Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на житлову будівлю та земельні ділянки за спадщиною за законом. Посилалась на те, що після смерті її чоловіка - [PERSON], який помер [INFO] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, які знаходяться у [ADDRESS] та земельних ділянок. Спадкоємцями за законом є: [PERSON], син - [PERSON] ([INFO]), донька - [PERSON] ([INFO] народжевня) та син - [PERSON] ([INFO]). Позивачка звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В свою чергу, треті особи по справі [PERSON] та [PERSON] звернулись до державної нотаріальної контори із заявою про відмову від спадкового майна на користь спадкоємців - [PERSON] та [PERSON]. Але ж, в наданні свідоцтва про право власності позивачці було відмовлено з причини здійснення її чоловіком - [PERSON] будівництва господарських споруд, які не зареєстровані належним чином. Від [PERSON], яка діє від свого імені та від імені своєї неповнолітньої дитини [PERSON], надійшла заява в якій вона вказує, що наполягає на своїх позовних вимогах, справу просить розглянути у її відсутність. Відповідачами у справі є [PERSON] та [PERSON], які до судового засідання не прибули , але надіслали на адресу суду листи в яких вказали, що вони не заперечують проти позовних вимог позивача, просять справу розглянути у їх відсутність. Відповідно до ст. 130 ч 4 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Відповідно до ст. 174 ч 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В попередньому судовому засіданні встановлено, що дійсно житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] згідно договору купівлі-продажу №1330 від 30.03.1995 року. А також земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5,99 га, в тому числі: 5,79 га-ріллі, 0,12 га-багаторічлих насаджень, 0,08 га-пасовищ, належать йому на праві приватної власності, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДН № 046530 від 11 листопада 2005 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16 липня 2013 року [PERSON] помер [INFO] (а.с. 9) Відповідно до ст. 1268 ЦК України Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] - дружина, син - [PERSON] ([INFO]), донька - [PERSON] ([INFO] народжевня) та син - [PERSON] ([INFO]). Відповідно до статті 1274 Цивільного кодексу України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. В нотаріальній конторі та в судовому засіданні шляхом надання відповідних заяв, відповідачі [PERSON] та [PERSON] вказали що не заперечують проти того щоб за [PERSON] та неповнолітнім [PERSON] було визнано право власності в рівних частках на спірне майно. [PERSON] та [PERSON] спадщину фактично прийняли, оскільки мешкали та були зареєстровані на день смерті [PERSON] в спадковій домобудівлі. Статтею 1268 Цивільного кодексу України, передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд переконався в дійснім намірі прийняття спадщини [PERSON] та неповнолітнім [PERSON], оскільки сторони від прийняття спадщини не відмовились, а навпаки звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON]. Фактично прийняли спадщину та стали власниками спадкового майна. Пунктом 5 статті 376 Цивільного кодексу України, передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Суд бере до уваги, що у позивача [PERSON] у даному випадку відсутні інші засоби для визнання права власності на домобудівлю та земельні ділянки окрім судового порядку, тому вважає можливим її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. На підставі ст. ст. 4, 376, 1268, 1274 ЦК України,

Outcome: approved