Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Позивач звернувся з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначив, що відповідач [PERSON] не виконує батьківських обов'язків щодо своїх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що діти відповідача, після смерті матері [PERSON] проживають разом із бабусею [PERSON] та перебувають на її утриманні. Відповідач [PERSON] з 2004 року участі у вихованні дітей не приймає, своїх батьківських обов'язків щодо утримання дітей до досягнення ними повноліття не виконує та не здійснює жодних дій спрямованих на створення належних умов для проживання та розвитку дітей. На підставі викладеного, позивач просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітніх дітей та стягнути з останнього аліменти на користь тих осіб чи установ в яких на законних підставах будуть перебувати діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 14.04.2015 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник третьої особи - служби у справах дітей позовні вимоги підтримала у повному обсязі просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про місце та час проведення судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою про повернення судової повістки без вручення, у зв'язку із не проживанням за місцем реєстрації, що в силу ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням. Відповідно до ч. 3 ст. 76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 18.04.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Катеринопільського районного управління юстиції Черкаської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а. с. 6). З свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 06.06.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Катеринопільського районного управління юстиції Черкаської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а. с. 6). З висновку органу опіки та піклування Катеринопільської селищної ради Черкаської області вбачається про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а. с. 5). З довідки від 02.04.2015 року № 29, виданої Вербовецьким НВК вбачається, що [PERSON] на даний час є учнем 9-го класу цього навчального закладу. Батько [PERSON] - [PERSON] участі у навчанні та вихованні сина не брав, жодного разу на батьківських зборах не був (а. с. 7). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 12.02.2015 року вбачається, що [PERSON], померла [INFO] в смт. Катеринопіль, Черкаської області, актовий запис про смерть від 12.02.2015 року за № 2 (а. с. 13). З довідки від 06.04.2015 року № 96/02-25 виданої виконкомом Катеринопільської селищної ради вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але фактичне місце проживання (перебування) його не відоме (а. с. 14). З акту Катеринопільської селищної ради від 20.07.2015 року вбачається, що при обстеженні домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS], встановлено, що [PERSON] за данною адресою не проживає (а. с. 24). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є бабусею [PERSON] та [PERSON] пояснила, що діти перебувають на її утриманні після смерті матері з лютого 2015 року. До цього часу діти жили у неї з її дочкою, батька близько 10 років не бачили, жодної допомоги він дітям не надавав. Допитаний в судовому засіданні неповнолітній [PERSON] пояснив суду, що хоче жити в селі разом з бабусею та дідусем. Батька він вже не бачив дуже давно, останній раз близько 10 років тому. За весь цей час, а саме після смерті матері, батько зателефонував один раз, будучи у нетверезому стані, обвинуватив їх з сестрою в смерті матері. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені обставини, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів виконання батьківського обов'язку, щодо утримання дітей відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є сплата аліментів за рішенням суду. За таких обставин, суд приходить до висновку, що ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей полягає у тому, що він: не піклувався про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не спілкувався з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність передбачених ч. 2 ст. 164 СК України підстав для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав, оскільки судом встановлено факт його ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а також наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь тих осіб чи установ в яких на законних підставах будуть перебувати діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліментів на їх утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 14.04.2015 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: partial