Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що [PERSON], який помер [INFO] року, є його дядьком. 02 серпня 2013 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповів йому, позивачу [PERSON] Після смерті дядька відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли земельні ділянки і садибний (індивідуальний) жилий будинок із господарськими будівлями та спорудами до нього, розташований у [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем після смерті дядька є позивач у справі. В строк до шести місяців після відкриття спадщини після смерті [PERSON] позивач звернувся до державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори в порядку заміщення державного нотаріуса Пологівської державної нотаріальної контори Дмитрієвої Н.П. з заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом були видані на ім'я позивача свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, а саме на дві земельні ділянки, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий жилий будинок державний нотаріус Дмитрієва Н.П. позивачу відмовила через те, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадковий будинок. З-за неможливості оформити спадщину через нотаріальну контору у позивача виникла необхідність звернення до суду з даним позовом. Просить постановити судове рішення, яким визнати за ним право власності на садибний (індивідуальний) жилий будинок із господарськими будівлями та спорудами до нього, який розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті дядька [PERSON], який помер [INFO] року. Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про явку в судове засідання (а.с.69-71). Позивач [PERSON], представники відповідача і третьої особи в судове засідання надали письмові заяви, в яких справу просять розглянути без їх участі. Позивач [PERSON] підтримує свої позовні вимоги, просить задовольнити їх з зазначених у позові підстав. Засідання просить проводити без застосування засобів технічної фіксації (а.с.116). Сільський голова Пологівської сільської ради Запорізької області своєю заявою до суду повідомила, що слухання справи, розгляд якої призначено на 05 вересня 2018 року у справі про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна в порядку спадкування за законом за позовом [PERSON], просить розглянути без участі представника сільської ради. Рішення просить прийняти відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.80). Державний нотаріус Дмитрієва Н.П. як представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Пологівської державної нотаріальної контори своєю заявою до суду повідомила, що слухання справи, розгляд якої призначено на 05 вересня 2018 року у справі про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна в порядку спадкування за законом, просить розглянути без участі представника державної нотаріальної контори (а.с.72,81). У зв'язку з надходженням від всіх учасників справи заяв про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглядається судом без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, з'ясувавши міркування представників відповідача і третьої особи щодо заявленого позову, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області [INFO] року, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року у с.Пологи Пологівського району Запорізької області (а.с.17). З копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ФОП [PERSON] 26 жовтня 2017 року, судом встановлено, що право власності на жилий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], не зареєстровано (а.с.18-22). Зі звіту з незалежної оцінки майна на а.с.24 встановлено, що станом на 17 травня 2018 року жилий [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами до нього має ринкову вартість в розмірі 44079 грн. (а.с24). Судовий збір позивач при подачі позову не сплачував, оскільки згідно копії виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії [NUMBER] позивач [PERSON] є інвалідом 2 групи (а.с.23). З копії дублікату заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області за реєстровим номером 429, [PERSON] на випадок своєї смерті все належне йому майно заповів [PERSON] (а.с.40). З копії довідки №579, виданої виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 15 травня 2018 року, встановлено, що згідно запису погосподарської книги будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] (а.с.41). З копії рішення виконавчого комітету Пологівської сільської ради народних депутатів від 19 жовтня 1995 року №47 і витягу із додатку до цього рішення судом встановлено, що [PERSON] передаються земельні ділянки у приватну власність та постійне користування за адресою: [ADDRESS] (а.с.42-43). З копій свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 27 квітня 2018 року встановлено, що Дмитрієва Н.П., державний нотаріус Шостої запорізької державної нотаріальної контори в порядку заміщення державного нотаріуса Пологівської державної нотаріальної контори проведеного державним реєстратором Пологівського районного управління юстиції Запорізької області, на підставі заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 02 серпня 2013 року, зареєстрованого у реєстрі №429, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, на ім'я [PERSON] видала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на земельні ділянки, які за життя належали [PERSON] (а.с.114,зворот; 115). Судом з копії спадкової справи №1/2017 до майна померлого [INFO] року [PERSON] встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємець за заповітом [PERSON] своєчасно звернувся з заявою про прийняття спадщини і видачу йому свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Інші спадкоємці за законом/заповітом з заявами до нотаріальної контори не зверталися. Державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори в порядку заміщення державного нотаріуса Пологівської державної нотаріальної контори Дмитрієва Н.П. видала 27 квітня 2018 року [PERSON] два свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна - дві земельні ділянки, проте постановою від 17 листопада 2017 року №1088/02-31 державний нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] року [PERSON] на спадковий жилий будинок у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на спадковий будинок спадкоємцем нотаріусу не наданий, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, право власності на житловий будинок не зареєстроване (а.с.83-115). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст.182 ЦК України, право власності на інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до положення ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених Законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого права, при цьому, охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам. Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає способи захисту цивільних прав, одним з яких є визнання відповідного права. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Оскільки судом встановлено, що позивачу державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове домоволодіння; представник відповідача по справі Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області в своїй заяві до суду не надав заперечень проти задоволення позову [PERSON]; факт володіння і розпорядження за життя [PERSON] спадковим жилим будинком знайшов своє підтвердження в судовому засіданні вищенаведеними письмовими доказами; факт прийняття спадщини позивачем підтверджено його своєчасним зверненням до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і видачу йому державним нотаріусом свідоцтв про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, суд вважає можливим визнати за позивачем [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на спадкове майно, яке складається з жилого будинку, розташованого у [ADDRESS], з господарчими спорудами і будівлями до нього.

Outcome: approved