Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві представник позивача зазначив, що 01.02.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та громадянином [PERSON] було укладено кредитний договір, який складається із Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, Тарифів банку. За умовами даного договору позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання щодо повернення суми кредиту, відсотків відповідач не виконав належним чином. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань станом на 31.08.2017 року утворилась заборгованість в сумі 21074,60 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача і просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 21074,60 грн. в тому числі: заборгованість за кредитом - 1949,18 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 17645,68 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 979,74 грн. та судовий збір, сплачений позивачем при подачі позовної заяви в сумі 1600,00 грн. Сторони у судове засідання не з'явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, тому суд, на підставі ст.224 ЦПК України, розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та постановляє заочне рішення. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами 01.02.2011 року було укладено кредитний договір, який складається із Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, Тарифів банку. За умовами даного договору позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором перед позивачем належним чином не виконував, внаслідок чого, згідно розрахунку позивача, станом на 31.08.2017 року, має борг за кредитом в сумі 21074,60 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з розрахунку суми заборгованості доданого позивачем до позовної заяви, відповідач свої зобов'язання за договором не виконував належним чином, чим порушив права позивача. Судовий збір стягується з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст.525, 526, 610, 611 ЦК України,

Outcome: approved