Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до [PERSON] ,\~ треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в обґрунтування якого зазначив, що він є співвласником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 12.01.2018 №6-р. Згідно довідки № 2072 від 04.08.2021 року, виданої Департаментом адміністративних послуг Івано-Франківської міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за даними Муніципального реєстру Івано-Франківської міської територіальної громади щодо зареєстрованих у будинку [ADDRESS] : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] . Відповідач [PERSON] , [INFO] починаючи з моменту реєстрації 16.02.2010 року і включно по даний час у вказаному будинковолодінні не проживає, тому втратив право користування житлом оскільки він більше як один рік відсутній у домоволодінні, яке на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] 1956 р.н. та іншим членам його сім`ї. Відповідач зареєструвався в їхній квартирі із 16.02.2010 року, проте по даний період добровільно знятися з місця реєстрації не бажає. [PERSON] , [INFO] не являється ні їхнім знайомим чи родичем. Жодних особистих речей відповідача в їхній квартирі немає. Реєстрація [PERSON] , [INFO] у вищевказаній квартирі тягне за собою понаднормові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Дані обставини суттєво порушують та обмежують права позивача, як співвласника квартири та членів його сім`ї - інших співвласників. Одним з проявів цього є позбавлення можливості реалізації прав на розпорядження своїм майном у зв`язку з неможливістю зняти Відповідача з місця реєстрації. Через перебування по теперішній час на реєстраційному обліку відповідач за адресою місця проживання в квартирі [ADDRESS] він із іншими співвласниками змушені нести додаткові витрати із власного бюджету. Оскільки відповідач не проживає у квартирі [ADDRESS] понад строки встановлені законодавством, тому просить суд\~ визнати його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у вказаному будинку . Позивач в судовому засіданні позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив, просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві, зазначивши, що відповідач не є їхнім родичем, ніколи не проживав у їхній квартирі, його речей там ніколи не було. Відповідач є сином сусіда поверхом вище, вважає, що реєстрація його місця проживання у їхній квартирі відбулась помилково. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача\~ [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві, зазначивши, що відповідач не є їхнім родичем, ніколи не проживав у їхній квартирі, його речей там ніколи не було. Відповідач є сином сусіда поверхом вище, вважає, що реєстрація його місця проживання у їхній квартирі відбулась помилково. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача\~ [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві, зазначивши, що відповідач не є їхнім родичем, ніколи не проживав у їхній квартирі, його речей там ніколи не було. Відповідач є сином сусіда поверхом вище, вважає, що реєстрація його місця проживання у їхній квартирі відбулась помилково. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав покази, що відповідач [PERSON] є його рідним сином. Квартира [ADDRESS] , знаходить поверхом вище від квартири позивача та третіх осіб.\~ Його син у квартирі позивача та третіх осіб ніколи не проживав, речей сина у їхній квартирі не було. Місце проживання [PERSON] на даний час йому не відомо. Реєстрація місця проживання\~ [PERSON] у квартирі позивача здійснена помилково. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом\~ встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа мешкає постійно, переважно або тимчасово. Згідно зі ст. 33 Конституції України вільний вибір місця проживання є одним з основних конституційних прав людини. Згідно довідки № 2072 від 04.08.2021 року, виданої Департаментом адміністративних послуг Івано-Франківської міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за даними Муніципального реєстру Івано-Франківської міської територіальної громади\~ у будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] . 13.11.2017 року на замовлення [PERSON] ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспор на квартиру [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право власності від 12.01.2018 року\~ виданого Департаментом житлової, комунальної політики та благоустрою квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях, що також підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копії яких містяться в матеріалах справи. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~та статті\~1\~Першого\~протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до\~Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого\~протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17 липня 1997 року\~ № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті\~316,\~317,\~319,\~321 ЦК України). Способи захисту права власності передбачені нормами статей\~16,\~386,\~391 ЦК України. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно\~ст. 321 ЦК України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права приватної власності чи обмежений у його здійснені. Відповідно до\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь - яких усунень свого порушеного права від будь - яких осіб будь - яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 383 Цивільного кодексу України\~та передбачають правомочність щодо використання житла для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6\~статті 3 ЦК України), тому дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Як встановлено в судовому засіданні відповідач ніколи не проживав у спірному житловому приміщенні.Факт відсутності відповідача за місцем реєстрації та користування житловим приміщенням, що належить позивачу та третім особам, підтверджується наданими в судовому засіданні показаннями свідка [PERSON] . Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини «Прокопович проти Росії», «Гіллоу проти Сполученого Королівства» поняття житла є автономним, і те, чи конкретне місце проживання становить чи ні «житло», що захищається п. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, залежить від фактичних обставин, а саме наявності достатнього зв`язку з конкретним місцем. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вимог, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , не є її власником, речей відповідача в квартирі не має. Таким чином, суд вважає за доцільне ухвалити рішення, яким визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . На підставі викладеного, відповідно ст.ст. 12,13, 81 ЦПК України,

Outcome: approved