Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом, в якому вказав, що в [ADDRESS] знаходиться житловий будинок, власниками якого були його дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON] в рівних частинах, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності на майно. [INFO] року померла його бабуся, спадкоємцем майна якої був його дідусь, оскільки на день смерті проживав разом з померлою за однією адресою. [INFO] року помер його дідусь, після смерті якого він вступив в управління спадковим майном вищевказаним житловим будинком. До січня 2019 року він не знав, що дідусь склав заповіт, яким все своє майно, за виключенням земельного паю (частки), заповів йому.Крім цього, на час прийняття спадщини він був хворий. Про наявність заповіту не знала і його мати, [PERSON], оскільки ні він, ні його мати не проживали в даному будинку і не знали про наміри дідуся заповісти йому належне йому майно. Після смерті дідуся він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову, оскільки пропущений строк прийняття спадщини після його смерті. Вважає, що пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, у зв'язку з тим, що хворів. Просить суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці. В судове засідання позивач подав клопотання про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка подала до суду письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, просить позовні вимоги задовольнити. Дослідивши представлені докази, перевіривши матеріали справи, письмові клопотання позивача та відповідача, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. 08 лютого 1958 року уклали шлюб [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з чим остання змінила прізвище на «[PERSON]», актовий запис № 1, про що свідчить копія повторного свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 13.04.1981 року (а.с. 7). [INFO] року народилася [PERSON], її батьками вказані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.02.2016 року (а.с. 8). 22 вересня 1979 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», що стверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). 01 грудня 1980 року народився позивач [PERSON], його батьками вказані [PERSON] та [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Судом встановлено, що [INFO] року померла бабуся позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 09 червня 2003 року (а.с. 5). [INFO] року помер дідусь позивача [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 вересня 2012 року (а.с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, яким належний йому земельний пай (частку) він заповів своєму сину [PERSON], а все решта належне йому майно він за життя заповів своєму онуку [PERSON], тобто позивачу, що підтверджується копією заповіту № 51 від 21 травня 2012 року (а.с. 10). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 26 травня 2003 року виконавчим комітетом Пилипівської сільської ради, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] належить дідусеві та бабусі позивача - [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності по 1/2 частині кожному (а.с. 11-12). Згідно з копіями довідок Матеївецької сільської ради ОТГ № 106 та № 108 від 01 лютого 2019 року померлим [PERSON] та [PERSON], належить по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і приватизована земельна ділянка в [ADDRESS]. Тип двору - колгоспний. Станом на 01.07.1990 року в спадковому будинку проживали: [PERSON] - голова домогосподарства, [PERSON] - дружина, та [PERSON] - дочка. На момент смерті [PERSON] в будинку проживав її чоловік [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Пилипівської сільської ради не посвідчувався. На момент смерті [PERSON] проживав у вказаному будинку один. З дня смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступив його онук, [PERSON], який веде господарство, здійснює податкові та страхові платежі. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався у виконкомі Пилипівської сільської ради 21 травня 2012 року за реєстром № 51, який не змінювався і не скасовувався (а.с.13,14). Спадкоємцем за заповітом є позивач. Для оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Григорця В.М. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак отримав роз'яснення щодо процедури вирішення зазначеного питання в судовому порядку, оскільки пропущений строк прийняття спадщини після смерті дідуся [PERSON] (а.с. 15). Позивач в позовній заяві вказав, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини - йому не було відомо про наявність заповіту на його користь, а також в зв'язку з тим,що на час прийняття спадщини він був хворий, про що надав суду відповідну довідку №23/1 від амбулаторії загальної практики сімейної медицини с.Залуччя , в якій зазначено,що [PERSON] знаходився на амбулаторному лікуванні з приводу хвороби серця в період з 1 березня 2013 року по 15 березня 2013 року. Як роз'яснюється у п. 24 Постанови ВСУ№ 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність пропуску строку для прийняття спадщини, а суди відкривають провадження у справі про продовження строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також: за відсутності інших спадкоємців, які б могли дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також: відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно дост.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього права може бути визнання права. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Суд бере до уваги вказану позивачем причину пропуску строку та неможливість вчасно прийняти спадщину у терміни, встановлені законом і приходить до висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, і йому слід надати додатковий строк. Наведене підтверджується - копіями свідоцтв про смерть, копією свідоцтва про право власності, копіями свідоцтв про народження та про шлюб, роз'ясненням нотаріуса, копією паспорта та ідентифікаційного коду. На підставі ст.ст.1233-1235,1272 ч.3 ЦК України, Постанови Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та

Outcome: approved