Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на ? частки квартири в порядку спадкування. В позові зазначив, що 12.01.2015 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частки квартири №50 в будинку №244 по бул. Шевченко у м. Маріуполі. Його матір [PERSON], відмовилася від спадкового майна, про що написала заяву у нотаріальній конторі. В серпні 2015 року нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів. Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на ? частку квартири №50 в будинку №244 по бул. Шевченко у м. Маріуполі. Позивач [PERSON] до залу судового засідання не зявився, надав на адресу суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] надала на адресу суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. [PERSON] надала на адресу суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник третьої особи ЖБК «Гранит» надала на адресу суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до довідки №19 від 02.03.2015р. [PERSON] придбав квартиру №50 в будинку №244 по бул. Шевченко у м. Маріуполі в ЖБК «Граніт», виплативши її повну вартість у розмірі 4\~676, 44 руб. Згідно з особовим рахунком №244-50 [PERSON] є квартиронаймачем квартири №50 в будинку №244 по бул. Шевченко у м. Маріуполі. З технічного паспорту на квартиру, яка розташована за адресою: м. Маріуполь, бул. Шевченко[ADDRESS], виконаного на замовлення [PERSON], вбачається, що загальна площа квартири складає 46,8 кв.м. (а.с.7). Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частина 2 статті 3 цього Закону визначає, що державна реєстрація гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно з ч. 4 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Тобто такі права мають підтверджуватися відповідними правовстановлюючими документами, а право власності бути зареєстрованим належним чином, відповідно до закону, оскільки такою реєстрацією держава визнає наявність цих прав і гарантує їх достовірність. Згідно з актовим записом №80 від 13.01.2015 року, вчиненим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, зареєстровано смерть [PERSON], який помер 12.01.2015 року. Відповідно до довідки про склад сім'ї №17 від 26.02.2015р., виданої ЖБК «Граніт», у квартирі №50 в будинку №244 по бул. Шевченка у м. Маріуполі зареєстровані [PERSON],[PERSON] та [PERSON] З довідки вбачається, що [PERSON] є матір'ю, а [PERSON] батьком позивача.(а.с.17). Відповідно до довідки №25 від 26.03.2015 р., виданої ЖБК «Граніт», [PERSON] дійсно проживав за адресою : бул. Шевченко[ADDRESS], разом із батьком [PERSON], вів з ним спільне господарство з 1975 р. (а.с.10) Згідно із ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] звернувся з заявою про отримання спадщини після смерті свого батька [PERSON] Дружина померлого та його донька [PERSON] на спадщину не претендують. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.08.2015 року № 1789/02-31 державним нотаріусом [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частки квартири №50 в будинку №244 по бул. Шевченка у м. Маріуполі після померлого 12.01.2015 року [PERSON] (а.с.19). Враховуючи той факт, що на теперішній час позивач позбавлен можливості зареєструвати право власності померлого батька у органах реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно, суд вважає необхідним захистити права позивача та визнати за ним в судовому порядку право власності на ? частки квартири №50 в будинку №244 по бул. Шевченко у м. Маріуполі в порядку спадкування.

Outcome: approved