Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він з 18.08.2011 року по 22.05.2014 рік перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], Євген, [INFO]. На підставі рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 22.04.2015 року з його заробітної плати стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів його доходу. З 2015 року донька [PERSON] проживає разом із позивачем за адресою його мешкання, перебуває на його утриманні. Для виховання та розвитку дитини створені всі належні умови для проживання та навчання. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд припинити стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилась, була повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, заперечень не надала. Згідно вимог\~ст. 224 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В ході судового розгляду встановлено, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2015 року, яке набрало законної сили 05.05.2015 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини\~[PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 8-9 копія рішення). \~ Згідно\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Достовірно встановлено, що на даний час дитина, [PERSON], [INFO], проживає разом із позивачем, за адресою: м. м. Кривий Ріг, пр.. Гагаріна, 71/49 ( а.с. 7 копія акту). Згідно із положеннями частини 2 статті 179 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. З аналізу положень статей 179, 180 Сімейного кодексу України вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів. Відповідно до розяснень, наданих у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Частиною 4 статті 223 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Частиною 1 статті 273 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Отже, за викладених обставин, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлений факт, що на даний час дитина, [PERSON], проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні, оскільки змінилися сімейні обставини платника та одержувача аліментів, суд вважає, що наявні підстави для припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, у звязку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином, оцінивши надані позивачем докази, розглянувши спір в межах заявлених вимог, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, у повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved