Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про визнання права власності на автомобіль марки «ВАЗ 2103», 1976 року випуску, колір - корида, двигун № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] в порядку набувальної давності, відповідно до ст. 344 ЦК України, оскільки він безперервно та відкрито, на протязі більше ніж 5 років, володіє даним автомобілем. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка по справі, у підготовче судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: довіреність на право розпорядження (керування) автомобілем марки «ВАЗ 2103», 1976 року випуску, колір - корида, двигун № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , дана [PERSON] [PERSON] на період з 28.08.2009 р. по 28.08.2011 р.; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER] ; звіт про проведення незалежної оцінки автомобіля марки «ВАЗ 2103», вартість складає 64510 грн.; копія свідоцтва про смерть [PERSON] , помер [INFO] ; копія свідоцтва про шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після укладення шлюбу - « [PERSON] »; копія свідоцтва про народження [PERSON] , батько - [PERSON] .. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] належав автомобіль марки «ВАЗ 2103», 1976 року випуску, колір - корида, двигун № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . У серпні 2009 р [PERSON] передав у володіння [PERSON] належний йому автомобіль, про що свідчить довіреність від 28.08.2009 р. № 3208, та з того часу [PERSON] відкрито та безперервно володіє, вважаючи себе фактичним власником даного автомобіля. [INFO] р. [PERSON] помер. На сьогоднішній день позивач продовжує відкрито користується даним автомобілем. Оскільки позивач більш ніж 5 років добросовісно, безперервно володіє та відкрито користується даним рухомим майном, він вважає, що за ним може бути визнано право власності на автомобіль марки «ВАЗ 2103», 1976 року випуску, колір - корида, двигун № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] в порядку ст.. 344 ЦК України. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження у судовому засіданні. Ст. 344 ч. 1 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Згідно п. 11 Постанови Пленуму Вищего спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі Постанова) право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Відповідно до ч. 9 Постанови, при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Ч. 1 ст. 397 ЦК України передбачено, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Згідно з ч. 3 цієї статті, фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено ЦК України. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Як встановлено судом позивач з 2009 р. добросовісно, безперервно володіє та відкрито користується автомобілем марки «ВАЗ 2103», 1976 року випуску, колір - корида, двигун № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який йому передав [PERSON] .. У зв`язку з тим, що відповідачка, як правонаступник власника, не висуває вимоги про повернення автомобіля, погодилась із позовними вимогами, суд приходить до висновку, що позивач є добросовісним володільцем нерухомого майна. Факт володіння нерухомим майном позивач не приховував. Тобто на протязі більш ніж 5 років позивач добросовісно, безперервно та відкрито володіє даним автомобілем, таким чином є правові підстави для визнання за ним права власності на автомобіль марки «ВАЗ 2103», 1976 року випуску, колір - корида, двигун № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , в порядку ст.. 344 ЦК України. Відповідно до вимог ст.. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання за ним право власності на автомобіль марки «ВАЗ 2103», 1976 року випуску, колір - корида, двигун № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] за набувальною давністю є правомірними і законними, виходять із правовідносин, пов`язаних з набуттям права власності. Підстав, які не дозволяють визнання права власності за позивачем, судом не встановлено. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved