Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить постановити судове рішення , яким стягнути з відповідача на його користь: - борг за договорами купівлі продажу земельних ділянок від 12 грудня 2014 року в сумі 23 233 грн. 44 коп., - інфляційне збільшення боргу за час прострочення сплати боргу в сумі 12 795 грн. 01 коп. , - три відсотки річних за час прострочення сплати боргу в сумі 1 025 грн. , - судові витрати. При цьому позивач посилається на те, що 12 грудня 2014 року між ним і відповідачем [PERSON] було укладено два договори купівлі продажу, відповідно до яких він позивач зобовязався передати у власність відповідача дві земельні ділянки кожну розміром 2,5627 га. з кадастровими номерами №5121483800:01:002:0527 і № 5121483800:01:002:0528. Вартість предмету купівлі - продажу за домовленістю сторін з урахуванням оціночної вартості визначено у розмірі 11 616 грн. 72 коп. за кожну земельну ділянку. Договори купівлі продажу були посвідчені приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу [PERSON] До теперішнього часу відповідач не здійснила оплату за отримані за договорами купівлі продажу земельні ділянки. Тому він вимушений звернутися до суду з цим позовом. Відповідно до ст.. 625 ч.2 ЦК України відповідач повинна сплатити йому суму боргу за вказаними договорами купівлі продажу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення боргу , а також три проценти річних від простроченої суми. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнала , посилаючись на те, що безпосередньо перед підписанням зазначених договорів купівлі продажу земельних ділянок вона сплатила позивачу обумовлену вартість , за яку вона придбала ці земельні ділянки у позивача, в сумі 24 000 грн. Тому ніякого боргу перед позивачем вона не має. Суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. 12 грудня 2014 року між сторонами було укладено договір купівлі продажу, відповідно до якого позивач [PERSON] зобовязується передати земельну ділянку розміром 2,5627 га. , розташовану на території Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області , за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , кадастровий номер земельної ділянки № 5121483800:01:002:0527 , у власність відповідача [PERSON], а відповідач приймає та сплачує за земельну ділянку обговорену грошову суму в порядку, визначеному цим договором. Договір посвідчений приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] по реєстру за № 6333 (а.с.54-55). 12 грудня 2014 року між сторонами було укладено договір купівлі продажу, відповідно до якого позивач [PERSON] зобовязується передати земельну ділянку розміром 2,5627 га., розташовану на території Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області , за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , кадастровий номер земельної ділянки № 5121483800:01:002:0528 , у власність відповідача [PERSON], а відповідач приймає та сплачує за земельну ділянку обговорену грошову суму в порядку, визначеному цим договором. Договір посвідчений приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] по реєстру за № 6336 (а.с.77-78). Обидва договори за своїм змістом є тотожними. У пункті 7 договорів купівлі продажу зазначено, що продаж земельної ділянки за домовленістю сторін вчиняється за 11 616 грн. 72 коп. Таку вартість земельної ділянки визначено сторонами за взаємним погодженням, за відсутності примусу як будь якої з сторін, так і з боку третіх осіб, а також збігу будь яких важких обставин. Пунктом 24 договорів купівлі продажу визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчується цим договором . Право власності Покупця на згадану земельну ділянку виникає з моменту Державної реєстрації цього права у порядку , встановленому чинним законодавством. Судом також встановлено , що 12 грудня 2014 року після підписання сторонами вказаних договорів купівлі продажу та їх посвідчення приватним нотаріусом [PERSON] внесені відомості у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності покупця [PERSON] на зазначені земельні ділянки (а.с.75.98). Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього повну грошову суму. Відповідно до ст.. 692 ч.1,2 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний оплатити продавцеві повну ціну проданого товару. Договором купівлі продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Договори купівлі продажу земельних ділянок, які були укладені між сторонами 12 грудня 2014 року , не містять посилання на те, чи проведено з продавцем розрахунок за продані земельні ділянки. Не визначено в договорі і будь якого порядку проведення розрахунків між продавцем та покупцем . За твердженням позивача відповідач йому грошові кошти за продані земельні ділянки до теперішнього часу не сплатила. За твердженням відповідача вона безпосередньо перед підписанням договору передала позивачу 24 000 грн. в рахунок оплати за куплені у нього земельні ділянки. Це твердження відповідача підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON], який пояснив, що він особисто бачив як відповідач [PERSON] в приміщенні нотаріальної контори перед підписанням договорів купівлі продажу передала позивачу [PERSON] 24000 грн. Допитаний в судовому засіданні приватний нотаріус Болградського районного нотаріального округу [PERSON] пояснила , що через велику кількість посвідчених договорів та сплив тривалого часу з дня посвідчення спірного договору вона не памятає та не може з достовірністю стверджувати чи було проведено між сторонами розрахунок за продані земельні ділянки. Разом з тим нотаріус зазначила , що з аналізу змісту укладених договорів можна зробити висновок , що розрахунок між продавцем і покупцем за продані земельні ділянки було проведено до підписання договорів купівлі продажу та їх посвідчення. Так, у разі якби розрахунок не було проведено і покупець не отримав гроші за продані земельні ділянки , то між сторонами в такому випадку мав бути укладений договір купівлі продажу з розстроченням платежу. В такому договорі зазначається в які строки покупець зобовязаний сплатити грошові кошти за придбані земельні ділянки в повному розмірі або частинами. Після проведення повного розрахунку за договором купівлі продажу з розстроченням платежу сторони підписують ще один договір, в якому вказується , що грошові кошти за продані земельні ділянки сплачені в повному обсязі і, як правило, лише після цього проводиться державна реєстрація права власності за покупцем. Оскільки в договорах , укладених між сторонами 12 грудня 2014 року , нічого не зазначено про строк та порядок сплати грошових коштів за продані земельні ділянки, це свідчить про те, що продавець при підписанні цих договорів не заявляв , що з ним не проведено розрахунок та не мав до покупця претензій щодо сплати їх вартості. В противному випадку між сторонами було б укладено договір купівлі продажу з розстроченням платежу. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст.. 213 цього Кодексу. У разі тлумачення умов договору можуть враховуватись також типові умови (типові договори) , навіть якщо в договорі немає посилання на ці умови. За змістом ст.. 213 ч.3,4 ЦК України якщо буквальне значення слів і понять , а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги зясувати зміст окремих частин правочину , їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом , намірами сторін. Якщо за правилами , встановленими частиною третьою цієї статті , немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Позивач , підписавши договори купівлі продажу від 12 грудня 2014 року , погодився з тим , що відповідно до п. 24 договорів з моменту їх підписання та посвідчення нотаріусом право власності на вказані земельні ділянки перейшло до відповідача. Посвідчення підписаного сторонами договору стало підставою для реєстрації за відповідачем права власності на ці земельні ділянки. Таким чином, підписавши договори, позивач фактично передав відповідачу у власність земельні ділянки. Ціна товару та порядок розрахунків за проданий товар відносяться до істотних умов договору купівлі продажу і підлягають включенню в текст типового договору купівлі - продажу. Оскільки в договорах , укладених між сторонами, не зазначено строк та порядок оплати вартості проданих земельних ділянок, суд розцінює цю обставину таким чином, що у позивача під час підписання договорів купівлі продажу , не було претензій до відповідача щодо оплати вартості проданих земельних ділянок. Так, під час укладення договорів купівлі продажу від 12 грудня 2014 року позивач не заявив про те, що йому не сплачена вартість земельних ділянок , підписав договір , в якому нічого не зазначено про строк і порядок розрахунку за продані земельні ділянки та передав земельні ділянки у власність відповідача. В судовому засіданні позивач пояснив , що між ним та відповідачем перед укладенням договорів купівлі продажу була досягнута домовленість про те, що земельні ділянки він продає відповідачу за ціною , що відповідає їх оцінці. При цьому відповідач понесла витрати на оформлення земельних ділянок на його - позивача імя після смерті його батька і вони з відповідачем домовились , що ці витрати будуть враховані у вартість земельних ділянок. Разом з тим позивач не міг пояснити суду у який саме строк ( в яку дату або протягом якого часу після підписання договорів купівлі продажу) та яким саме чином відповідач повинна була за його твердженням передати йому грошові кошти за продані земельні ділянки. Позивач пояснив , що після підписання договорів він деякий час чекав розрахунку , а потім став звертатися до відповідача з вимогою сплатити гроші. За викладених обстави суд вважає недоведеними позовні вимоги позивача та не знаходить підстав для їх задоволення.

Outcome: dismissed