрайонного суду від 26 листопада 2008 року відповідача засуджено за ст.. 164 ч.1 КК України за ухилення від сплати аліментів на утримання дитини (а.с.14). Вироком Мелітопольського міськрайонного суду від 04 листопада 2014 року відповідача засуджено за ст.. 164 ч.1 КК України за ухилення від сплати аліментів на утримання дитини (а.с.15). Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 14 жовтня 2014 року стягнуто з відповідача неустойку за прострочення несплати аліментів за період з 01.09. 2011 року по 01.09.2014 року у сумі 4 317 грн. 56 коп.(а.с.16-17) Внаслідок невиконання рішення суду щодо сплати аліментів станом на 01 квітня 2015 року за відповідачем утворилась заборгованість яка становить 16244,00 грн. відповідно до копії розрахунку заборгованості боржника по аліментам від 01 квітня 2015 року. /а.с.41/ Як вбачається з даного розрахунку заборгованість відповідача щодо сплати аліментів з 01 вересня 2014 року по 01 квітня 2015 року становить 3495 грн. Як вбачається з копій квитанцій, наданих відповідачем та пояснень позивачки, 14 травня 2015 року [PERSON] погашено заборгованість зі сплати аліментів на користь позивачки за період з 01 вересня 2014 року по 01 квітня 2015 року в розмірі 3000 грн., також 15 січня 2015 року відповідачем сплачено 100 грн. аліментів. Ч. 1 ст. 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Тобто, сплата відповідачем аліментів після подачі позову позивачкою не позбавляє останню права на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Крім того, відповідачем не наведено жодного доказу відсутності його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, натомість вищевказані вироки про засудження відповідача за ст.. 164 ч.1 КК України свідчать про наявність такої вини останнього, що є умовою для стягнення з нього неустойки за прострочення їх сплати. Також, виходячи з положень ст. 196 СК України, аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, неустойка за прострочення їхсплати нараховується не на всю суму заборгованості в арифметичній прогресії, а її нарахуванняобмежуєтьсялише сумою несплачених аліментів за кожен день прострочення без її накопичення в прогресії. Сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи із того, скільки днів прострочено до сплати повної суми заборгованості. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-81цс13 від 11 вересня 2013 року. Так, зазначено, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Таким чином, суд розраховує пеню за період з 01 вересня 2014 року по 14 травня 2015 року (дату погашення заборгованості зі сплати аліментів відповідачем),враховуючи період заборгованості по аліментам за період з 01 вересня 2015 року по 01 квітня 2015 року, згідно розрахунку державного виконавця. Пеня за період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року · вереснь: нараховано485 грн., строк прострочення 226 днів, пеня: 485 грн. х1%:100х226 дн.=1096,10 грн.; · жовтень: нараховано 485грн., строк прострочення 195 дні, пеня: 485 грн. х1%:100х195 дн.=945,75 грн.; · листопад: нараховано 485грн., строк прострочення 165 дні, пеня: 485 грн. х1%:100х165 дн.=800,25 грн.; · грудень: нараховано 485грн., строк прострочення 134 дні, пеня: 485грн. х1%:100х134 дн.=649,90грн.; · 2). Пеня за січень-березень 2015року: - січень: : нараховано485 грн. (заборгованість 485-100=385) , строк прострочення 103 дні,, пеня: 385грн х1%:100х103 дн.=396,55 грн. - лютий: нараховано535грн., строк прострочення 75 дні, пеня: 535грн х1%:100х75 дн.=401,25грн - березень: нараховано 535 грн., строк прострочення 44 дні, пеня: 535грн х1%:100х44 дн.=235,40грн Таким чином, судом визначено, що загальний розмір пені складає 4525,20 грн. З урахуванням вищевикладеного суд вважає необхідним частково задовольнити позовну вимогу про стягнення з відповідача неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, а саме- в розмірі 4525,20грн . Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати зі сплати послуг адвоката за складання позову в розмірі 350,00 грн. За змістом ст.ст.79, 84 ЦПК до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, в тому числі, витрати на правову допомогу адвоката або іншого фахівця в галузі права. На даний час граничний розмір визначається на підставі Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Виходячи з матеріалів справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вказаної вимоги, оскільки позивачем не додано до позову достатні та належні докази понесених ним витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги в розмірі 350 гривень, (довідка про надання послуг зі складання позовної заяви із зазначенням затраченого часу та розрахунок адвоката, акт прийому-передачі послуг, який визначає зміст правової допомоги, квитанції до прибуткового касового ордеру, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, касового чеку, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги). У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі243 грн. 60 коп.

Outcome: partial