Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, просить ухвалити рішення про стягнення проіндексованої заборгованої заробітної плати (виходячи з середнього денного заробітку 66,67 грн.) за час затримки розрахунку за період з 08.05.2014р. по 31.08.2016р. в розмірі 39662,39 грн. та проіндексованої заборгованої суми згідно виконавчого листа №465/7218/13-ц (2/465/961/14) виданого 25.09.2014р. Франківським районним судом м. Львова за період з 08.05.2014р. по 31.08.2016р. в розмірі 15409,55 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 07.05.2014р. ухвалено про стягнення з ТзОВ «Львівські автобусні заводи» на його користь недоплачену зарплату за вересень - грудень 2012 року в сумі 2635 гривень, індексацію заробітної плати у зв'язку з ростом цін в сумі в сумі 95,82 гривень, компенсацію втрати частини заробітку у зв'язку з затримкою термінів його виплати в сумі 95,82 гривень та середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 10 січня 2013 року по 07 травня 2014 року в сумі 22067,77 гривень, а всього разом 24894,41 гривень. На підставі отриманого виконавчого листа, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень було відкрито виконавче провадження ВП №45726316. Однак, рішення суду і на даний момент не виконано, що свідчить про грубе порушення законодавства про працю. Тому просить позов задовольнити і стягнути суми проіндексованої заборгованої заробітної плати за вказаний період. У підтвердження вимог покликається на документи про трудові відносини, копію рішення суду та інші документи, які просить вважати вичерпними в обґрунтування позовних вимог. З урахуванням наведеного просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явився, заявою до суду від 21.11.2016р. просить справу слухати у його відсутності і позов задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого позивач не заперечила. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи», що підтверджується долученою до матеріалів справи копією трудової книжки (а.с. 5). Згідно ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 07.05.2014р. ухвалено про стягнення з ТзОВ «Львівські автобусні заводи» на користь [PERSON] недоплачену зарплату за вересень - грудень 2012 року в сумі 2635 гривень, індексацію заробітної плати у зв'язку з ростом цін в сумі 95,82 гривень, компенсацію втрати частини заробітку у зв'язку з затримкою термінів його виплати в сумі 95,82 гривень та середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 10 січня 2013 року по 07 травня 2014 року в сумі 22067,77 гривень, а всього разом 24894,41 гривень. (а.с.6-10) Відповідно до п 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ № 100 від 08.02.1995р. нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Як встановлено судом, належна при звільненні заробітна плата позивачу в день звільнення не виплачена, рішення Франківського районного суду м. Львова від 07.05.2014р. не виконане і така не виплачена на день ухвалення судового рішення. Отже, слід вважати, що період затримки становить з 08.05.2014р. по 31.08.2016р. Згідно з положеннями частини шостої статті 95 Кодексу законів про працю України, статей 33,34 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року заходами державного регулювання оплати праці є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати. Відповідно до статті 33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці працівникам у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів (стаття 1, частина перша статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року. Положенням статті 34 Закону України «Про оплату праці» передбачено компенсацію працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати, що провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно зі статтями 1,2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), а саме у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати нарахованих громадянам грошових доходів: пенсії, соціальних виплат, стипендії, заробітної плати (грошового забезпечення тощо). Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» вбачається, що у справах, пов'язаних із вирішенням спорів про індексацію заробітної плати або компенсацію працівникам втрати її частини у зв'язку із затримкою її виплати, суди мають враховувати, що: індексація заробітної плати провадиться згідно зі ст. 33 Закону України «Про оплату праці» між переглядами Верховною Радою України розміру мінімальної заробітної плати і здійснюється відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і тих положень Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 1998 року №663 (з внесеними змінами та доповненнями), котрі йому відповідають, підприємством, установою чи організацією, які виплачують заробітну плату, при її нарахуванні починаючи з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, який перевищив 105 відсотків ( величину порога індексації). Компенсація втрати частини заробітної плати провадиться згідно зі ст. 34 Закону України «Про оплату праці» і Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (зі змінами, внесеними Постановою від 23 квітня 1999 року №692) підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати ( проіндексованої за наявності необхідних для цього умов) на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток. При таких обставинах суд приймає до уваги, як обґрунтований, поданий позивачем розрахунок загальної заборгованості невиплаченої проіндексованої заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність захистити законні права позивача на отримання належних останньому сум, про що вказано вище. Крім цього, у відповідності до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, такий слід стягнути в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved