Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із наведеним вище позовом, в якому враховуючи заяву про уточнення позовних вимог просить стягнути із [PERSON] заборгованість за договором кредиту у загальній сумі 2594161,83 грн., а також в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 5593 від 26.03.2008 р. Крім того, просить суд стягнути із відповідачів понесені витрати по сплаті судового збору. /а.с. 89/ При цьому посилається на те, що 26.03.2008 р. між ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступник Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» згідно статуту /а.с. 30-32/) та відповідачем [PERSON] укладений договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 284/24-99, за яким останній отримав кредитні кошти у сумі 62800,00 дол. США за умов погашення його частинами і сплатою 13 % річних та остаточним терміном повернення до 25.03.2023 р. З метою забезпечення повного і своєчасного виконання умов вказаного договору того ж дня між банком та відповідачем [PERSON] було укладено іпотечний договір під № 5593, за яким остання передала позивачу в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме: трьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. У зв'язку із порушенням [PERSON] обумовленого сторонами графіку погашення кредиту і сплати відсотків, тобто, неналежним виконанням обов'язків за договором кредиту, станом на 04.03.2014 р. по курсу НБУ станом на 02.11.2015 р. утворилась заборгованість у загальній сумі 2594161 грн. 83 коп., яку у добровільному порядку відповідач погасити відмовляється. Сторони у судове засідання 02.11.2015 р. не з'явились. Уповноважений представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у відсутність представника банку, при цьому, уточнені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позові та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі про час та місце розгляду справи завчасно повідомлялись судом у відповідності вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. [PERSON] подана заява, в якій він просить розглядати справу без його участі, при цьому наводить обставини щодо зменшення розміру неустойки. /а.с. 97/ За таких обставин, враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення у заочному порядку за відсутності сторін, без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197 та ст. 224 ЦПК України. /а.с. 98/ Вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, проте підлягають задоволенню частково, виходячи із наступного. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 26.03.2008 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», що підтверджується витягом зі Статуту, та [PERSON] був укладений договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 284/24-99, на підставі якого відповідачу надано кредитні кошти у сумі 62800 дол. США 00 центів за умов погашення частинами тіла кредиту і сплатою 13,00 % річних та у відповідності до узгодженого сторонами графіку, а також остаточним терміном повернення до 25.03.2023 р. /а.с. 6-10/ Для забезпечення виконання зобов'язань за даним договором 26.03.2008 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] укладений договір іпотеки № 5593, згідно якого остання передала в іпотеку трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], та належить відповідачу на праві приватної власності згідно договору купівлі - продажу від 24.07.2006 р. /а.с. 14-15/ У зв'язку із порушенням [PERSON] обумовленого графіку погашення кредиту і сплати відсотків станом на 04.03.2014 р. утворилася заборгованість у сумі 109042,39 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 02.11.2015 р. становить 2507290 грн. 95 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 1391948,26 грн., заборгованість за відсотками - 1115342,69 грн., а також пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором у загальній сумі 86870,88 грн. /а.с. 90/ Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Частиною другою ст. 1050 цього ж Кодексу передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому згідно статті 1048 цього Кодексу. Згідно норм ст.ст. 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У відповідності із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Листи - претензії банку із проханням погасити заборгованість з попередженням про звернення до суду у разі невиконання зобов'язання боржник та іпотекодавець проігнорували. /а.с. 56-59/ За таких обставин, задоволенню повністю підлягають пред'явлені позовні вимоги у частині стягнення основного боргу та заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 2507290,95 грн. Статтею 610 цього ж Кодексу встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Правовими наслідками порушення зобов'язання є сплата неустойки. (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України) Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ч.ч. 1 і 3 ст. 549 цього ж Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до норм ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно із ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З аналізу правової позиції Верховного Суду України, викладеній у справі № 6-100цс14, вбачається, що передбачені ч. 3 ст. 551 ЦК України підстави для зменшення розміру неустойки мають самостійний характер та визначаються у кожному випадку окремо в залежності від обставин справи. У пункті 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Судом беруться до уваги пояснення відповідача [PERSON] про наявність у нього на утриманні матері - інваліда ІІ-ої групи, а також відсутність постійного доходу, а тому суд вважає за необхідне зменшити пеню з 86870,88 грн. до 5000,00 грн. Відповідно до норм ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язань іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність. Крім того, положеннями ст. 39 цього ж Закону передбачено, що при задоволенні судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки. Так, згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж 30-денний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку визначеному чинним законодавством. За таких обставин, зважаючи на той факт, що відповідач порушив умови зобов'язання, вимога іпотекодержателя про усунення цих порушень не виконана, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині звернення стягнення є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому судом врахована позиція Верховного Суду України, викладена у постанові № 6-1494цс15 від 30.09.2015 р., згідно якої мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) в разі невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) цей предмет іпотеки. Рішення ж суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону не підлягає виконанню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial