Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики - 259 160 грн., та витрати по сплаті судового збору в розмірі - 2 591,60 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на безгрошовість угоди. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 22 квітня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики на три місяці, відповідно до умов якого позивач, [PERSON], зобов'язаний був передати у позику відповідачці, [PERSON], грошові кошти у сумі 181 212 (сто вісімдесят одну тисячу двісті дванадцять) гривень, 85коп., що в еквіваленті складає 22 750 (двадцять дві тисячі сімсот п'ятдесят) доларів США, по курсу НБУ станом на 22.04.2011 року (100 доларів США складає 796,5400 грн.). Зазначений договір посвічений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 3284. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконав належним чином, так як кошти в сумі 22 750 (двадцять дві тисячі сімсот п'ятдесят) доларів США, що в еквіваленті складає 181 212 (сто вісімдесят одну тисячу двісті дванадцять) гривень 85коп., були передані [PERSON] під час укладення договору. При цьому в п. 2. договору вказується, що підписання договору позики є підтвердженням факту отримання відповідачем грошей в повному обсязі від позивача. Відповідно до п. 1. вказаного договору позики [PERSON] зобов'язана була повернути фактично отриману суму позики в липні 2011 року. Однак, в порушення своїх договірних зобов'язань, відповідач у вищевказаний строк не повернув позику в повному обсязі. За свідченням позивача лише 11 січня 2012 року [PERSON] повернула грошові кошти у сумі 750 доларів США. На даний час заборгованість відповідача складає 22 000 (двадцять дві тисячі) доларів США, що є еквівалентом 259 160 (двісті п'ятдесят дев'ять тисяч сто шістдесят) гривень, по курсу НБУ станом на 07.07.2014 року (100 доларів США складає 1178,4505 грн.). Через такі дії відповідача позивач був вимушений звернутись до суду з дійсним позовом, у зв'язку з чим поніс судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 2 591,60 грн., про що свідчать відповідні квитанції у матеріалах справи. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно ч. 2 ст. 1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України зазначено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Стаття 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Представник відповідача не надав належних та відповідних доказів того, що відповідачка не отримувала зазначених у договорі позики коштів. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця. На підставі викладенного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки п. 2. договору вказується, що підписання договору позики є підтвердженням факту отримання відповідачем грошей в повному обсязі від позивача, а представник відповідача не надав належних та відповідних доказів того, що відповідачка не отримувала зазначених у договорі позики коштів.

Outcome: approved