Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне. Відповідно до підписаної заяви № б/н від 28.09.2018 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, складає між відповідачем та позивачем договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В порушення умов кредитного договору, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого станом на 20.12.2019 року має заборгованість - 19362,32 гривень, яка складається з наступного : - 9937,96 грн. - заборгованість за тілом кредита; - 3991,91 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; - 4034,24 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 898,21 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом подав клопотання про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог, і що не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, судом встановлено наступне. Відповідно до заяви б/н від 28.09.2018 року позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем допущені порушення зобов`язання за кредитним договором, і він станом на 20.12.2019 року має заборгованість - 19362,32 гривень, яка складається з наступного : - 9937,96 грн. - заборгованість за тілом кредита; - 3991,91 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; - 4034,24 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 898,21 грн. - штраф (процентна складова). Згідно із п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача суд зазначає наступне. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов надання споживчого кредиту передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість в загальній сумі 19362,32 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 9937,96 грн., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 3991,91грн., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит в сумі 4034,24 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн. та штрафу (процентна складова) в сумі 898,21 грн. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, а саме судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved