Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до ПрАТ «СГ «ТАС» та [PERSON] про стягнення шкоди, завданої майну дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 14.12.2018 о 20 год. 13 хв. у м. Києві на перехресті вул. Рокосовського-вул.Полярна-вул.Бережанська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Хонда» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 13.02.2019 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно звіту складеного оцінювачем [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хонда» д.н.з. [NUMBER] , склала 149 242,81 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС», у зв`язку з чим позивач звернулася до зазначеної страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування. Проте їй було відмовлено у виплаті з посиланням на те, що вона не надала доступ експерту страхової компанії оглянути пошкоджений автомобіль. Як зазначає позивач, огляд автомобіля було призначено на 04.01.2019, того ж дня приїхав експерт страхової компанії Волошин А.І. , який не мав при собі ні відповідних документів, які б посвідчували його повноваження, ні інструментів, ні фотоапарата, при цьому здійснював фотографування на свій мобільний телефон. Експертом не було складеного жодного документу огляду, на підписання позивачу також нічого не надавалось. На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідача ПрАТ «СГ «ТАС» шкоду заподіяну майну в розмірі 100 000 грн., а з відповідача [PERSON] - шкоду заподіяну майну у розмірі 52 122,81 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04.10.2019 позовну заяву [PERSON] в частині вимог до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної майну залишено без розгляду за заявою позивача. В подальшому [PERSON] залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, сторона позивача подала до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, на підставі якої просила стягнути з відповідача ПрАТ «СГ «ТАС» шкоду, заподіяну майну у розмірі 152 122,81 грн., що включає вартість відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 149 242,81 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2000 грн. та 800 грн., пов`язаних з евакуацією автомобіля з місця дорожньо-транспортної пригоди. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Крім того, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 3400 грн. Відповідач в судове засідання свого представник не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься відзив відповідача, в якому він заперечує проти задоволення вимог, посилаючись на те, що позивач не допустила на огляд пошкодженого автомобіля представник страхової компанії - оцінювача Волошина А.А. , а відтак порушила вимоги чинного законодавства, у зв`язку з чим страхова компанія правомірно відмовила позивачу у здійсненні страхового відшкодування. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Хонда» д.н.з. [NUMBER] належить позивачу (а.с. 8). 14.12.2018 о 20 год. 13 хв. у м. Києві на перехресті вул. Рокосовського-вул.Полярна-вул.Бережанська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Хонда» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 13.02.2019 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 7). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи убачається, що цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] на момент скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС» (а.с.36,75,76). Згідно полісу №АМ/5965998 страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 100000 грн., розмір франшизи - 0. Крім того, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , була також застрахована згідно з договором добровільного комплексного страхування транспортних ризиків №AZ11-818327, програма «Автоцивілка Плюс», укладеного з ПрАТ «СГ «ТАС», за умовами якого (п.22 договору) розмір страхового відшкодування визначається на підставі рішення суду або в добровільному порядку за умови, якщо страховик письмово надав свою попередню згоду на визнання вимог (претензій) третіх осіб (а.с.76). За положеннями п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування та документи, перелік яких визначений п. 35.2. ст. 35 цього Закону. Як убачається з матеріалів справи, 18.12.2018 позивач звернулась до ПрАТ «СГ «ТАС» з заявою про настання страхового випадку, що підтверджується листом ПрАТ «СГ «ТАС» №01-19/424 від 09.01.2019 (а.с.37). Згідно з п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) (п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів»). За змістом того ж листа відповідача №01-19/424 від 09.01.2019 убачається, що позивач постійно переносила зустріч щодо огляду пошкодженого автомобіля з метою визначення розміру збитків, остання домовленість була узгоджена на дату 04.01.2019, коли прибув представник страхової компанії, проте позивач відмовилася надавати автомобіль для огляду. Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем суду не надано. Натомість, з пояснень допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] , який працює майстром на СТО, де проводився огляд пошкодженого автомобіля позивача, свідків [PERSON] та [PERSON] , які узгоджуються з поясненнями позивача, убачається, що на огляд пошкодженого автомобіля «Хонда» прибув експерт зі страхової компанії та незалежний експерт, і останній попросив у експерта зі страхової компанії надати документи, які б підтверджували його повноваження, що було необхідно для подальшого складання акту огляду, оскільки для його складання необхідні підписи власника пошкодженого автомобіля, незалежного експерта та експерта зі страхової компанії. Проте експерт страхової компанії документів не надав, був без документів, які встановлюють особу та підтверджують повноваження та без фотоапарату, хоча і здійснив огляд та фотографування автомобіля на мобільний телефон. При цьому, зі слів свідків, експерт страхової компанії відмовився проводити експертизу, але жодних документів про відмову в допущенні до автомобіля не складав. Як зазначали свідки, жодних перешкод експерту страхової компанії з боку позивача не вчинялось, документів не вимагалось. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. При цьому, згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Зважаючи на те, що експерт страхової компанії відмовився від проведення експертизи, позивач скористалась правом, передбаченим п.п.34.3,34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», самостійно обравши експерта для визначення розміру шкоди. Згідно звіту №46/01/19 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, складеного 16.01.2019 оцінювачем [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хонда» д.н.з. [NUMBER] , склала 149 242,81 грн. (а.с.9-30). Згідно договору №46/01/19 на проведення оцінки майна (висновку експертного дослідження КТЗ) від 04.01.2019 та квитанції до прибуткового касового ордера №01/01 від 09.01.2019 вартість звіту склала 2200 грн., які були сплачені позивачем ФОП [PERSON] 22.01.2019 позивач звертався до ПрАТ «СГ «ТАС» з вимогою виплати страхового відшкодування (а.с. 35). Листом №Г1400/1338 від 27.02.2019 ПрАТ «СГ «ТАС» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування з посиланням на невиконання позивачем обов`язків, встановлених чинним законодавством, що призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання та розмір заподіяної шкоди (а.с.41-42). Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Підстави для відмови страховиком у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) визначені ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, пп. 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 Закону передбачено, що страховик відмовляє у виплаті страхового відшкодування у випадку, якщо невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Суд вважає рішення страховика про відмову у виплаті страхового відшкодування необґрунтованим, оскільки позивач у спосіб, передбачений чинним законодавством, звернулася до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування, долучивши до неї усі необхідні документи, в свою чергу страховою компанією у строк, визначений чинним законодавством, не вжито усіх можливих заходів щодо визначення розміру збитків, не забезпечило явку представника з належним чином посвідченими повноваженнями для участі у проведенні огляду пошкодженого транспортного засобу. Наведені обставини свідчать про те, що ПрАТ «СГ «ТАС» не було позбавлене об`єктивної можливості встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. При цьому, у ході розгляду справи страхова компанія не зверталась до суду з клопотанням про призначення судової автотоварознавчої експертизи, а отже не довела, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача, визначена оцінювачем [PERSON] у звіті №46/01/19 від 16.01.2019, є неправильною. Отже, відповідач ПрАТ «СГ «ТАС» протиправно ухвалив рішення про відмову [PERSON] у виплаті страхового відшкодування. З урахуванням того, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хонда» д.н.з. [NUMBER] , склала 149 242,81 грн., з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь позивача підлягає стягненню сума невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 149 242,81 грн. Зважаючи на те, що [PERSON] змушена була самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди, згідно з положеннями п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» на її користь з відповідача ПрАТ «СГ «ТАС» підлягають стягненню витрати на проведення автотоварознавчого дослідження. Разом з тим, оскільки позивач просить стягнути з відповідача витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 2000 грн., в той час як з матеріалів справи убачається, що позивачем понесені витрати за складання звіту в розмірі 2200 грн., позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог в сумі 2000 грн. Відповідно до ст.28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Так, з акту виконаних робіт від 15.12.2018, складеного ПП [PERSON] та [PERSON] , виконавець надав, а замовник прийняв послугу з надання евакуатора для автомобіля «Хонда» д.н.з. [NUMBER] з вул. Автозаводська,78 на вул. Бориспільську, 36 в м. Києві. Вартість послуг склала 880 грн., які були сплачені позивачем ФОП [PERSON] , що підтверджується відповідною квитанцією №1530879 від 15.12.2018 (а.с.31,31-зворот), які також підлягають стягненню з відповідача. Крім того, між адвокатським бюро «Олега Гуримського» та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги від 02.01.2019, ордеру серія КС №5054216 від 31.01.2019, додаткового договору (додаток №1) від 03.04.2019 до договору про надання правової допомоги від 02.01.2019, акту надання послуг №5 від 03.04.2019 та рахунку на оплату №5 від 03.04.2019, відповідно до яких за надання правової допомоги позивач сплатив бюро кошти у розмірі 3400 грн. згідно квитанції №1-1565К від 05.04.2019 року (а.с.50-52, 84-88). Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Таким чином, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3400,00 грн. Інші наявні в матеріалах справи докази, які було надано учасниками справи, висновків суду не спростовують. На підставі викладеного,

Outcome: approved