Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на наступні обставини. З 23 квітня 1994 року сторони перебувають у зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кировської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. У шлюбних відносинах сторони не перебувають, проживають окремо, між ними втрачені почуття любові та взаємної поваги. Подальше перебування у шлюбу суперечить інтересам сторін. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала заявлені у позові позовні вимоги, просила суд розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 23 квітня 1994 року сторони перебувають у зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кировської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ № 155270. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. 07.08.2015 у судовому засіданні було задоволено клопотання відповідача та надано сторонам строк для примирення до 07.10.2015. За цей час сторони до примирення не дійшли, заходів до примирення не вживали. Спільне життя між сторонами не склалося. У шлюбних відносинах сторони не перебувають, шлюбні відносини фактично припинені, між ними втрачені почуття любові та взаємної поваги. Подальше перебування у шлюбу суперечить інтересам сторін та дітей. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючі вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та до цього часу не поновлені, за час наданий сторонам для примирення нічого не змінилось, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає й вважає, що це не можливо, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. Суд критично ставиться до пояснень відповідача та його заперечень проти розірвання шлюбу, оскільки, як встановлено в ході судового розгляду, жодних заходів для примирення сторони справи не вживають. Крім того, як визнано сторонами справи, постійні сварки та конфлікти між сторонами справи відбувалися в присутності їх сина. Малолітній син залишається проживати разом із матірю. У судовому засіданні об'єктивно встановлено, що подальше спільне життя сторін із збереженням шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Окрім того, з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у встановленому законом розмірі 243,60 грн. На підставі ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved