Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Верховина» про визнання права власності. В позові зазначив, що 23.07.2015р. померла його мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Зазначена квартира належала померлій на підставі ордеру № 000482 від 17.02.1984р., виданого Виконавчим комітетом Жданівської міської ради депутатів. У звязку з тим, що у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спірну квартиру, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності. У звязку з вищенаведеним, позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS]. Позивач надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. Відповідачка надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 328 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За ордером №000482 від 17.02.1984р. [PERSON] надана житлова площа, яка розташована за адресою м.Маріуполі, пр..Будівельників, 92-36 (а.с. 9). Згідно із положеннями п.5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» № 9 від 18.09.1987 року член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд продавати, заповідати, обмінювати, і вчиняти відносно неї інші угоди, не заборонені законом. Згідно з довідкою від 28.12.2015р., наданою ОСББ «Верховина» [PERSON], пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] повністю сплачено у розмірі 4\~626 руб. (а.с.10). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії I-НО №913002 від 24.07.2015 року [PERSON] померла 23 липня 2015 року, про що зроблено актовий запис №1674 (а.с.8). Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] від 28.12.2015 року, загальна площа вказаної квартири складає 57,1 кв. метрів, жила 38,3 кв. метрів (а.с.15-16). Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частина 2 статті 3 цього Закону визначає, що державна реєстрація гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно з ч. 4 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Тобто такі права мають підтверджуватися відповідними правовстановлюючими документами, а право власності бути зареєстрованим належним чином, відповідно до закону, оскільки такою реєстрацією держава визнає наявність цих прав і гарантує їх достовірність. Згідно із ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.01.2016 року № 9/02-31, приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після померлої 23.07.2015 року матері [PERSON] (а.с.5-7). Згідно з матеріалами спадкової справи дочка померлої [PERSON] як спадкоємиця першої черги за законом на спадкову квартиру не претендую. Враховуючи той факт, що на теперішній час позивач позбавлений можливості зареєструвати своє право власності у органах реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно, суд вважає необхідним захистити права позивача та визнати за ним в судовому порядку право власності на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved