Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом і просить визнати за ним право власності на спадкове майно 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району, Київської області площею 2 га, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №041003 від 23 грудня 2003 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №38 та виданого на ім`я [PERSON]. Відповідач звернулась до суду із зустрічним позовом та просить визнати за нею право власності на спадкове майно 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району, Київської області площею 2 га, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №041003 від 23 грудня 2003 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №38 та виданого на ім`я [PERSON]. В судове засідання сторони не з`явився направили заяви про визнання позовів один одного, свої позови підтримали. Третя особа свого представника в судове засідання не направила, надіслала заяви про розгляд справи за відсутності представника, позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] визнали. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №\~ 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності на вказане спадкове майно, не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Таким чином, оскільки [PERSON] та [PERSON] на даний час є єдиними спадкоємцями за законом, що прийняли спадщину після померлої, яка була власником зазначеного майна, то відповідно за ними можливо визнати право на вказане спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved