Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування відповідачем моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'ю при виконанні ним трудових обов'язків . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач працює в ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» з 22.05.2006 року і по теперішній час. Відповідно до акту розслідування нещасного випадку за формою Н-1 від 15.02.2010 року за номером 12, позивач 12.02.2010 року отримав виробничу травму: закритий оскольчатий перелом основної фаланги двох пальців. Висновком МСЕК від 13.04.2010 року (№021883) йому встановлено 15% втрати працездатності внаслідок трудового каліцтва, безстроково. Позивач просив суд стягнути з ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» моральну шкоду в сумі 7 500,00 грн. по втраті 15% професійної працездатності внаслідок пошкодження здоров'я на виробництві. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. В позовній заяві просив суд розглянути справу без його участі, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. В судове засідання представник відповідача, Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1», не з'явився, надав письмові заперечення за дорученням, в яких позовні вимоги визнав частково у розмірі 1000,00 грн., просив суд розглянути справу за його відсутності, тому суд вирішив розглянути справу без участі сторін, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Позивач працює на ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» з 22.05.2006 року, де 12.02.2010 року при виконанні своїх трудових обов'язків отримав виробничу травму закритий оскольчатий перелом основної фаланги двох пальців (а.с.13), про що комісією розслідування нещасного випадку 15.02.2010 року був складений акт форми Н-1 (а.с.5-9, 11-13). За висновками Медико-соціальної експертної комісії від 13.04.2010 року, позивачу, первинно, встановлено стійку втрату професійної працездатності на 15% у зв'язку з отриманям виробничої травми(а.с.12). Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв'язку між попередніми умовами. Згідно з роз'ясненнями, даними в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року), відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про охорону праці» відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання які спричинили втрату працездатності». Із Закону «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» виключена ч. 3 ст. 34 відповідно до положень Закону України від 23 лютого 2007 року «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», в частині відшкодування моральної шкоди. Згідно з п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров'я, тощо. У випадку втрати потерпілим працездатності, він зазнає значно більше моральної шкоди, ніж яка заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Тому суд, враховуючи вимоги розумності та справедливості, вважає за можливе та необхідне стягнути з відповідача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» на користь позивача 5000,00 грн.(п'ять тисяч гривен) в порядку відшкодування моральної шкоди, що буде цілком еквівалентним завданим моральним стражданням. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Суд, розглянувши справу і задовольняючі позовні вимоги, вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір, відповідно до п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вищевказаного закону, у розмірі 243 гривен 60 копійок. На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст. 1167, 268, 1202 ЦК України та ст. ст. 153 п.2, 237-1 КЗпП України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року), Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: partial