Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за законом, яка залишилася після смерті його баби, [PERSON], що померла 26.10.2001 р., в м. Олександрія Кіровоградської області. На обґрунтування поважності причин пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини наводить те, що позивач хворів та не мав можливості вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, проти позову не заперечив, представник відповідача у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі. \~ \~ \~ \~22.02.2019 р. було відкрите провадження у справі та призначене підготовче провадження; \~ \~ \~ \~21.04.2019 р. закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Під час розгляду справи позивач підтримав заявлений позов із наведених в ньому підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до ч. 3, ст. 1272 ЦК України, яка відкрилася 26.10.2001 р., до прийняття та набрання чинності вказаного кодексу. Частина 1, ст. 58 Конституції визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Частинами 1, 3 ст. 5 ЦК України передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше й регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За змістом ч. 4, ч. 5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, відносини спадкування регулюються нормами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01.01.2004) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР. Спадкові відносини виникають із моменту відкриття спадщини. Як ч. 2, ст. 1220 ЦК України, так і ст. 525 ЦК УРСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, за змістом указаних норм, відносини спадкування регулюються нормами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004, а в разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01.01.2004) або якщо вона була прийнята хоча б одним зі спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР. Статтею 549 ЦК УРСР, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. Частиною 1, ст. 550 ЦК УРСР, строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 549 цього кодексу, може бути подовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку й без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Таким чином, нормами ЦК УРСР не передбачено надання спадкоємцю додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому підстав для задоволення позову немає, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду викладеного в постанові у справі 556/1354/15-ц від 18.01.2018 р. \~ \~ \~ \~Судові витрати по справі повинні бути покладені на позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed