Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до відповідачів, в якому просив звільнити з під арешту та розшуку, накладених постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції ВП № 39474689 від 13.11.2013 р., транспортний засіб марки: HYUNDAI TUCSON, 2008 року випуску, № кузова/шасі: [NUMBER], державний номерний знак: [NUMBER], а також скасувати накладену ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 25.06.2012 р. заборону [PERSON] на відчуження вищевказаного транспортного засобу. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що 28.05.2008 р. [PERSON] уклав з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитно-заставний договір, відповідно до умов якого отримав кредит в розмірі 139511, 25 грн., та передав в заставу позивачу автомобіль HYUNDAI TUCSON, 2008 року випуску, № кузова/шасі: [NUMBER], державний номерний знак: [NUMBER]. В зв'язку з порушенням зобов'язань у відповідача [PERSON] виникла прострочена заборгованість, та позивач звернувся до [PERSON] з пропозицією надати ПАТ КБ «ПриватБанк» довіреності на предмет застави. Така довіреність з повноваженням продажу заставного автомобіля була надана ПАТ КБ «ПриватБанк» 02.10.2013 р. Однак, в процесі підготовки заставного автомобілю до реалізації, позивачу стало відомо, що 25.06.2012р. Чугуївським міським судом Харківської області було винесено ухвалу, якою накладено заборону [PERSON] здійснювати будь-які дії щодо відчуження належного йому автомобілю HYUNDAI TUCSON, 2008 року випуску, № кузова/шасі: [NUMBER], державний номерний знак: [NUMBER]. Крім цього, 13.11.2013 р. державним виконавцем ВДВС Чугуївського МРУЮ Харківської області було винесено постанови про розшук транспортного засобу [PERSON], а саме: автомобілю HYUNDAI TUCSON, 2008 року випуску, № кузова/шасі: [NUMBER], державний номерний знак: [NUMBER], а також про арешт вищевказаного майна та оголошення заборони на його відчуження. З огляду на вищевикладене, позивач, посилаючись на те, що у ПАТ КБ «ПриватБанк» право застави виникло 28.05.2008 р., тобто раніше ніж було накладено заборону суду здійснювати будь-які дії щодо відчуження належного [PERSON] автомобілю, а також накладення державним виконавцем арешту на вищевказаний автомобіль, а отже, відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ПАТ КБ «ПриватБанк», як обтяжувач з вищім пріоритетом, має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження, просить суд скасувати накладену ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 25.06.2012 р. заборону [PERSON] на відчуження вищевказаного автомобілю, а також зняти арешт з автомобілю, HYUNDAI TUCSON, державний номерний знак: [NUMBER], накладений постановою державного виконавця ВДВС Чугуївського МРУЮ від13.11.2013 р., з метою безперешкодної реалізації своїх прав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача Чугуївського ВДВС МРУЮ в Харківській області, в судове засідання також не з'явились, подавши заяви про відсутність в них заперечень проти задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк», та розгляд справи без їх участі. Представник відповідача КП «Чугуївтепло» до зали судових засідань не з'явився, подавши заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині звільнення з під арешту автомобілю HYUNDAI TUCSON, державний номерний знак: [NUMBER], накладеного постановою державного виконавця ВДВС Чугуївського МРУЮ від13.11.2013 р., в зв'язку з повним погашенням [PERSON] заборгованості перед підприємством КП «Чугуївтепло». В частині позовних вимог, що стосуються скасування заборони відчуження транспортного засобу, накладеної ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області, представник відповідача відніс це питання на розсуд суду. Відповідач [PERSON] до зали судових засідань також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення на його адресу судових повісток про виклик, а також через оголошення у пресі (газета «Урядовий кур'єр» від 21 березня 2015 р. №52 (5426). (а.с.52-53, 55-56, 62-63, 70-71, 75-77). Суд, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами у справі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 28.05.2008 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 139511, 25 грн., та передав в заставу позивачу автомобіль HYUNDAI TUCSON, 2008 року випуску, № кузова/шасі: [NUMBER], державний номерний знак: [NUMBER]. (а.с. 11-18). В зв'язку з порушенням зобов'язань у відповідача [PERSON] виникла прострочена заборгованість, та позивач звернувся до [PERSON] з пропозицією надати ПАТ КБ «ПриватБанк» довіреність на предмет застави. Така довіреність, з повноваженням продажу заставного автомобіля, була надана ПАТ КБ «ПриватБанк» 02.10.2013 р. Однак, в процесі підготовки заставного автомобілю до реалізації, позивачу стало відомо, що 25.06.2012р. Чугуївським міським судом Харківської області було винесено ухвалу суду, якою накладено відносно [PERSON] заборону здійснювати будь-які дії щодо відчуження належного йому автомобілю марки HYUNDAI TUCSON, 2008 року випуску, № кузова/шасі: [NUMBER], державний номерний знак: [NUMBER]. (а.с. 8). Крім цього, постановою державного виконавця ВДВС Чугуївського МРУЮ в Харківській області від 13.11.2013 р., в процесі примусового виконання судового наказу № 636/1803/13-ц, виданого 01.08.2013 р., за яким з [PERSON] на користь КП «Чугуївтепло» було стягнуто заборгованість за надані послуги з теплопостачання в сумі 1756, 08 грн., було винесено постанову про накладення арешту та заборони відчуження належного [PERSON] на праві власності автомобілю HYUNDAI TUCSON, 2008 року випуску, № кузова/шасі: [NUMBER], державний номерний знак: [NUMBER].(а.с. 7). Також постановою державного виконавця ВДВС Чугуївського МРУЮ в Харківській області від 13.11.2013 р. було оголошено розшук вищевказаного автомобілю боржника. (а.с. 5). З довідки №6 від 20.01.2015 р. виданої КП «Чугуївтепло» вбачається, що [PERSON] повність погасив свою заборгованість перед підприємством. (а.с. 58). Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави. Як вбачається з кредитно-заставного договору укладеного між позивачем та [PERSON], право застави у ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло 28.05.2008 р. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх виникнення. Обтяжувач з вищім пріоритетом реалізації має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 40898282 вищій пріоритет на заставне майно має ПАТ КБ «ПриватБанк». (а.с.78-79). Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутись до суду про звільнення заставного майна з під арешту. Частиною 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Згідно положень ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», арешт з майна чи коштів боржника накладений в рамках незавершеного виконавчого провадження може бути знятий за рішенням суду. Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Вищеприведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог обґрунтовані. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved