Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просить визнати в порядку спадкування за законом першої черги за ним право власності на земельну ділянку площею 1,2217 га для ведення особистого селянського господарства відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №042736, як на спадкове майно, що лишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Мотивує свій позов тим, що [INFO] померла його мама [PERSON] . Позивач є її спадкоємцем за законом першої черги, прийняв спадщину, однак нотаріально оформити спадщину не має змоги. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити. Позивачка, [PERSON] , в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідачі, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в підготовче судове засідання не з`явилися, в письмових заявах до суду просять розглядати справу у їхню відсутність, позовні вимоги визнали повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. А відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09 червня 2020 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивача [PERSON] після смерті [PERSON] було відмовлено. Документами про родинні відносини стверджується, що [PERSON] є сином [PERSON] Довідкою Горішненської сільської ради Горохівського району Волинської області від 27 квітня 2020 року №274 стверджується, що спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Заповіт померлої в сільській раді не посвідчувався. Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №042736 від 12 липня 2012 року, [PERSON] належала земельна ділянка відповідних розмірів. З спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] після смерті спадкодавця прийняв спадщину, є її спадкоємцем за законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після померлої матері [PERSON] , є її спадкоємцем за законом першої черги. За змістом ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України у випадку визнання відповідчем позову, суд ухвалює рішення в порядку встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення. Відповідно до ч.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. А тому, суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за законом першої черги за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,2217 га для ведення особистого селянського господарства відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №042736, як на спадкове майно, що лишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податкового кодексу України.

Outcome: approved