Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості, що складається із: 25549,30 доларів США, що на 30 травня 2014 року за курсом НБУ складає еквівалент 300\~840,45 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4113,33 доларів США, що на 30 травня 2014 року за курсом НБУ складає еквівалент 48\~434,05 грн. заборгованість за відсотками за користування; 601197,25 грн. суми пені за прострочення виконання боргових зобов`язань та судових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 04.04.2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» був укладений кредитний договір №ML-E00/064/2008, згідно з яким останнім було передано [PERSON] кредит у розмірі 26 004,93 доларів США під 4,49% річних. 04.04.2008 року між [PERSON] та банком був укладений договір поруки №SR-E00/064/2008, згідно з яким поручитель зобов`язаний відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником його боргових зобов`язань перед банком за кредитним договором в повному обсязі таких зобов`язань. 26.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Вказані особи, своїх зобов`язань не виконали за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 26.02.2014 року складається з: заборгованості за тілом кредиту 25\~549,30 доларів США, що станом на 30.05.2014 року за курсом НБУ складає 300\~840,45 грн., заборгованості за відсотками за користування 4\~113,33 доларів США, що на 30.05.2014 року за курсом НБУ складає 48\~434,05 грн. та 601\~197,25 грн. - суми пені за прострочення виконання боргових зобов`язань. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 10.06.2014 року відкрито провадження у цій справі та призначено попереднє судове засідання (а.с.44). 19.06.2014 року ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області постановлено справу призначити до розгляду (а.с.49). Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 23.10.2014 року провадження у справі зупинено (а.с.74). 27.06.2017 року ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області провадження у даній справі відновлено (а.с.100). 01.09.2017 року представником позивача через канцелярію суду подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якої просить: «25549,30 доларів США, що станом на 30 травня 2014 р. за курсом НБУ складає еквівалент 300840,45 гривень заборгованості за тілом кредиту; 4113,33 доларів США, що на 30 травня 2014 р. за курсом НБУ складає еквівалент 48434,05 гривень заборгованості за відсотками; 601197,25 грн. суми пені за прострочення виконання боргових зобов`язань.» (а.с.105). Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 11.07.2019 року провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором в частині позовних вимог пред`явлених до [PERSON] закрито на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України (а.с.238). Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив. Просив ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Заслухавши учасників справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов до наступних висновків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1\~ст.13 ЦПК України). Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 04.04.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір №ML-E00/064/2008, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 26 004,93 доларів США, і зобов`язувалася повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитним коштами в строки та порядку, встановлені договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до розрахунків, наданих позивачем, станом на 26.02.2014 року, виникла заборгованість за кредитним договором, укладеним 04.04.2008 року, становить 25549,30 доларів США, що станом на 30 травня 2014 р. за курсом НБУ складає еквівалент 300840,45 гривень заборгованості за тілом кредиту; 4113,33 доларів США, що на 30 травня 2014 р. за курсом НБУ складає еквівалент 48434,05 гривень заборгованості за відсотками; 601197,25 грн. суми пені за прострочення виконання боргових зобов`язань. Позивач заявив позов про стягнення заборгованості у валюті - долар США, з еквівалентом до національної валюти України за офіційним курсом НБУ станом на 30.05.2014 року, а саме 11,7749 грн.. При цьому, свого розрахунку заборгованості по кредитному договору №ML-E00/064/2008від 04.04.2008 року на спростування поданого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» розрахунку [PERSON] суду не подала. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1\~ст. 628 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст.ст.\~610,\~612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Виходячи з вимог\~ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відтак,

Outcome: partial