Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів у якому просив визнати незаконними дії нотаріуса Шевчук З.М. щодо реєстрації права власності за [PERSON] 01.11.2013 року на 1/2 частину житлового будинку рекреаційного типу, розташованого за адресою: [ADDRESS] і 1/2 земельних ділянок на яких розташований житловий будинок і виключити зазначений запис з реєстру прав власників. Визнати незаконними дії нотаріуса Шевчук З.М. щодо реєстрації договору купівлі-продажу від 01.11.2013 року укладеному між [PERSON] і [PERSON] в частині продажу 1/2 житлового будинку рекреаційного типу, розташованого [ADDRESS] і 1/2 земельних ділянок на яких розташований житловий будинок і виключити зазначений запис з реєстру прав власників. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.12.2007 року [PERSON] уклав кредитний договір №60/КВ 07 для розвитку бізнесу з ТОВ «УКРПРОМБАНК», згідно з яким отримав кредит в сумі 2000000 Євро. 11.12.2007 року між позивачем [PERSON] та ТОА «УКРПРОМБАНК» був укладений договір поруки №60/Znop-07-3, згідно якого позивач поручився перед кредитором за виконання боржником [PERSON] зобов'язань по вищевказаному кредитному договору. 12.12.2007 року між позивачем та ТОВ «УКРПРОМБАНК» укладено іпотечний договір, згідно якого позивач як майновий поручитель забезпечив вищевказаний кредитний договір та передав в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок рекреаційного типу, що розташований за адресою: [ADDRESS]. 12.05.2010 року рішенням Феодосійського міського суду стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «УКРПРОМБАНК» суму заборгованості за кредитним договором №60/КВ 07 від 11.12.2007 року в розмірі 16081856,42 грн. Судом встановлена розстрочка виконання рішення суду згідно із графіком, відповідно до якого останній платіж належало провести 21.01.2013 року. 04.06.2013 року між ТОВ «УКРПРОМБАНК» і [PERSON] укладено договір відступлення права вимоги згідно якого до нового кредитора, а саме [PERSON], переходить право вимоги за кредитним договором №60/КВ 07 від 11.12.2007 року та додатковими угодами до нього в сумі 40.650.371,63 руб. Про укладений договір відступлення прав вимоги позивачу стало відомо з моменту коли [PERSON] звернувся до Феодосійського міського суду (19.02.2014 року) з позовом про стягнення з нього як поручителя відсотків за прострочення оплати з повернення кредиту. В ході розгляду справи ним було з'ясовано, що [PERSON] є новим власником житлового будинку рекреаційного типу, розташованого за адресою: [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу укладеного з [PERSON] З договору купівлі-продажу вбачається, що правовстановлюючим документом власності майна [PERSON] є виписка з єдиного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАМ №778457, виданий 01.11.2013 року приватним нотаріусом Шевчук З.М., номер запису про право власності 3196960. Таким чином, виявилося, що 01.11.2013 року в результаті неправомірних дій нотаріуса Шевчук З.М. - [PERSON] незаконно і без достатніх на те законних підстав зареєстрував за собою право власності і потім продав від свого імені, що належить позивачу на праві власності 1/2 частину житлового будинку рекреаційного типу, розташованого за адресою [ADDRESS] і 1/2 земельних ділянок на яких розташований будинок. Зазначив, що він жодних попереджень про порушення обов'язків боржника по кредитному договору не отримував і відповідно не попереджався про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно договору іпотеки при прийнятті іпотекодержателем предмета іпотеки у власність в рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором, предмет іпотеки повинен бути оцінений. Вартість житлового будинку та земельної ділянки є вище суми заборгованості за кредитним договором. Однак, предмет іпотеки навмисно і незаконно був оцінений набагато нижче суми заборгованості за кредитним договором. Про проведення оцінки позивачу нічого не було відомо. Оцінка проведена необ'єктивно. Первісний кредитор ТОВ «УКРПРОМБАНК» скористався правом на дострокове повернення кредиту та рішенням суду від 12.05.2010 року сума заборгованості за кредитним договором була стягнута і термін виконання було встановлено 21.01.2013 року. Термін для пред'явлення вимоги про виконання забезпеченого зобов'язання для нового кредитора [PERSON] є період з 21.01.2013 року по 22.07.2013 року тобто протягом шести місяців. До зазначеного терміну позивач жодних претензій і вимог від кредитора не отримував. Порука припинилася. Дії нотаріуса щодо звернення стягнення на предмет іпотеки здійснені після припинення поруки та є незаконними. Вважає такі дії нотаріуса незаконними у зв'язку з чим просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 06.03.2017 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 10.04.2017 року у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 27.09.2017 року заяву представника позивача про забезпечення доказів у справі задоволено. У судовому засіданні, яке відбулось 27.09.2017 року задоволено клопотання представника позивача про витребування документів. Також, у зазначеному судовому засіданні відповідач [PERSON] заявив клопотання про застосування строку позовної давності. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували посилаючись на те, що у 2011 році [PERSON] з тих самих підстав, а саме закінчення строку поруки, намагався визнати частково припиненим іпотечний договір. Проте, ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справі від 14.12.2011 року було скасовано рішення апеляційного суду АР Крим та направлено справу на новий розгляд до Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим, відповідно до рішення якого від 08.01.2013 року у позові [PERSON] було відмовлено. Зазначене рішення набрало законної сили. Крім того, жоден з договорів укладених сторонами позивачем не оскаржений. Всі вони є чинними. Позивачем не надано доказів того, що [PERSON] або приватний нотаріус Шевчук З.М. порушили його права, вимоги Закону України «Про іпотеку», договору та ЦК України. [PERSON] діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, ним були вчиненні всі дії, передбачені законом. На підставі викладеного просили у задоволенні позову відмовити. Відповідач приватний нотаріус КМНО Шевчук З.М. в судове засідання не з'явилась, надіслала на адресу суду письмові пояснення в яких проти задоволення позову заперечувала посилаючись на те, що у відповідності до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотеко держателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотеко держателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Пунктом 4.4 ст. 4 «Порядок звернення стягнення та реалізації предмета іпотеки» іпотечного договору, посвідченого Радовим С.П. приватним нотаріусом Феодосійського міського нотаріального округу, 12.12.2007 року за реєстровим №4367 передбачено відповідне застереження та на підставі якого [PERSON] набув право власності на житловий будинок рекреаційного типу та земельні ділянки. Також, на виконання ст. 38 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавці були повідомлені про продаж житлового будинку рекреаційного типу та земельних ділянок, на підтвердження чого було отримано заяву [PERSON], засвідчену приватним нотаріусом Шевчук З.М. 01.11.2013 року та свідоцтво про передачу заяви [PERSON], видане приватним нотаріусом КМНО Рогозою О.П. від 01.11.2013 року та повідомлення про вручення [PERSON] 01.11.2013 року, яка містила відомості, що між [PERSON] та ТОВ «УКРПРОМБАНК» було укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором та наступний продаж житлового будинку рекреаційного типу та земельної ділянки. Вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню. Також, приватний нотаріус КМНО Шевчук З.М. просила справу розглядати без її участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Вислухавши думку представника позивача, відповідача [PERSON] та його представника, врахувавши письмові пояснення відповідача приватного нотаріуса КМНО Шевчук З.М., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 11.12.2007 року між [PERSON] та ТОВ «УКРПРОМБАНК» було укладено кредитний договір №60/КВ-07 на відкриття відновлювальної мультвалютної кредитної лінії, відповідно до умов якого [PERSON] банком було відкрито відновлювальну відкличну мультивалютну кредитну лінію та в її межах надано кредитні кошти в сумі 15150000,00 грн., з кінцевим строком користування до 30.09.2022 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом. 11.12.2007 року між [PERSON] та ТОВ «УКРПРОМБАНК» був укладений договір поруки №60/Znop-07-4, відповідно до умов якого поручитель поручився перед кредитором за виконання боржника зобов'язань за кредитним договором №60/КВ-07 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 11.12.2007 року. 12.12.2007 року між [PERSON], [PERSON] та ТОВ «УКРПРОМБАНК» був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого іпотека за цим договором забезпечувала вимоги іпотекодержателя за кредитним договором №60/КВ-07 від 11.12.2007 року, а також будь-якими змінами і доповненнями до нього, в тому числі стосовно збільшення процентної ставки за користування кредитом, строком кредитування, суми кредиту тощо. Предметом іпотеки за цим договором, що належить іпотекодавцю та іпотекодавцю/майновому поручителю на праві приватної спільної часткової власності є нерухоме майно: Житловий будинок рекреаційного типу, що розташований за адресою: Україна, [ADDRESS], 6, загальною площею 2602,5 кв.м., житловою площею 1304,0 кв.м. Вищевказаний житловий будинок належить [PERSON] - 1/2 частина будинку на праві приватної (спільної сумісної з дружиною [PERSON]) спільної часткової власності; іпотекодавцю/майновому поручителю [PERSON] - 1/2 частка будинку, на праві приватної (спільної сумісної з дружиною - [PERSON]) спільної часткової власності. Також предметом іпотеки є земельні ділянки, на яких розташований вищезазначений житловий будинок: земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER], за адресою: [ADDRESS], яка має площу 0,1524 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належить: 1/2 частка належить [PERSON] - 1/2 частина будинку на праві приватної (спільної сумісної з дружиною [PERSON]) спільної часткової власності та 1/2 іпотекодавцю/майновому поручителю [PERSON] - 1/2 частка будинку, на праві приватної (спільної сумісної з дружиною - [PERSON]) спільної часткової власності; земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS], яка має площу 0,0945 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належить: 1/2 частка належить [PERSON] - 1/2 частина будинку на праві приватної (спільної сумісної з дружиною [PERSON]) спільної часткової власності та 1/2 іпотекодавцю/майновому поручителю [PERSON] - 1/2 частка будинку, на праві приватної (спільної сумісної з дружиною - [PERSON]) спільної часткової власності. Рішенням Феодосійського міського суду АР Крим від 12.05.2010 року стягнуто солідарно з [PERSON] та ФОП [PERSON] на користь ТОВ «УКРПРОМБАНК» суму заборгованості за кредитним договором №60/КВ-07 від 11.12.2007 року в сумі 16081856,42 грн. та встановлено розстрочку виконання рішення суду до 21.01.2013 року. Стягнуто солідарно з [PERSON] та ФОП [PERSON] на користь ТОВ «УКРПРОМБАНК» судовий збір в сумі 1700,00 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 04.06.2013 року між ТОВ «УКРПРОМБАНК» та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор ТОВ «УКРПРОМБАНК» передав, а новий кредитор [PERSON] набув всі права іпотекодержателя за іпотечним договором, посвідченим 12.12.2007 року приватним нотаріусом КМНО Радовим С.Л. та зареєстрованим в реєстрі за реєстровим №4367, за умовами якого в іпотеки надано: житловий будинок рекреаційного типу, що розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 2605,5 кв.м., житловою площею 1304,0 кв.м., який належить на праві приватної спільної часткової власності іпотекодавцю [PERSON] та іпотекодавцю/майновому поручителю [PERSON] та земельні ділянки, на яких розташований зазначений будинок, а саме: земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER], розташована за адресою: [ADDRESS], яка має площу 0,1524 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належить на праві приватної спільної часткової власності іпотекодавцю [PERSON] та іпотекодавцю/майновому поручителю [PERSON]; земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS], яка має площу 0,0945 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належить на праві приватної спільної часткової власності іпотекодавцю - [PERSON] та іпотекодавцю/майновому поручителю [PERSON], який укладено в забезпечення зобов'язань за кредитним договором №60/КВ-07 від 11.12.2007 року. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, про укладений договір відступлення права вимоги позивачу [PERSON] стало відомо з моменту, коли [PERSON] звернувся до Феодосійського міського суду АР Крим з позовом про стягнення з нього, як поручителя відсотків за прострочення оплати з повернення кредиту за кредитним договором №60/КВ-07 від 11.12.2007 року. В ході розгляду справи, позивачу стало відомо, що новим власником житлового будинку рекреаційного типу, розташованого за адресою: [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу є [PERSON] Згідно договору купівлі-продажу від 01.11.2013 року [PERSON] купила, а [PERSON] продав житловий будинок рекреаційного типу, розташованого за адресою: [ADDRESS]. За вказаним договором, правовстановлюючим документом власності майна за [PERSON] була виписка з єдиного реєстру прав власності на майно про реєстрацію права власності серії ЕАМ №778457, виданий 01.11.2013 року приватним нотаріусом КМНО Шевчук З.М., номер запису 3196960. Позивач вважає, що 01.11.2013 року в результаті неправомірних дій нотаріуса Шевчук З.М., відповідач [PERSON] незаконно і без законних на те підстав зареєстрував за собою право власності, а потім продав від свого імені, що належить позивачу на праві власності 1/2 частину житлового будинку рекреаційного типу, розташованого за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частину земельних ділянок на яких розташований зазначений житловий будинок. Зазначив, що він жодних попереджень про порушення обов'язків боржника по кредитному договору не отримував і відповідно не попереджався про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно договору іпотеки при прийнятті іпотекодержателем предмета іпотеки у власність в рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором, предмет іпотеки повинен бути оцінений. Вартість житлового будинку та земельної ділянки є вище суми заборгованості за кредитним договором. Однак, предмет іпотеки навмисно і незаконно був оцінений набагато нижче суми заборгованості за кредитним договором. Про проведення оцінки позивачу нічого не було відомо. Оцінка проведена не об'єктивно. Первісний кредитор ТОВ «УКРПРОМБАНК» скористався правом на дострокове повернення кредиту та рішенням суду від 12.05.2010 року сума заборгованості за кредитним договором була стягнута і термін виконання було встановлено 21.01.2013 року. Термін для пред'явлення вимоги про виконання забезпеченого зобов'язання для нового кредитора [PERSON] є період з 21.01.2013 року по 22.07.2013 року тобто протягом шести місяців. До зазначеного терміну позивач жодних претензій і вимог від кредитора не отримував. Порука припинилася. Дії нотаріуса щодо звернення стягнення на предмет іпотеки здійснені після припинення поруки та є незаконними. Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача з огляду на наступне. Встановлено, що приватним нотаріусом КМНО Шевчук З.М. 01.11.2013 року за реєстровим №3712 було посвідчено договір купівлі-продажу будинку рекреаційного типу [ADDRESS]; За реєстровим №3717 було посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0945 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]; За реєстровим №3722 було посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки 0,1524 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. Сторонами за вказаними договорами були [PERSON] - продавець та [PERSON] - покупець. На підтвердження права власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок рекреаційного типу та земельні ділянки, продавцем [PERSON] було надано наступні документи: іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Феодосійського міського нотаріального округу Радовим С.П. 12.12.2007 року за реєстровим №4367 та договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Побединською В.О. 19.06.2013 року за реєстровим №525. Згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Пунктом 4.4 ст. 4 «Порядок звернення стягнення та реалізації предмета іпотеки» іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Феодосійського міського нотаріального округу Радовим С.П. 12.12.2007 року за реєстровим №4367, передбачено відповідне застереження передбачене ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та на підставі якого [PERSON] набув право власності на житловий будинок рекреаційного типу та земельні ділянки. Також, на виконання вимог ст. 38 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавці були повідомлені про продаж житлового будинку рекреаційного типу та земельних ділянок, на підтвердження чого було отримано заяву [PERSON], посвідчену приватним нотаріусом КМНО Шевчук З.М. 01.11.2013 року за реєстровим №3711, свідоцтво про передачу заяви [PERSON], видане приватним нотаріусом КМНО Рогозою О.П. 01.11.2013 року за реєстровим №3446 та повідомлення про вручення [PERSON] 01.10.2013 року заяви, яка містила відомості, що між [PERSON] та ТОВ «УКРПРОМБАНК» було укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором та наступний продаж житлового будинку рекреаційного типу та земельної ділянки (а.с. 145-146). Отже, договір купівлі-продажу житлового будинку та договори купівлі-продажу земельних ділянок були посвідчені приватним нотаріусом КМНО Шевчук З.М. з дотриманням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2015 року. Відчужуване нерухоме майно під забороною та арештом на момент посвідчення договорів купівлі-продажу не перебувало, що підтверджується відповідними витягами за результатами пошуків інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на об'єкти нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 126-127). Крім того, твердження позивача про те, що іпотечний договір від 12.12.2007 року є припиненим з посиланням на рішення Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим у справі №2-338/10 від 12.05.2010 року є необґрунтованими, з огляду на наступне. Встановлено, що у 2011 році [PERSON] звернувся до Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим з позовом про визнання частково припиненим іпотечного договору з посиланням на закінчення строку поруки, який діяв на думку позивача. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.12.2011 року було скасовано рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії та справу направлено на новий розгляд до Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим. Однією з підстав повернення справи до Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим було те, що суд невірно застосував вимоги ст. 559 ЦК України до правовідносин, що випливають з договору іпотеки, зазначивши, що відповідно до вимог ст. 575 ЦК України іпотека є окремим видом застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом. Статтею 2 Закону України «Про іпотеку» визначено, що законодавство України про іпотеку базується на Конституції України і складається з ЦК України, ГК України, ЗК України, цього Закону та інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до вимог ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставі, встановлених договором або законом. Підставами припинення іпотеки передбачені ст. 17 Закону України «Про іпотеку». Рішенням Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 08.01.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в м. Феодосія від 19.03.2013 року у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «УКРПРОМБАНК» про визнання іпотечного договору частково припиненим відмовлено. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як на підставу для визнання дій нотаріуса незаконними, [PERSON] знов посилався на те, що зобов'язання за кредитним договором припинені після набрання законної сили рішення Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 12.05.2010 року про стягнення заборгованості за кредитним договором. Однак, ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в м. Феодосія від 19.03.2013 року встановлено, що зазначеним рішенням лише стягнута сума заборгованості, що утворилась в результаті невиконання кредитного договору. Рішення суду не виконане, що свідчить про невиконання і обов'язків по кредитному договору. Отже, маючи похідний характер від основного зобов'язання, яке ще не припинено у зв'язку з його невиконанням, тому і договір іпотеки є діючим і не отже бути припиненим до того часу, поки не буде виконано основне зобов'язання. Отже, обставинам, на які посилається позивач у даній справі, вже надано правову оцінку у рішенні Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 08.01.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в м. Феодосія від 19.03.2013 року, а тому вони не приймаються судом до уваги. Крім того, жоден із зазначених вище договорів, у тому числі договори купівлі-продажу предмету іпотеки не визнані недійсними, розірваними або припиненими. Таким чином, [PERSON] в межах та у спосіб передбачений ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та п. 4 іпотечного договору, що був посвідчений приватним нотаріусом Феодосійського міського нотаріального Автономної Республіки Крим Радовим С.Л. 12.12.2007 року звернув стягнення на предмет іпотеки, що належить позивачу, шляхом продажу спірного майна третій особі. З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки приватним нотаріусом КМНО Шевчук З.М. було дотримано вимог чинного законодавства при посвідченні та реєстрації договору купівлі-продажу від 01.11.2013 року, укладеному між [PERSON] та [PERSON] в частині продажу [PERSON] 1/2 частини житлового будинку рекреаційного типу, розташованого за адресою [ADDRESS] та 1/2 земельних ділянок на яких розташований житловий будинок. У судовому засіданні 27.09.2017 року відповідачем [PERSON] заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, на що слід зазначити наступне. Відповідно до позовної заяви, [PERSON] оспорює дії нотаріуса вчиненні 01.11.2013 року. Позовна заява подана до суду 20.02.2017 року (згідно штампу вхідної кореспонденції суду). Про дії приватного нотаріуса КМНО Шевчук З.М. позивачу було відомо, що підтверджується свідоцтвом про передачу заяви [PERSON], виданого приватним нотаріусом КМНО Рогозою О.П. 01.11.2013 року за реєстровим №3446 та повідомленням про вручення [PERSON] 01.10.2013 року заяви, яка містила відомості, що між [PERSON] та ТОВ «УКРПРОМБАНК» було укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором та наступний продаж житлового будинку рекреаційного типу та земельної ділянки. Зазначені обставини представником позивача не спростовані. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Строк позовної давності встановлений ст. 257 ЦК України та становить три роки. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Отже, пропуск позивачем строку позовної давності є ще однією підставою для відмови у задоволенні позову. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed