Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування збитків, згідно якого просив стягнути з [PERSON] на свою користь відшкодування збитків у сумі 3837,15 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14.06.2014 року між позивачем та відповідачем укладений договір № КВ03-00004 про надання фінансового кредиту, згідно умов якого позивач надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 1789,60 грн., а відповідач зобов'язувався протягом шести місяців після підписання договору їх повернути та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 8 % річних від залишкової суми кредиту та комісію за обслуговування фінансового кредиту в розмірі 10 % від залишкової суми кредиту. На підставі вказаного договору відповідач зобов'язаний був в строк до 20.12.2015 року повернути позивачу кошти в розмірі 2457,72 грн., з яких: 1789,60 грн. - розмір кредитних коштів; 41,76 грн. - відсотки; 626,36 грн. - комісія; 300,00 грн. - штраф у разі порушення прострочення платежу. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, надані грошові кошти у встановлений строк не повернув. Крім того, згідно ст. 625 ЦК України , сума основного боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних становить 2818,33 грн. Представник позивача в суд не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, направив до суду клопотання з проханням розглядати справу у його відсутності, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що в справі містяться відповідні документи, заяв, заперечень, клопотань суду не надавав, в зв'язку з чим суд визнає, повторну неявку відповідача без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у його відсутності, та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.06.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська мікрофінансова мережа» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту № КВ03-00004, згідно умов якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти на поточні потреби в розмірі 1789,60 грн., а позичальник зобов'язується повернути фінансовий кредит та проценти за користування кредитом 8 % річних і комісію в розмірі 10 % від залишкової суми кредиту, строком на 6 місяців. (а.с. 6-7) Позивач виконав зобов'язання за договором надавши грошові кошти в розмірі 1789,60 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 14.06.2014 року (а.с. 9) Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно п. 2.1 договору про надання фінансового кредиту позичальник повертає кредит з процентами та платою за обслуговування кредиту в розмірі 409,62 грн. щомісячних внесків. Відповідно до п. 3.3.1 у випадку порушення умов даного договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 50,00 грн. за кожен факт порушення. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд бере до уваги розрахунок позивача щодо суми індексу інфляції за час прострочення виконання зобов'язання за договором про надання фінансового кредиту та три проценти річних. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання фінансового кредиту в розмірі 3837,15 грн., з яких: 2818,33 - сума основного боргу з урахуванням індексу інфляції; 41,76 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 626,36 грн. - заборгованість по комісії; 50,70 грн. - 3 % річних; 300,00 грн. - штраф. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 243,60 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору. (а.с.12)

Outcome: approved