Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON]., [INFO]. Стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів доходів але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за ними. В обґрунтування позовних вимог вказав, що на обліку в службі перебувають неповнолітні [PERSON], [PERSON], [PERSON]., як діти, які проживають в сім'ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. В серпні 2017 р. до служби у справах дітей звернулась їх бабуся [PERSON], яка повідомила, що її син [PERSON] знаходиться в місцях позбавлення волі, а невістка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків - не піклується про дітей не цікавиться їх життям, навчанням, розвитком, матеріально не забезпечує дітей, вживає наркотичні речовини. Також зазначила, що старший син [PERSON] проживає разом з бабусею - матір'ю [PERSON], яка його виховує та доглядає. Станом на 01.11.2017 р. батько дітей [PERSON] звільнився з місць позбавлення волі, проте ситуація в сім'ї погіршилась: батьки не працюють, разом вживають наркотичні речовини, продають цінні речі з квартири. За наведених обставин, позивач вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей та стягнення з них аліментів, оскільки відповідачі не надають матеріальної допомоги на утримання дітей, що є їх обов'язком як батьків дітей. В судовому засіданні представник позивача Горніна Т.М. позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові, просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник Органу опіки та піклування Житомирської міської ради Чижевський М.В. позовні вимоги підтримав. Просив долучити до матеріалів справи висновок виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки і піклування щодо позбавлення батьківських прав, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] Відповідачі в судові засідання 25.01.2018 р., 12.02.2018 р. та 214.02.2018 року не з'являлись, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином (а.с.34-37,42-45, 48-51), причини неявки не повідомили. Судові повістки направлялись відповідачам за зареєстрованим місцем їх проживання (а.с. 30,31), проте повернулись до суду за закінченням терміну зберіганням, оскільки останні не з'являлись до поштового відділення за отриманням листів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.12.2007 року зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується змістом копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). Відповідачі є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON]., [INFO], що підтверджується змістом свідоцтв про народження (а.с.11-13). Відповідно до наказу №69 від 15.09.2017 р. Служби у справах дітей Житомирської міської ради [PERSON], [PERSON], [PERSON], взято на облік як дітей, батьки яких ухиляються від виконання батьківських обов'язків ( а.с.14). Зі змісту характеристик, виданих директором ЗОШ №7 на [PERSON], [PERSON] ученицю 3-В класу та [PERSON]. учениці 1-Б класу, вбачається, що вихованням дітей займається бабуся [PERSON], батьки життям та розвитком дітей не цікавляться (а.с.16-17). [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS], де дитині створені належні умови для проживання, що підтверджується актом обстеження умов проживання дитини від 04.10.2017 року (а.с.19-20). Хлопчик відвідує спеціалізовану школу №148 в місті Києві, зі змісту характеристики вбачається, що батьки жодного разу не відвідували хлопчика, не цікавились його життям, розвитком та вихованням (а.с.22-23). Відповідно до довідки КУ «Центральна дитяча міська лікарня» № 03/8-1533 від 28.09.2017 року за [PERSON] та [PERSON] доглядає бабуся [PERSON], мати рекомендації медичних працівників не виконує (а.с.24). Зі змісту повідомлення №1436 від 11.1012017 р. вбачається, що з матір'ю дітей проводились профілактичні роботи, проте на даний час здійснити моніторинг стану дітей в сім'ї не можливо, оскільки двері квартири ніхто не відчиняє, на залишені виклики батьки до Служби не з'являються, на контакт не ідуть (а.с.25). Згідно актів обстеження умов проживання від 15.09.2017 р. та 09.11.2017 р за адресою проживання бабусі [PERSON] та дітей [PERSON] та [PERSON].: [ADDRESS], вбачається, що в квартирі чисто, охайно, діти забезпечені місцем для сну і навчання. Батьків в дома не було, в їх кімнаті безлад, зі слів бабусі відповідачі продають цінні речі з квартири, вживають наркотики, мати змушує дітей жебракувати (а.с.26-27). Відповідно до висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування, вбачається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітніх дітей (а.с. 52-53). Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно частини 1 статті 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» регламентовані права та обов'язки батьків, якими, зокрема, є: відповідальність за виховання, навчання й розвиток дитини; обов'язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Таким чином, здійснюючи аналіз наданих доказів в їх сукупності, судом встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання свої батьківських обов'язків, свідомо та злісно ухиляються від їх виконання, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, що є підставою відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України для позбавлення їх батьківських прав. Зважаючи на викладене вище, виходячи винятково з інтересів дітей, враховуючи наявність факту ухилення відповідачами від свого обов'язку виховувати та утримувати дітей, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідачі є працездатними, фізично здоровими, за станом здоров'я можуть надавати допомогу на утримання дітей, враховуючи заявлені позовні вимоги, суд присуджує аліменти, які підлягають стягненню з відповідачів, на утримання неповнолітніх дітей у розмірі ? всіх видів їх заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно і до їх повноліття. Статтею 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved