Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом у якому просить виселити [PERSON], [INFO] із самовільно зайнятого жилого приміщення, а саме: з квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Мотивуючи тим, що на підставі розпорядження Дніпровської РДА від 13.02.2015 року №61 «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київради від 09.10.2014 року №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва», будинок [ADDRESS] 16.02.2015 року був переданий на праві господарського відання та знаходиться на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва». Предметом спору є однокімнатна квартира [ADDRESS], житловою площею 18,70 кв.м., загальною площею 30,50 кв.м., яка належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва. Зареєстрованих осіб у вказаній квартирі не має, що підтверджується відповідною довідкою. В квартирі [ADDRESS] проживає відповідач [PERSON], який самовільно зайняв житлове приміщення. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява та просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явились, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлялись судом належним чином. Відповідач [PERSON] про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Від представника третьої особи Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації Яценко Л.П. до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, зі змісту якої убачається, що Дніпровська РДА підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 13.02.2015 року № 61 «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київради від 09.10.2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва» житловий будинок [ADDRESS] закріплено на праві господарського відання за Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», що підтверджується переліком об'єктів житлового фонду територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (а.с. 3-4, 5-8). Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], житловою площею 18,70 кв.м., загальною площею 30,50 кв.м., належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва. Відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо зареєстрованого права власності на означену квартиру відсутні (а.с. 14). За даними довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА від 10.04.2018 року №1-34/230 за адресою: [ADDRESS] зареєстрованих осіб не має (а.с. 15). За положеннями ч.ч. 1-2 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Згідно із ст. 99 ЖК України, піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. У разі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени його сім'ї, а також тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле приміщення. У разі відмовлення вони підлягають виселенню в судовому порядку. Виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Під час судового розгляду було встановлено, що у вказаній квартирі проживає без реєстрації відповідач [PERSON], що підтверджується його заявою начальнику ЖЕД №403 від 23 лютого 2018 року (а.с. 10). 01 березня 2018 року на адресу відповідача направлено припис із вимогою звільнити самовільно зайняте житлове приміщення за адресою [ADDRESS] або надати документи, які підтверджують правомірність користування майном територіальної громади міста Києва (а.с. 11, 12). Проте добровільно звільняти займане житлове приміщення: квартиру [ADDRESS] відповідач відмовляється, про що складено Акт про не звільнення житлового приміщення, затверджений 19 березня 2018 року начальником ЖЕД №403 Кас'яновим В.А. (а.с. 13). Згідно із ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Частиною 1 ст. 109 ЖК України визначено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Судом установлено, що спірна квартира є квартирою державного житлового фонду, відповідач самоправно зайняв житлове приміщення, документів, які б підтверджували правомірність користування спірним майном суду не надав, зареєстрованих осіб у квартирі [ADDRESS] не має. Відповідно до ч. 2,3, ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні відповідачем не надано доказів на підтвердження його права проживання у [ADDRESS] та не спростовано доводи позивача, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги. А відтак, оцінючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду підлягає стягненню з відповідача на його користь у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved