Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], в якому зазначив, що 03.12.2012 р. було укладено кредитний договір № IKCASHSG.73922.001.Відповідно до умов договору Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 10000,00 грн. строком до 02.12.2015 р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001 % річних, та сплатою комісії за надання фінансового інструменту в розмірі 3 % від суми кредиту у день укладення кредитного договору та комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 3 % від суми кредиту по договору щомісяця в період сплати. Відповідач порушив свої зобовязання за договором, внаслідок чого станом на 12.09.2016 р. заборгованість за кредитним договором складає 12529,77 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 4722,11 грн.; поточна заборгованість за процентами 0,07 грн.; поточна заборгованість за комісією 300 грн.; прострочена заборгованість за комісією 7500 грн.; сума пені 7,59 грн. Просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованість за кредитним договором № IKCASHSG.73922.001 від 03.12.2012 р., що становить 12529,77 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 4722,11 грн.; поточна заборгованість за процентами 0,07 грн.; поточна заборгованість за комісією 300 грн.; прострочена заборгованість за комісією 7500 грн.; сума пені 7,59 грн. Представник позивача у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася. Про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), установив наступне. Згідно кредитного договору № IKCASHSG.73922.001 від 03.12.2012 р. [PERSON] отримала у ПАТ «ВБР» кредит у сумі 12529,77 грн. в порядку та на умовах, визначених договором. Згідно розрахунку заборгованості за договором, станом на 12.09.2016 р. заборгованість за кредитним договором складає 12529,77 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 4722,11 грн.; поточна заборгованість за процентами 0,07 грн.; поточна заборгованість за комісією 300 грн.; прострочена заборгованість за комісією 7500 грн.; сума пені 7,59 грн. Згідно до ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконував свої зобовязання по наданню кредиту, а відповідач отримав кредит, але належним чином не виконував свої зобовязання за договором, а тому позовні вимоги щодо стягнення суми заборгованості по кредитному договору та відсотків підлягають задоволенню. Що стосується вимог щодо стягнення неустойки, штрафів, то згідно ст..2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р. Мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов»язаннями. На час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов»язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов»язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов»язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязань. Суд вважає необхідним відмовити у позовних вимогах щодо стягнення штрафів за систематичне порушення боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, оскільки, згідно розрахунку вимог банку щодо кредитної заборгованості, банк повинен був зупинити ці нарахування з 14.04.2014 р. і у період проведення антитерористичної операції. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: стягнення заборгованості за кредитом без урахування суми пені. У відповідності зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, які підлягають стягненню з відповідача в доход держави.

Outcome: partial