Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після померлої 01.02.2015 року матері - [PERSON], на 3/8 часток трикімнатної квартири [ADDRESS]. В обґрунтування свої вимог позивач вказав, що 01 лютого 2015 року померла його мати [PERSON], після смерті якої, відкрилася спадщина, яка складається з 3/8 (1/4 + 1/8) часток квартири [ADDRESS]. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, його рідний батько відмовився від своєї частки спадщини на користь позивача. [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк прийняв спадщину після смерті матері. Проте, постановою державного нотаріуса, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, яка належала матері, оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 частку квартири при житті [PERSON] не зареєструвала у КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації». На даний час, зареєструвати правовстановлюючий документ не є можливим, у звязку зі смертю власника, у звязку з чим позивачу запропоновано звернутись до суду. У судове засідання позивач надав заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача проти позову не заперечувала, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила прийняти рішення згідно чинного законодавства, заперечень не направила. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. До даного висновку суд прийшов з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON], померлої 01 лютого 2015 року, що підтверджено копіями свідоцтв про народження позивача та про смерть (а.с. 6-7). За життя [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO], до складу сімї входить [PERSON], що підтверджено довідкою КП «ЖЕО № 31» від 24 вересня 2015 року. Матеріалами справи встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається з 3/8 (1/4 + 1/8) часток трикімнатної квартири загальною площею 62,0 кв.м., житловою площею 43,4 кв.м., розташованої на 4-му поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Як убачається, [PERSON], як єдиний спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до Другої криворізької державної нотаріальної контори, з відповідною заявою. [PERSON] - чоловік померлої [PERSON] та рідний батько позивача, відмовився від своєї частки спадщини на користь сина. Постановою нотаріуса від 20 серпня 2015 року (а.с. 5), у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] було відмовлено, оскільки наданий ним правовстановлюючий документ на 1/8 частку вищевказаної квартири, а саме Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Другою криворізькою державною нотаріальною конторою 28.11.2012 року за реєстровим № 2-4465, за життя [PERSON] не був зареєстрований у КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», що суперечить п. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, згідно якої, право власності на нерухоме майно відповідно до закону виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до вимог ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Таким чином, померла [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 частку квартири [ADDRESS], проте у звязку зі смертю не зареєструвала право власності у КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації». Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за життя [PERSON] належала 1/4 частка квартири [ADDRESS] та 1/8 частка вказаної квартири, згідно Свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.11.2012 року, при цьому батько позивача [PERSON] відмовився від своєї частки спадщини після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи. Оцінивши докази у сукупності, суд уважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Частиною 4 ст. 60 ЦПК України установлено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в сукупності. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд погоджується з доводами позивача, оскільки вони узгоджуються з матеріалами справи, підтверджуються документально та не протирічать законодавству. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved