Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить: - визнати недійсним та скасувати державний акт [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON] 09 липня 2009 року на підставі рішення ХХ сесії V скликання Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 24 квітня 2008 року, на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер [NUMBER] по [ADDRESS]; - визнати недійсним та скасувати державний акт [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON] 09 липня 2009 року на підставі рішення ХХ сесії V скликання Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 24 квітня 2008 року, на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарстваплощею 0,0161 га, кадастровий номер [NUMBER], по [ADDRESS]; - визнати недійсним та скасувати державний акт [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON] 09 липня 2009 року на підставі рішення ХХ сесії V скликання Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 24 квітня 2008 року, на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер [NUMBER] по [ADDRESS]; - визнати недійсним та скасувати державний акт [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON] 09 липня 2009 року на підставі рішення ХХ сесії V скликання Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 24 квітня 2008 року, на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарстваплощею 0,0161 га, кадастровий номер [NUMBER], по [ADDRESS]; - виключити з Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер [NUMBER] по [ADDRESS]; - виключити з державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку для ведення особистого селянського господарстваплощею 0,0161 га, кадастровий номер [NUMBER], по [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,245 га по [ADDRESS] Земельна ділянка позивача межує із земельною ділянкою по [ADDRESS], що належить відповідачам. Межа між земельними ділянками № 24 та № 26 була встановлена та позначена межовими знаками у вигляді металевих труб та натягнутої сітки. Під час розробки технічної документації по встановленню меж та оформлення права власності на земельну ділянку по [ADDRESS], межа суміжної земельної ділянки з позивачем погоджена не була. Крім того, була допущена помилка в координатах земельної ділянки відповідачів внаслідок чого координати земельної ділянки № 26 зміщені у бік земельної ділянки № 24 на 1,47 метри, земельна ділянка відповідачів наклалася на земельну ділянку та будівлі позивача. Відповідачі не бажають у несудовому порядку внести зміни у координати належної їм земельної ділянки та привести їх у відповідність до фактичних меж, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 березня 2018 року провадження по справі відкрито, призначено підготовче засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 липня 2018 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та представник позивача адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явились, представник позивача надала заяву, якою просила задовольнити позовні вимоги з урахуванням заяви про їх збільшення, розглянути справу у її відсутність, надала згоду на ухвалення заочного рішення по справі. Третя особа у судове засідання не з'явилася, у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутність Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлялися своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили. Будь яких заяв, заперечень та клопотань від відповідачів не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи неявку належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання відповідачів у судове засідання, які не повідомила причини неявки та не подали відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 18 квітня 1992 року належить житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] Рішенням виконавчого комітету Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області № 80 від 23 лютого 1996 року позивачу було передано у власність земельну ділянку площею 0,245 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за вищевказаною адресою. На підставі вказаного рішення на ім'я позивача видано державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER]. Суміжна земельна ділянка площею за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Земельна ділянка площею 0,2500 га кадастровий номер [NUMBER] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд належить [PERSON] та [PERSON] на підставі державних актів, виданих 09 липня 2009 року на підставі рішення ХХ сесії V скликання Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 24 квітня 2008 року ([NUMBER] та [NUMBER]) Земельна ділянка площею 0,0161 га, кадастровий номер [NUMBER], для ведення особистого селянського господарства належить [PERSON] та [PERSON] на підставі державних актів, виданих 09 липня 2009 року на підставі рішення ХХ сесії V скликання Циркунівської сільської ради від 24 квітня 2008 року ([NUMBER] та [NUMBER]). Як убачається з акту комісії з питань агропромислового комплексу, охорони навколишнього середовища, екології, земельних відносин та використання природних ресурсів від 21.03.2016 року № 4/1, межа між земельними ділянками № 24 та [ADDRESS] встановлена багато років тому і розділена межовими знаками у вигляді металевих труб та натягнутої сітки. З приводу межового спору, що виник між суміжними землевласниками, позивачу рекомендовано звернутися до суду. Судом встановлено, що під час розробки технічної документації по встановленню меж та оформлення права власності на земельну ділянку [ADDRESS] що була виготовлена ТОВ «АГНІ НАБАТ» за замовленням відповідачів, межа земельної ділянки з боку житлового будинку [ADDRESS] землекористувачем [PERSON] не погоджувалася. Відсутність погодження межі позивачем підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи № 12314 від 26.01.2016 року за кримінальним провадженням № 12013220430002090, відповідно до якого, в акті погодження меж земельної ділянки від 17.08.2007 року в графі «Межу погоджую» (підпис, печатка)»; в рядку «Від В до Г», «Огорожа», «[PERSON].» виконаний не [PERSON], а іншою особою. Крім того, судом встановлено, що під час розробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки по [ADDRESS] в натурі (на місцевості), було допущено технічну помилку, внаслідок якої занесені до бази даних національної кадастрової системи координати земельної ділянки по [ADDRESS], зміщені у бік земельної ділянки [ADDRESS] на 1,47 метри та наклалися на належний позивачу будинок та земельну ділянку. Факт накладення земельних ділянок на належні позивачу земельну ділянку та будівлі встановлено висновком ПП «Регіонземпроект» від 16.03.2017 року № 65 та доданою до нього схемою кадастрової зйомки земельних ділянок № 24 та [ADDRESS] Харківського району Харківської області. Як вбачається з вказаного висновку, згідно договору № 231102 від 23 листопада 2015 року підприємство зобов'язалося виконати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] на території Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області. Після виконання польових робі, отримані результати опрацьовані за допомогою ліцензованого програмного забезпечення GIS6. За результатами камеральних робіт виявлено, що земельна ділянка [ADDRESS] (а саме координати ділянки, внесены до бази національної кадастрової системи) перетинає ділянку [ADDRESS] (яка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності [NUMBER] від 01.07.1997 року, зареєстрованого за № 1014). Координати земельної ділянки [ADDRESS] Харківського району Харківської області (які занесені до бази даних) зміщені та накладаються на будинок [ADDRESS] на 1,47 м. Враховуючі ту обставину, що основним видом економічної діяльності ПП «Регіонземпроект», відповідно до даних ЄДР юридичних осіб, є діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування у цих сферах, у суду немає сумнівів у компетентності ПП «Регіонземпроект» в питаннях землеустрою. Таким чином, суд вважає належним та допустимим доказом висновок спеціалістів ПП «Регіонземпроект», яким встановлено факт зміщення координат земельної ділянки № 24 у бік земельної ділянки [ADDRESS] Харківського району Харківської області та накладення земельної ділянки відповідачів на земельну ділянку та будівлі позивача. Згідно ст. 193 ЗК України державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Державний земельний кадастр є основою для ведення кадастрів інших природних ресурсів. Згідно ст. ст. 202, 204 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом. Ведення Державного земельного кадастру здійснюється відповідно до закону. Положеннями статті 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок наявності технічних помилок у документах, на підставі яких були внесені такі відомості, здійснюється після виправлення помилок у зазначених документах Виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. Згідно розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» до вказаного Закону, у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Під час судового розгляду справи встановлено, що позивач через своїх представників неодноразово направляв на ім'я відповідачів рекомендовані листи із роз'ясненням порядку та можливості безоплатно виправити технічні помилки у координатах земельної ділянки [ADDRESS] та проханням надати на це згоду. Звернення позивача були проігноровані, у зв'язку з чим єдиним способом захисту прав позивача є звернення до суду із позовом. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. З урахуванням цих норм суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, виходячи із підстав позову та встановлених обставин, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог (повністю чи частково) або відмову в їх задоволенні. За змістом ст. 90 ЗК України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та дотримуватися правил добросусідства (ст. 91 ЗК України). Статтями 116, 118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Частиною третьою статті 158 ЗК України, визначено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. За змістом статті 198 ЗК України погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами необхідне при кадастровій зйомці, як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Згідно зі статтею 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того, межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам. У відповідності до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист земельних прав - це передбачені законом способи охорони цих прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Непогодження позивачем меж земельної ділянки, яке мотивоване наявністю земельного спору є формою реалізації прав останнього, а сама по собі процедура погодження меж є виключно допоміжною стадією у процесі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути технічних помилок. Акт погодження меж земельної ділянки є складовою частиною технічної документації, на підставі якої орган місцевого самоврядування, реалізуючи власну компетенцію, приймає рішення про передачу громадянам безоплатно земельних ділянок у власність. При цьому кадастровою зйомкою є комплекс робіт, яку проводять юридичні та фізичні особи, які одержали в установленому порядку ліцензію на проведення геодезичних і картографічних робіт, а при їх проведенні суміжні землекористувачі погоджують межі земельних ділянок і вказані дії не впливають на правовий режим земельної ділянки і не є юридичним фактом, на підставі якого виникають, змінюються чи припиняються земельні правовідносини, оскільки в результаті кадастрових робіт створюється лише інформаційна база. У той же час непогодження суміжним землекористувачем меж земельної ділянки, що потягнуло за собою технічні помилки у внесених до національної кадастрової системи координатах земельної ділянки, є підставою для скасування державного акту на право власності на земельну ділянку з наступним виключенням відомостей про земельну ділянку з державного земельного кадастру. Згідно приписів ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. В ст. 393 ЦК України також передбачено, що правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Отже, нормами діючого законодавства передбачено такий спосіб захисту порушених прав, як визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, як акту органу державної влади або органу місцевого самоврядування, за умови, що він не відповідає закону і порушує права власника. Тобто, визнання державного акту на право власності на земельну ділянку [ADDRESS] та виключення його з державного кадастру, узгоджується з нормами діючого законодавства і встановленими по справі обставинами. Звернення до суду із позовом про вилучення з Державного земельного кадастру координат земельної ділянки відповідачів також відповідає чинному законодавству, оскільки координати земельної ділянки та її кадастровий номер є невід'ємною частиною державного акту на право власності на земельну ділянку. Враховуючи викладене, суд вважає достатніми підстави для задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ч. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір за кожну заявлену позовну вимогу у загальному розмірі 4228,80 гривень, з розрахунку ставки судового збору за позовну вимогу немайнового характеру, встановлену на 2018 рік - 704,80 гривень, за кожну позовну вимогу.

Outcome: approved