Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому після уточнень просив: стягнути з Міністерства внутрішніх справ України та [PERSON] прокуратури України солідарно на його користь спричинену матеріальну шкоду в розмірі 56381,70 грн. та моральну шкоду в розмірі 55000 грн.. В обґрунтування свого позову [PERSON] Тхао зазначив, що 13.06.2012р. з даху власного будинку його скинув громадянин В*єтнаму, у зв*язку з чим йому було спричинено тяжкі тілесні ушкодження. Внаслідок тяганини по справі на небажанням органом досудового слідства в особі слідчого та процесуального керівника проводити досудове розслідування по кримінальному провадженню від 26.11.2012р., він неодноразово звертався зі скаргою на бездіяльність слідчого Комінтернівського РО ХМУ ГУМВСУ в Харківській області та прокурора. Позивач вважає, що з початку проведення дослідчої перевірки, а потім і досудового слідства, все було направлено на те, щоб То Тієн Чуєно не притягувати до кримінальної відповідальності за вчинені дії. За наслідками дослідчої перевірки працівниками Комінтернівського РВ чотири рази відмовлялось у порушенні кримінальної справи. З вказаним рішенням погоджувалась прокуратура району, та лише після втручання прокуратур вищого рівня, поновлювалась дослідча перевірка. Позивач вважає, що бездіяльність посадових осіб органу досудового слідства та прокуратури району виражається в тім, що вони не виконують покладені на них нормами УПК України та іншими законами обов*язки, гальмуючи слідство, не вирішуючи питання по суті. В своєму позові позивач посилається на ст.ст.1167,1176 ЦК України. Також, позивач зазначив, що внаслідок невиконання слідчим по справі своїх службових обов*язків, він позбавлений можливості компенсувати витрати на лікування, реабілітаційні заходи, які виникли внаслідок травм, отриманих від злочинних дій, які він оцінює в 56381,70 грн.. Моральну шкоду він оцінює у 25000 грн.. В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги та вказали, що потерпілий [PERSON] Тхао звернувся із цивільним позовом до То Тиєн Чуєн в рамках кримінального провадження, де також просив стягнути з останнього матеріальну шкоду в розмірі 56381,70 грн. та моральну шкоду в розмірі 25000 грн.. Представник відповідача [PERSON] Прокуратури України в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав недоведеності вчинення [PERSON] прокуратурою України незаконних дій або бездіяльності, прийняття незаконного рішення. Представник відповідача Міністерства внутрішніх справ України також не визнала позовні вимоги з посиланням не їх безпідставність, необґрунтованість, оскільки вони не підтверджуються належними доказами. Представник третьої особи не з*явився, про день та розгляд справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що у провадженні слідчого СВ Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області перебували матеріали кримінального провадження від 26.11.2012р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України. 30.11.2015р. прокуратура Комінтернівського району м.Харкова направила до Комінтернівського районного суду м.Харкова клопотання про звільнення особи То Тієн Чуєна від кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України у зв*язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. У відповідності до вимог\~ст.15 ЦК України \~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Таке право підлягає захисту у разі доведення його порушення відповідними фізичними або юридичними особами. Згідно до\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яки вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1\~ст.22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Такі збиткі і порушення її цивільного права певними особами позивач також зобов'язаний довести. Статтею 56 Конституції України\~закріплено право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування; їх посадових і службових осіб.\~\~ Звертаючись з даним позовом до суду, позивач визначає відповідачем [PERSON] прокуратуру України та Міністерство внутрішніх справ України, які, виходячи з аналізу вищенаведених норм чинного законодавства, не є органом, який несе відповідальність за завдану шкоду у розумінні\~ст. 1167 ЦК України, оскільки ніяких дій стосовно позивача працівниками [PERSON] прокуратури України та працівниками Міністерства внутрішніх справ України не здійснено. Натомість, положення\~ст. 1176 ЦК України\~закріплюють особливий режим відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Статтею 1176 ЦК України\~визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей\~1166,\~1167 ЦК України, відповідно до ч. 1 яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Частиною другою пункту 5\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідальність за шкоду, завдану фізичній чи юридичній особі рішеннями, діями або бездіяльністю працівника під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків згідно зі\~ст. 1172 ЦК України\~покладається на юридичну особу, з якою цей працівник перебуває у трудових правовідносинах. Таким чином, [PERSON] прокуратура України та Міністерство внутрішніх справ України не є належними відповідачами по вказаній справі. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Позивачем у даній справі не доведено, в чому полягає завдана йому шкода, не зазначено з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та не доведено факту її заподіяння відповідачами. Позивачем не було надано доказів, які б вказували на причинно-наслідковий зв'язок між бездіяльністю\~\~[PERSON] прокуратури України та Міністерства внутрішніх справ України і завданням цією бездіяльністю, на його думку, шкоди.\~\~ Відомостей про звернення позивача з будь- якими заявами чи скаргами на дії посадових осіб [PERSON] прокуратури України та посадових осіб Міністерства внутрішніх справ України, матеріали справи не містять. Виходячи з викладеного вище, заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed