Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про повернення грошового вкладу в сумі 5993,18 доларів США, 24532,13 Євро. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладених договорів про розміщення банківського вкладу від 07.07.2014 року №005-13999-070714 та №006-13999-070714, Банком прийнято у нього на депозит грошові кошти в сумі 25890,00 Євро по 05.10.2014 року включно та 15107,00 доларів США по 21.07.2014 року включно. Однак після закінчення дії вказаних договорів, грошові кошти йому поверталися частинами. На початку березня 2015 року він звернувся у відділення банку за поясненнями причин неповернення коштів, де дізнався, що на підставі рішення НБ України в Банку була введена тимчасова адміністрація. Процедура повернення його вкладів стала регулюватися положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якого він мав право на повернення грошових вкладів з відсотками в національній валюті по перерахунку до офіційного курсу долару США станом на день введення тимчасової адміністрації в межах гарантованої суми 200 тис.грн. В процесі здійснення тимчасової адміністрації Банку йому було виплачено гарантовану Законом суму в розмірі 200 тис. грн., на даний час не повернуто вклад в сумі 5993,18 доларів США та 24532,13 Євро. Оскільки Банком не виконано обов'язок по поверненню суми вкладів з відсотками на вказану суму, а тому просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач, його представник підтримали позовні вимоги з аналогічних мотивів. Представник відповідача в судовому засіданні відносно позову заперечив, суду пояснив, що дійсно позивач на підставі укладених із банком договорів банківського вкладу вклав на депозит грошові кошти у доларах США та Євро у зазначених розмірах. Однак через фінансову скруту банк не мав можливості повністю повернути грошові кошти позивачу після закінчення дії договорів, а після введення в Банку тимчасової адміністрації внаслідок його визнання неплатоспроможним, порядок повернення грошових вкладів став регулюватися Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до умов якого позивач мав право на виплату грошового вкладу в межах гарантованої суми. Вказану виплату позивач отримав. На даний час в Банку порушено ліквідаційну процедуру, відшкодування в процесі здійснення якої також регулюється цим Законом, що зумовлює відповідне звернення позивача до ліквідатора із заявою про включення в список кредиторів. Зазначив, що без відповідного звернення позивач вважатиметься таким, вимоги якого перед банком погашені, а тому просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд в задоволенні позову відмовляє з таких підстав. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» (для пенсіонерів) у євро від 07.07.2014 року №005-13999-070714 (а.с.4) відповідно до умов якого позивач передала, а відповідач прийняв на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 25890 Євро на строк до 05.10.2014 року, зі сплатою 7,35 процентів річних. По закінченню вказаного у договорі строку відповідач зобов'язався повернути позивачу вклад та нараховані проценти у безготівковій формі на рахунок позивача [NUMBER]. Крім цього, між сторонами було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах від 07.07.2014 року №006-13999-070714 (а.с.5) відповідно до умов якого позивач передала, а відповідач прийняв на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 15107,00 доларів США на строк до 21.07.2014 року, зі сплатою 8 процентів річних. По закінченню вказаного у договорі строку відповідач зобов'язався повернути позивачу вклад та нараховані проценти у безготівковій формі на рахунок позивача [NUMBER]. Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно з ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно із ч.1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч.5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Разом з тим, положенням ч.5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. При цьому, п.1 ч.6 ст. 36 названого Закону передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Судом безспірно встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк». В судовому засіданні сторони визнали, що в процесі здійснення тимчасової адміністрації зобов'язання Банку перед ним по виплаті вкладів були частково виконані, позивачу було виплачено гарантовану суму в розмірі 200 тис. грн. Станом на даний час, Банком не повернуто позивачу вкладів у сумі 5993,18 доларів США та 24532,13 Євро. В той же час в судовому засіданні встановлено, що процедура ліквідації ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» розпочата 19.03.2015 року на підставі постанови правління НБ України №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», відомості про яку опубліковані в газеті «Голос України» 08.10.2015 року. Процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку визначена спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за положеннями якого з дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку. При цьому суд враховує, що у відповідності до положень ч.5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку. А у відповідності до ч.1 ст. 49 цього Закону будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. За таких обставин суд приходить до висновку, що хоча і позивачем доведено своє право на виплату за рахунок відповідача вкладів в іноземній валюті в зазначених сумах, однак на сьогоднішній день порушена ліквідаційна процедура Банку, в межах якої здійснюється повернення коштів в порядку визначеному спеціальним законодавчим актом, яка передбачає реалізацію належного позивачу права виключно внаслідок здійснення певної юридично значимої дії, зокрема на підставі поданої ліквідатору в 30-и денний термін з моменту опублікування оголошення про ліквідацію, заяви про включення в список кредиторів. Оскільки в судовому засіданні встановлено, і вказані обставини підтвердив позивач, що на день винесення судом рішення, [PERSON] із заявою про його включення у список кредиторів ПАТ «Дельта Банк» до ліквідатора не звертався, після роз'яснення позивачу вимог положень ч.5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивач заявив, що настоює на продовженні розгляду справи і не бачить підстав для звернення із заявою до ліквідатора у даний час, так як вважає, що вклад має бути повернутий, а відтак суд переконаний, що на даний час підстав для задоволення позовних вимог немає. У зв'язку із чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Одночасно суд вважає за необхідне позивачу роз'яснити, що у випадку неподання ним такої заяви ліквідатору в термін до 08.11.2015 року, у відповідності до положень ч.1 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» його вимоги до банку будуть вважатися погашеними.

Outcome: dismissed