Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що він є власником житлового будинку за адресою : [ADDRESS]. Позивач та члени його сімї надали дозвіл своєму знайомому [PERSON], відповідачу по справі, на реєстрацію та тимчасове проживання в даному будинку. Відповідач не являється родичем позивача та членів його сімї. Вже більше року відповідач не проживає у будинку позивача, на прохання знятися з реєстрації не реагує. На адний час відповідач проживає у своїх батьків. Реєстрація відповідача у даному будинку не дає змоги позивачу отримати субсидію на оплату комунальних послуг, тому позивач просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу без нього. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, заяв, клопотань чи заперечень суду не надав, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважав можливим розглянути спір за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Позивач є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] Відповідач не проживає у спірному жилому приміщенні з грудня 2015 року, що підтверджується довідкою Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області № 663/02-33/02-10 від 08.12.2016 року та актами обстеження на предмет проживання депутата Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області Крушинської Н.І. від 06.02.2016 року, 04.03.2016 року, 04.04.2016 року, 06.05.2016 року, 06.06.2016 року, 06.07.2016 року, 06.08.2016 року, 06.09.2016 року, 06.10.2016 року, 06.11.2016 року, 05.12.2016 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 72 ЖК України передбачено, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», «Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть». Згідно ps ст. 98 ЖК України тимчасові жильці на вимогу наймача зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмови підлягають виселенню в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки з матеріалів справи факт непроживання відповідача у вищевказаному будинку доведений належними і допустимими доказами. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved