Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS] Свої вимоги мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.09.2005 року йому на підставі права приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS].Відповідач, який був зятем позивача, з 12.03.2002 року є зареєстрованим у вказаному будинку, однак з 2009 року залишив місце своєї реєстрації та переїхав на інше постійне місце проживання.Поряд з тим, забрав всі свої особисті речі та припинив спілкування між ними, з того часу за місцем своєї реєстрації не з»являвся. Вже понад 6 років відповідач фактично не проживає за вищезгаданою адресою, витрат по оплаті комунальних послуг не несе та такої спроби не робив, жодних його особистих речей , майна чи предметів домашнього вжитку в будинку немає. Позивач зі своєї сторони не чинив перешкод відповідачу в користуванні житлом. У зв'язку із цим на даний час позивач несе збитки по оплаті комунальних послуг, оскільки сам факт формальної прописки відповідача створює додаткові витрати по оплаті комунальних послуг та не має можливості у повній мірі розпоряджатися належним йому майном, а тому просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявився, подав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, зокрема через оголошення в пресі. А тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 23.09.2005 року серії [NUMBER] (а/с11) та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 23.09.2005 р.(а/с10). Як вбачається з акту від 04.08.2015р., складеного комісією в складі Рихтицького сільського голови Ф.Андрійчика, свідків по факту проведення обстеження місця проживання сім»ї відповідача [PERSON] по [ADDRESS], останній, з [PERSON] та дітьми [PERSON] та [PERSON] фактично проживають в [ADDRESS] з листопада 2009 року по даний час, в будинку, який на праві особистої власності належить [PERSON] (а/с 9). З довідки № 1790 від 13.11.2015 року, виданої Снятинською сільською радою вбачається, що [PERSON], [INFO] дійсно зареєстрований по [ADDRESS] але фактично проживає по [ADDRESS] (а/с12). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З врахуванням наведеного, з метою недопущення подальшого порушення права позивача на вільне користування та розпорядження належним йому майном, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог. А тому, позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі та визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням.

Outcome: approved