Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення грошових коштів в розмірі 83398,00 грн. в якості заборгованості за договором позики, що є еквівалентом 3700,00 доларів США згідно офіційного курсу НБУ станом на 23.04.2015 року, та 5898,49 грн. в якості процентів за користування грошовими коштами, а всього в розмірі - 89296,49 грн. Позов мотивує тим, що 04.07.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики на суму 44400,00 грн., що бкло еквівалентом 3700 доларів США станом на дату укладення договору, що підтверджується розпискою від 04.07.2014 року, згідно якого відповідач [PERSON] зобов'язувався повернути зазначену суму, однак не виконав зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, розмір якої становить 89296,49 грн., в тому числі 83398,00 грн. основного боргу, що є еквівалентом 3700,00 доларів США згідно офіційного курсу НБУ станом на 23.04.2015 року, та 5898,49 грн. процентів за користування грошовими коштами. Позичальнику було направлено відповідну письмову вимогу про повернення коштів, однак така останнім була проігнорована. Просить позов задоволити. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, а тому у відповідності до п.3 ч.1 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, причин неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку у відповідності до вимог ст.74 ЦПК України, через оголошення в пресі. Судові повістки про виклик у судові засіданні відповідачу не були вручені через поштове відділення за зареєстрованим місцем проживання останнього та повернулися до суду за закінченням терміну зберігання. Зважаючи на те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а належно повідомлений про розгляд справи відповідач в судове засідання не з'явився повторно, суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, справу слід розглянути у його відсутності, постановивши заочне рішення. Перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається із розписки від 04.07.2014 року (а.с.6), а також оглянутого в судовому засіданні її оригіналу, [PERSON] надав [PERSON] в борг кошти в сумі 44400,00 грн., що було еквівалентом 3700 доларів США станом на дату укладення договору, а [PERSON] зобов'язувався повернути позивачу вказаний борг. Відповідно до вимог ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У відповідності до ч.2 ст.1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. В судовому засіданні встановлено, що строк виконання договору сторонами не визначено, тому в межах цивільного законодавства позикодавцем було направлено позичальнику вимогу про повернення суми позики (а.с.7), однак така останнім була залишена без уваги, що стверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (рекомендованого), яке повернено на поштове відділення, звідки було відправлено, за закінченням терміну зберігання. Таким чином, є доведено, що відповідач [PERSON] отримавши у борг грошові кошти у сумі 44400,00 грн., що було еквівалентом 3700 доларів США станом на дату укладення договору, не виконав свої зобов'язання та вимогу про повернення суми позики, гроші не повернув. При цьому суд вважає, що вимога позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики в розмірі 83398,00 грн., що є еквівалентом 3700,00 доларів США згідно офіційного курсу НБУ станом на 23.04.2015 року - дати позовної заяви, не підлягає до задоволення, оскільки як вбачається із матеріалів справи та розписки від 04.07.2014 року кошти передавались відповідачу в національній валюті України - гривні, а тому і повинні бути повернені в тому розмірі та в тій грошовій одиниці. З врахуванням цих обставин позов слід задоволити частково та стягнути з відповідача борг у розмірі 44400,00 грн., що було еквівалентом 3700 доларів США станом на дату укладення договору та відповідно до вимог ст.1048 ЦК України, проценти за користування грошовими коштами в розмірі 5898,49 грн., а всього в розмірі - 50298,49 грн.

Outcome: approved