Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, посилаючись на ту обставину, що 21 грудня 2006 року між АКБ «Індустріалбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № КRС/0400/1000/06. За умовами цього договору Банк надає позичальнику у користування кредитні кошти (кредит) в розмірі 16000,00 гривень, у порядку, передбаченому договором, строком з 21 грудня 2006 року по 20 грудня 2009 року включно, на споживчі цілі зі сплатою за користування кредитними коштами з розрахунку 9 %. Між АКБ «Індустріалбанк» (страхувальник) та Закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «Партнер», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Партнер» (страховик) 01 листопада 2007 року був укладений договір № 5942/2-12 добровільного страхування фінансових ризиків. Відповідно до умов договору страхування страховик здійснював страхування фінансових ризиків страхувальника, які походили із кредитних договорів, які укладені між страхувальником та позичальниками. Страховик зобов'язувався при настанні страхових випадків виплатити страхове відшкодування страхувальнику в межах страхової суми, за кожною конкретною угодою, яка зазначена у графі № 5 реєстру. 03 січня 2008 року в порядку на умовах договору добровільного страхування фінансових ризиків страхувальником був застрахований фінансовий ризик, що походить із кредитного договору № KRC/0400/1000/06. На дату страхування фінансового ризику, пов'язаного з неповерненням кредитних коштів страхова сума за кредитним договором № KRC/0400/1000/06 становила 11642,72 грн. Відповідач припинив виконувати свої зобов'язання за кредитним договором 27.11.2009 року, станом на 23.12.2010 року заборгованість відповідача перед АКБ «Індустріалбанк» становила 8251,88 грн., у тому числі 6222,32 грн. по кредиту; 2029,56 грн. по комісії. Страхове відшкодування третьою особою приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Партнер» не здійснювалося. Між АКБ «Індустріалбанк» (первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Анлег» (новий кредитор) був укладений договір № 0400/01/10 відступлення права вимоги за договорами добровільного страхування фінансових ризиків та кредитними договорами, згідно умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору право вимоги боргу в обсязі, передбаченому Додатком 1 та Додатком 2 до цього договору, за договором добровільного страхування фінансових ризиків 5942/2-12 від 01.11.2007 року, за договором добровільного страхування фінансових ризиків К 6217/12 від 01 лютого 2008 року, які укладені між АКБ «Інустріалбанк» та ЗАТ «Страхова компанія «Партнер», правонаступником якого є ПАТ страхова компанія «Партнер», за кредитними договорами (із змінами та доповненнями), зазначеними в Додатку № 2 до цього Договору, укладеними між АКБ «Індустріалбанк» та фізичними особами-боржниками, зазначеними в Додатку № 2 до цього Договору, фінансові ризики за якими застраховані відповідно до договорів страхування. Зокрема, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору право вимоги боргу за зобов'язаннями, які виникли з кредитного договору № № KRC/0400/1000/06 від 21.12.2006 року. Сума заборгованості, право вимоги за якої відступилося складає: заборгованість за кредитом - 6222,32 грн., за комісією - 640,00 грн. Загальний обсяг прав, що відступався становив 6862,32 грн. 23 грудня 2010 року Новий кредитор виконав свої зобов'язання перед первісним кредитором за договором № 0400/01/10 відступлення права вимоги за договорами добровільного страхування фінансових ризиків та кредитними договорами та в повному обсязі сплатив суму, зазначену у п. 2.4. договору № 0400/01/10. Посилаючись на наведене, положення Цивільного кодексу України, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Анлег» 6862,32 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок не повернення кредиту. Сторони у судове засідання не з'явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи АКБ «Індустріалбанк» надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав (а.с. 68). Оскільки у справі достатньо матеріалів про взаємовідносини сторін, суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що 21 грудня 2006 року між АКБ «Індустріалбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № КRС/0400/1000/06, згідно умов якого банк надає позичальнику у користування кредитні кошти (кредит) в розмірі 16000,00 гривень, у порядку, передбаченому договором, строком з 21 грудня 2006 року по 20 грудня 2009 року включно, на споживчі цілі зі сплатою за користування кредитними коштами з розрахунку 9 % річних (а.с. 11-15). Умовами договору встановлено обов'язок позичальника починаючи з 01 січня 2007 року, погашати кредит у рівних частках у сумі не менше ніж 444,44 грн. Крім того, відповідно до п. 4.13 цього договору встановленого, що позичальник зобов'язується починаючи з 01 січня 2007 року, сплачувати банку нараховану комісію за управління кредитом, отриманим на споживчі цілі, у розмірі 1 % від суми наданого кредиту щомісячно, до 25 числа кожного місяця, наступного за звітним. Між АКБ «Індустріалбанк» (страхувальник) та Закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «Партнер», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Партнер» (страховик) 01 листопада 2007 року був укладений договір № 5942/2-12 добровільного страхування фінансових ризиків (а.с. 29-36). Відповідно до умов договору страхування страховик здійснював страхування фінансових ризиків страхувальника, які походили із кредитних договорів, які укладені між страхувальником та позичальниками. Страховик зобов'язувався при настанні страхових випадків виплатити страхове відшкодування страхувальнику в межах страхової суми, за кожною конкретною угодою, яка зазначена у графі № 5 реєстру. Між АКБ «Індустріалбанк» (первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Анлег» (новий кредитор) був укладений договір № 0400/01/10 від 23.12.2010 року відступлення права вимоги за договорами добровільного страхування фінансових ризиків та кредитними договорами, згідно умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору право вимоги боргу в обсязі, передбаченому Додатком 1 та Додатком 2 до цього договору, за договором добровільного страхування фінансових ризиків 5942/2-12 від 01.11.2007 року, за договором добровільного страхування фінансових ризиків К 6217/12 від 01 лютого 2008 року, які укладені між АКБ «Інустріалбанк» та ЗАТ «Страхова компанія «Партнер», правонаступником якого є ПАТ страхова компанія «Партнер», за кредитними договорами (із змінами та доповненнями), зазначеними в Додатку № 2 до цього Договору, укладеними між АКБ «Індустріалбанк» та фізичними особами-боржниками, зазначеними в Додатку № 2 до цього Договору, фінансові ризики за якими застраховані відповідно до договорів страхування (а.с. 40-42). Зокрема, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору право вимоги боргу за зобов'язаннями, які виникли з кредитного договору № № KRC/0400/1000/06 від 21.12.2006 року. Сума заборгованості, право вимоги за якої відступилося складає: заборгованість за кредитом - 6222,32 грн., за комісією - 640,00 грн. Загальний обсяг прав, що відступався становив 6862,32 грн. (а.с. 16-28, 43-49). 23 грудня 2010 року Новий кредитор виконав свої зобов'язання перед первісним кредитором за договором № 0400/01/10 відступлення права вимоги за договорами добровільного страхування фінансових ризиків та кредитними договорами та в повному обсязі сплатив суму, зазначену у п. 2.4. договору № 0400/01/10 (а.с. 58). Ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином. На підставі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов'язку та перестав повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. У зв'язку з порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позовні вимоги ТОВ «Анлег», яке набуло права грошової вимоги, є обґрунтованими. Ставити під сумнів дані розрахунку заборгованості у суду підстав немає, адже вони відповідають вимогам закону та умовам договору. Відповідач порушив умови договору, ухиляється від сплати кредиту, як передбачено умовами договору, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в повному обсязі, а також на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved