Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15.08.2018 року між Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ та [PERSON] було укладено Договір № 81 кр/з/18 від 15.08.2018 року про надання освітніх послуг, яка була зарахована студентом Криворізького факультету Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ на другий курс заочної форми навчання згідно з наказом ДДУВС від 14.08.2018 року № 638. Відповідач взяла на себе зобов`язання своєчасно вносити на вказані в договорі розрахункові рахунки плату за освітню послугу, в розмірах та в порядку, встановленому п. 10 договору. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 28500,00 грн. та вартість послуги за календарний рік становить 9500,00 грн. Відповідач повинна вносити плату безготівково на розрахунковий рахунок ДДУВС щосеместрово. 17.08.2018 року відповідач звернулася до керівництва ДДУВС із заявою, в якій просила надати можливість вносити оплату за освітню послугу кожного місяця до 20 числа, починаючи з серпня 2018 року до травня 2019 року. 03.12.2018 року між позивачем та відповідачем була укладена додаткова угода № 1 до Договору № 81 кр/з/18 від 15.05.2018 року. Наказом ДДУВС від 18.06.2019 року №471 [PERSON] була відрахована з навчального закладу за порушення умов договору. Станом на дату відрахування заборгованість по сплаті за надання освітніх послуг становила 1900,00 грн. З метою врегулювання спору було відправлено повідомлення від 27.06.2019 року про сплату заборгованості із зазначенням реквізитів для зарахування грошових коштів, але жодних грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача в рахунок погашення заборгованості не надійшло. Згідно з даним бухгалтерського обліку заборгованість відповідача за надання їй освітніх послуг у розмірі 1900,00 грн. залишається невідшкодованою. Тому, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ заборгованість за надання освітніх послуг у розмірі 1900,00 грн. та судовий збір у сумі 1921,00 грн. Ухвалою від 20.01.2020 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачем отримано копію ухвали та позовну заяву з додатками 29.01.2020 року, що підтверджується поштовим повідомленням. Станом на 24.02.2020 року відповідачем відзиву не надано, а також клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, учасниками справи не подавались. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.. Положеннями ч. 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази цивільної справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ та [PERSON] було укладено Договір № 81 кр/з/18 від 15.08.2018 року про надання освітніх послуг (далі - Договір), згідно умов якого була зарахована студентом Криворізького факультету Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ на другий курс заочної форми навчання, згідно з наказом від 14.08.2018 року № 638 (а.с. 7, 8). Відповідно до п. 1.1 Договору № 81 кр/з/18 Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ, взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів [PERSON] здійснити навчання відповідача за заочною формою навчання для здобуття освітнього ступеню бакалавр (на базі освітньо-кваліфікаційного рівня «молодший спеціаліст» (неюридична освіта) за спеціальністю 081 Право. Відповідно до п. 4 Договору, [PERSON] взяла на себе зобов`язання своєчасно вносити на вказані в договорі розрахункові рахунки позивача плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановленому п. 10 цього договору. Згідно з п. 9, 10 Договору, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 28500,00 грн., та вартість послуги за календарний рік становить 9500,00 грн. Відповідач повинна вносити плату безготівково на розрахунковий рахунок позивача щосеместрово. Між тим, 17.08.2018 року [PERSON] звернулася до відповідача із заявою про надання дозволу вносити оплату за освітню послугу кожного місяця до 20 числа, починаючи з серпня 2018 року до травня 2019 року (а.с. 8). 03.12.2018 року між Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ та [PERSON] була укладена додаткова угода № 1 до Договору № 81 кр/з/18 від 15.05.2018 року (а.с. 9). Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 1, плата за падання освітньої послуги у 2018 -2019 році в розмірі 9500,00 грн. здійснюється щомісяця до 20 числа кожного місяця з серпня 2018 року по 20.05.2019 року. Інші умови договору залишено без змін. Наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 18.06.2019 року № 471 студентка [PERSON] була відрахована з навчального закладу за порушення умов договору (а.с. 10). Згідно листа Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 27.06.2019 року №1/2969, [PERSON] повідомлено про наявну заборгованість та рекомендовано протягом 30 днів з дня отримання даного листа сплатити вказану суму на визначений розрахунковий рахунок (а.с. 11). Станом на дату відрахування заборгованість [PERSON] перед навчальним закладом по сплаті за надання освітніх послуг становила 1900,00 грн., що підтверджено довідкою від 24.10.2019 року №926 (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.. Відповідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 2 ст. 903 ЦК України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved