Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про навчання, мотивуючи тим, що 23.08.2017 року між Херсонським державним університетом та [PERSON] було укладено договір №589990 про навчання. Відповідно до умов договору Херсонський державний університет бере на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити надання студенту освітньої послуги на заочній формі навчання до досягнення освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр», за напрямком підготовки «Право», на рівні державних стандартів освіти, видати відповідачу документ про освіту державного зразка, при умові успішного виконання відповідачем навчального плану. У свою чергу відповідач вносить оплату за навчання щосеместрово до 20 серпня та до 20 січня відповідного навчального року. Оплата за навчання у термін з травня 2018 року по грудень 2018 року відповідачем не здійснювалась, внаслідок чого утворився борг, розмір якого складає 5086,26 грн. Наказом від 18.12.2018 року №245-з відповідача відраховано за порушення умов договору з 13.06.2018 року. У зв`язку з наведеним, позивач просив стягнути з відповідача борг за навчання в розмірі 5086,26 грн. та судові витрати. Ухвалою від 02.12.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач до суду не з`явився, відзив на позов не надав, причини неявки суду, не повідомив. Ухвалою від 28.05.2020 року постановлено провести заочний розгляд справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23.08.2017 року між Херсонським державним університетом та [PERSON] було укладено договір № 589990 про навчання. Відповідно до умов договору Херсонський державний університет бере на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити надання студенту освітньої послуги на заочній формі навчання до досягнення освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр», за напрямком підготовки «Право», на рівні державних стандартів освіти, видати відповідачу документ про освіту державного зразка, при умові успішного виконання відповідачем навчального плану. У свою чергу відповідач вносить оплату за навчання щосеместрово до 20 серпня та до 20 січня відповідного навчального року у розмірі 4557,50 грн.відповідно до п.п.3 п. 5.3 Договору. Пунктом 1 Додаткової угоди № 1 до договору від 23.08.2017 року № 589990 визначено, що плата за навчання вноситься щомісячно (ІІ семестр 2017-2018 року). Відповідно до пункту 7.1 договору, дія договору припиняється у разі відрахування студента з навчального закладу згідно із законодавством. Таким чином дія договору припинилася 19.12.2018 року. Згідно довідки №44-44/154 від 21.12.2018 року [PERSON] . Наказом від 18.12.2018 року №245-з було відраховано з контингенту студентів ІІІ курсу заочної форми навчання за порушення умов договору з 13.06.2018 року. Згідно довідки-розрахунку за №1265 [PERSON] має заборгованість за освітні послуги, розмір якої становить 5086, 26 грн. 23.01.2019 року на адресу відповідача направлено попередження про погашення заборгованості, яке було направлено відповідач не відреагував. Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини першої стаття 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані докази суд дійшов до висновку, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за Договором від 23.08.2017 року № 589990 та не сплатив сплату за навчання, яка нарахована позивачем, а тому сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача, отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. При вирішенні питання щодо судових витрат суд керується загальними правилами ст.141 ЦПК України і стягує з відповідача судовий збір на користь позивача в сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved