Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього заборгованість за розпискою в сумі 199825 грн, три відсотки річних за користування грошовими коштами відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.04.2008 року він передав відповідачу грошові кошти в сумі 25000 доларів США, що за курсом НБУ на день звернення складає 199825 грн. Відповідно до розписки, наданої відповідачем, [PERSON] зобов'язався повернути грошові кошти до 27.07.2013 року. Відповідач грошові кошти не повернув та від виконання зобов'язання ухиляється. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти задоволення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що у 2008 році [PERSON] отримав у борг від позивача грошові кошти в сумі 25000 доларів США, про що 11.04.2013 року надав [PERSON] розписку, в якій зобов'язався грошові кошти повернути в строк до 27.07.2013 року (а.с.35). На момент розгляду справи [PERSON] грошові кошти позивачу не повернув, що підтверджується наявністю у [PERSON] оригіналу зазначеної розписки. Відповідно до ст.ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З договором позики, як зазначено у ст.1046 ЦК України, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як передбачено ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується з розрахунком 3% річних наданим позивачем. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути суму заборгованості в розмірі 25000 доларів США, що за курсом НБУ на момент звернення позивача з позовом до суду складає 199825 грн. та 3% річних за користування грошовими коштами в сумі 2069 грн., а всього 201894 грн. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі 2018,94 грн. На підставі ст.526, 530, 625, 1046-1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved