Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Авто» та просить: стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунків при звільненні у урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних в розмірі 26841,34 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує на те, що ТОВ «Спец Авто» не було проведено із ним кінцевий розрахунок при звільненні та відповідач не виплатив належну йому заробітну плату за час затримки. В судовому засіданні представник [PERSON] позовні вимоги підтримав та посилаючись на викладені у предявленій позовні заяві обставини, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач заперечень проти позову не надав, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням даного рішення заочно. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] працював у ТОВ «Спец Авто» з вересня 2007 року слюсарем з ремонту автомобілів. Був звільнений 16 червня 2009 року за п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2010 року позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Спец Авто» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, відшкодування моральної шкоди, були задоволені частково. Стягнуто з відповідача на користь [PERSON] 23849,65 грн., з яких 3600,00 грн. заборгованість по заробітній платі, 2549,00 грн. компенсація за невикористану відпустку, 16200,00 грн. компенсація за період затримки у розрахунку, 500,00 грн. відшкодування моральної шкоди, 1000,00 грн. витрати на правову допомогу. Рішення набрало законної сили. Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2011 року позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Спец Авто» були задоволені та стягнуто з ТОВ «Спец Авто» на користь [PERSON] компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати у розмірі 34200,00 грн. Дане рішення набрало законної сили. Відповідно до листа державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 15.11.2011 року станом на дату видачі листа ТОВ «Спец Авто» не розрахувалося зі стягувачем. 08.11.2012 року позивачем була отримана відповідь Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ № 44674/15 від 05.11.2012 року, з якою він дізнався, що відповідач виконав рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про стягнення заробітної плати, тобто фактично розрахувався по заборгованості із заробітної плати. В судовому засіданні встановлено, що розмір щомісячної заробітної плати, яку отримував [PERSON] працюючи у ТОВ «Спец Авто» складав 1800,00 грн. Як встановлено статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться у день звільнення. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника, або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач фактично розрахувався з позивачем у листопаді 2012 року, з ТОВ «Спец Авто» на користь [PERSON] слід стягнути суму його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто за період з листопада 2011 року по листопад 2012 року, з урахуванням 3 % річних на суму боргу та індексу інфляції, а саме в загальному розмірі 26841,34 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача.

Outcome: approved