Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованості в розмірі 54403,07 грн. та понесені позивачем судові витрати в розмірі 1762,00 гривень, яку уточнив заявою від 14 січня 2019 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеного договору від 19.01.2014 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, в той час як відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 30.09.2018 року має заборгованість в загальному розмірі 54403,07 грн., яка складається з: 1999,51 грн. - заборгованості за кредитом; 49336,75 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2566,81 грн. - штраф (процентна складова), у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів. 16 квітня 2019 року представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач частково визнає позовні вимоги в частині нарахування відсотків за користування кредитом, оскільки позивач підняв без будь-якого повідомлення відповідача та підписання додаткових угод в односторонньому порядку відсотки річної ставки, а саме з 01.10.2014 року - 38.40% та з 01.04.2015 року - 46,8%. Просить звільнити від сплати нарахованої пені та штрафу відповідно до ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». У зв'язку з викладеним, просить задовольнити позовні вимоги частково, а саме у розмірі 2063,24 грн. Також просили застосувати строк позовної давності. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В той же час, в матеріалах справи міститься клопотання, в якому зазначив, що в разі неявки відповідача до суду, не заперечує проти розгляду справи без участі представника позивача та винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі. Проти заявлених вимог заперечувала та підтримала позицію свого представника Представник відповідача теж надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява «Акцент-банк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 19.01.2014 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № [NUMBER] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Копія анкети-заяви з особистим підписом відповідача долучена до матеріалів справи (а.с. 7). Згідно умов договору, відповідач зобов'язався погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом на умовах, погоджених сторонами кредитного договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у вищезазначеній заяві. При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підпунктами 2.1.5.5, 2.1.5.6 встановлено, що Клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Уразі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку клієнт зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення Кредиту (втому числі простроченого кредиту і Овердрафту), оплату Винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення Клієнтом термінів платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Згідно п. 2.1.12.9 Умов та правил надання банківських послуг, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленій Банком частки в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами», які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 19.01.2014 року, станом на 30.09.2018 року має заборгованість в загальному розмірі 54403,07 грн., яка складається з: 1999,51 грн. - заборгованості за кредитом; 49336,75 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2566,81 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.6). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини 1ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦПК України, невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), є порушенням зобов'язання. Відповідачем не заперечується факт підписання заяви позичальника та отримання кредитної картки і користування кредитними коштами. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а тому з неї на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 1999,51 грн. Що стосується позовної вимоги про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 49336,75 грн., то суд виходить з наступного: Згідно з п. 1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, банк має право проводити зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку згідно п.4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. Відповідно до п. 1.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, до обов'язків позичальника відносяться отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. За п. 1.3.1.10 Умов і правил надання банківських послуг, Банк зобов'язаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у Заяві, надавати власнику виписки про стан Картрахунків та про здійснені за минулий місяць операції по Картрахунках. При підключенні власника до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ 24) надання виписок здійснюється через вказаний комплекс. При підключенні Клієнта до комплексу Mobile-banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функцій SMS-повідомлень. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що проценти на поточну та прострочену заборгованості нараховано за період з 19.01.2014 року по 30.09.2014 року у розмірі 30%, що обумовлено договором між сторонами, з 01.10.2014 року по 31.03.2015 року застосовано ставку 38,4% річних, з 01.04.2015 року по 31.03.2018 застосовано ставку 46,8% річних, що більше від обумовленої договором процентної ставки. Згідно частини першої статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 1056-1ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. У відповідності до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року № 6-57ц12, боржник вважається належним чином повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку. В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо належного повідомлення відповідача про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку. Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що банк надсилав повідомлення позичальнику про збільшення відсоткової ставки з дотриманням процедури направлення такого сповіщення, тому твердження про настання змін відсоткової ставки у кредитному договорі, що підлягають виконанню сторонами, є безпідставними. Отже, позивачем нараховувались проценти у розмірі більшому, ніж було визначено умовами договору, всупереч статті 1056-1 ЦК України щодо заборони збільшення банком процентної ставки в односторонньому порядку. Крім того, статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною першою ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики. У пунктах 91-93 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно із умовами кредитного договору, укладеного між сторонами, кредит надавався відповідачу під 2,5 % на місяць (30,00 % річних) з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки по серпень 2015 року, тобто 31 серпня 2015 року. Нарахування процентів після закінчення строку дії кредитного договору, тобто за період з 01 вересня 2015 року по 30 вересня 2018 року, суд вважає неправомірним, оскільки вони нараховані після спливу визначеного договором строку кредитування. Звертаючись до суду з вказаним позовом, банк зазначив про те, що оскільки зобов'язання належним чином не виконано до цього часу, то банк просить стягнути на його користь з відповідача 49336,75 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, проте суд не погоджується з наведеним розрахунком нарахованих процентів. Виходячи з процентної ставки за весь час користування кредитом 30,00 % річних та кількості днів за період з 01 жовтня 2014 року (дати першого підвищення відсоткової ставки за користування кредитом) по 31 серпня 2015 року (дати закінчення терміну дії кредитної картки), який складає 334 дні, заборгованість по відсоткам за користування кредитом становить 1171,44 грн. з наступного розрахунку: 1903,22 грн.(поточна заборгованість за кредитом) х 30,00 % : 360 днів (передбачених п. 2.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг») х 334 дні = 529,72 грн.; 96,29 грн. (прострочена заборгованість за кредитом) х 30,00 % : 360 днів (передбачених п. 2.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг») х 334 дні = 26,80 грн.; 529,72 грн. + 26,80 грн. = 556,52 грн., та разом із заборгованістю за процентами станом на 01 жовтня 2014 року (накопичувальним підсумком) у сумі 619,61 грн. стягненню підлягає 1176,13 грн. (556,52 грн. + 619,61 грн.). Що стосується процентів, нарахованих, після закінчення дії кредитної картки, то ця сума процентів як частина позовних вимог задоволенню не підлягає. Таким чином, виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами за кредитним договором підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитом, яка становить 1176,13 грн. Що стосується розрахунку, наданого відповідачем, суд зазначає наступне: Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачем було зроблено розрахунок заборгованості з врахуванням процентної ставки у розмірі 0,12%, але суд не може його прийняти до уваги, оскільки умовами договору було передбачено процентну ставку у розмірі 30%. Водночас відповідач просить застосувати строк позовної давності. Суд вважає за необхідне вирішити питання про можливість застосування загального та спеціального строку позовної давності. Картка, видана відповідачеві, діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України). Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі статтею 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. З матеріалів справи вбачається, що останній платіж [PERSON] здійснила 22 квітня 2014 року на суму 96 гривень (а.с.6). Строк дії кредитної картки - до серпня 2015 року. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає, що позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності. Щодо нарахування пені та штрафу, передбачених цим договором, суд враховує те, що згідно з ст.2 Закону України від 2 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року N 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» с. Ганнівка Добропільського району Донецької області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. З листа-відповіді Ганнівської сільської ради Добропільського району Донецької області № 49 від 01.02.2019 року вбачається, що відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , тому на підставі вказаного Закону має бути звільнена від сплати штрафів в розмірі 500,00 грн. та 2566,81 грн., які нараховані після 14 квітня 2014 року. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково, оскільки відповідач належним чином не виконала зобов'язання за договором від 19.01.2014 року, укладеним з позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, яка включає в себе: 1999,51 гривень заборгованості за кредитом, 1176,13 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, що в сумі складає 3175,64 гривень. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 102,85 грн. На підставі ст.ст.526,530,549,611,615,629,1048,1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial