Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього 1710 грн. 37 к., що складає 50 відсотків матеріальної шкоди, сплаченої по договору обов*язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [PERSON], посилаючись на те, що по вині відповідача автомобілю [PERSON] в результаті ДТП була спричинена матеріальна шкода, а також позивачем понесені витрати в сумі 320 грн. на оплату авто товарознавчого дослідження. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що в результаті проведеного розслідування було встановлено, що в момент ДТП відповідач, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність використовував свій автомобіль в якості таксі, тобто використовував забезпечений транспортний засіб у сфері, що передбачає більший коефіцієнт, ніж визначено договором страхування. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що забезпечений транспортний засіб в якості таксі не використовував, а заява [PERSON] до страхової компанії та фотокартки датовані 24.12.2012 року, тоді як ДТП відбулося 19.08.2012 року і він вже не був власником автомобіля. Зазначає, що [PERSON] його оговорила, так як після ДТП в них виник конфлікт з приводу невідшкодування ним потерпілому розміру франшизи. Суд, вислухавши сторони, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ст..60ч.1ЦПК України кожна із сторін зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст..61 ЦПК України. Відповідно до п.38-1.1 ст.38-1 Закону України « Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі, якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу у сфері, що передбачає більше значення корегую чого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожно-транспортної пригоди, зобов*язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Судом встановлено, що 21.08.2011 року між позивачем і відповідачем був укладений договір про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/5081601. Забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ВАЗ, держномер 41723 ХК. /а.с4/. 19.08.2012 року з вини відповідача сталася ДТП, в результаті якого був пошкоджений автомобіль Рено держномер АХ 6875 ВІ під керуванням водія [PERSON], що підтверджується копією постанови Комінтернівського райсуду м.Харкова від 12.09.2012 року ( а.с.7). Розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля Рено, держномер АХ 6875 ВІ визначений згідно висновку спеціаліста-автотоварознавця від 23.10.2012 року в сумі 5016 грн. 89 к. з ПДВ (а.с.8-23). За проведення такого дослідження позивачем було сплачено 320 грн., що підтверджується квитанціями ( а.с.24). 29.10.2012 року був проведений розрахунок страхового відшкодування та 31.10.2012 року позивачем на підставі наданих 22-х документів про страховий випадок було прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування в сумі 3420 грн.75к. та зазначено, що розслідування встановлена відсутність підстав для пред*явлення регресного позову і порушень Закону України « Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не встановлено (.а.с.26). 24.12.2012 року від [PERSON] до позивача надійшла заява про те, що [PERSON] використовував забезпечений транспортний засіб в якості таксі і надала фотокартки, в результаті чого страховою компанією було винесено доповнення до страхового акту про можливість пред*явлення регресного позову до [PERSON] ( а.с. 5-6,27). На підставі цього, на виконання договору про цивільно-правову відповідальність [PERSON] позивач виплатив власнику пошкодженого автомобіля Рено [PERSON] страхове відшкодування 09.01.2013 року в сумі 3420 грн. 75 к.( а.с.28). Таким чином, єдиним доказом на підтвердження того факту, що відповідач під час ДТП використовував забезпечений автомобіль в якості таксі, позивачем надана заява [PERSON] від 24.12.2012 року, не підтверджена нею в судовому засіданні під присягою,так як позивач відмовився від її виклику в якості свідка в судове засідання, та фотокартки за цей же період часу, а не на час ДТП. Більш того, до 24.12.2012 року [PERSON] не повідомляла цього факту страховій компанії, в жодному з 22 документів стосовно страхового випадку не містяться таких даних, що підтвердив сам позивач при складанні страхового акту і лише через 2 місяці після прийняття рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування вона подала таку заяву, яка ніякими іншими доказами не підтверджується. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не доказані позивачем в судовому засіданні, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed