Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просить стягнути з неї заборгованість по кредитному договору б/н від 25.02.2011 року, яка станом на 20.10.2016 року становить 15134,17 грн. та складається з наступного: 14784,46 грн. - заборгованість за кредитом; 349,71 гри. - заборгованість за відсотками. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.02.2011 року [PERSON] (далі - Позичальник) отримав(ла) кредит у розмірі 16000.00 гри. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] року позичальник, - [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від [INFO] року. Таким чином після смерті боржниці відкрилася спадщина і єдиним спадкоємцем є [PERSON] - донька померлої. У позовній заяві позивач посилається на ст. 1218 ЦК України, згідно якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з ного особою і ме можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини н не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України - Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини) він не заявив про відмову від неї. Таким чином, на думку позивача, спадкоємці [PERSON] мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з [INFO] року по 22.10.2015 року, чого спадкоємець не зробив. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є [PERSON], що підтверджується копіями паспортів Позичальника та Відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: [ADDRESS] Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява в якій він підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та розглянути справу у його відсутність (а.с. 4). Відповідач та її представник [PERSON], діючий за договором про надання правової допомоги від 19.09.2016 року (а.с. 60) в судовому засіданні з позовом не погодилися, подали письмові заперечення, та просили в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції відповідач пояснила, що її мати, - [PERSON] дійсно, була зареєстрована у частині квартири, яка належить відповідачу на праві приватної власності , згідно договору купівлі - продажу від 13 травня 2012 року (а.с. ). У грудні 2014 року боржниця переїхала жити до відповідача з квартири, яку вона раніше винаймала у м. Харкові. Під час переїзду остання перевезла з собою лише свій одяг - іншого майна вона на мала. Також відповідач вказала, що у позовних вимогах позивач невірно посилається на положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України і неправильно зазначає що оскільки боржниця проживала разом з відповідачем, то остання вважаєтьсяся такою, що прийняла спадщину. На думку відповідача, позивач не зазначає, яке саме майно нею було отримане у спадщину. На її думку спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину і вимога кредитора не повинна перевищувати вартість майна, яке було отримане у спадщину. В своїй позовній заяві позивач не зазначає яке саме майно відповідач отримала від спадкодавця у власність і не зазначає його вартості. Хоча і повинен доводити наведені обставини. В своїх поясненнях відповідач зазначила, що жодного майна у спадщину від померлої матері вона не отримувала оскільки у останньої його не було, що підтверджується витягом з реєстру нерухомого майна, а відтак жодних зобов'язань у неї перед банківською установою немає. Вислухавши відповідача та її представника, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки обставини викладені у позові не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до укладеного договору № б/н від 25.02.2011 року [PERSON] (далі - Позичальник) отримала кредит у розмірі 16000.00 гри. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. (а.с. 8) [INFO] року позичальник - [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від [INFO] року, серія [NUMBER] (а.с. 37). Відповідно до ст.ст. 608, 1218. 1219 ЦК, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини н не припинилися у наслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК - Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України - Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є [PERSON], підтверджується копіями паспортів Позичальника та Відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: 63524; [ADDRESS]. (а.с. 34, 36). Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В обґрунтування позовних вимог позивачем не надано жодних доказів того, що відповідач отримала від боржниці у спадок те чи інше майно та не зазначив вартості цього майна. В той самий час відповідач надала суду докази того, що частина квартири [ADDRESS], що в смт. Есхар, Харківської області була придбана нею за договором купівлі продажу від 13.05.2012 року (а.с. 65-68), а отже боржниця не має до цього майна жодного відношення і це нерухоме майно не є предметом спадкування. Згідно ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Однак, як випливає з положення зазначеної норми вимога кредитора не повинна перевищувати вартість майна, яке було отримане у спадщину. Таким чином, суд доходить висновку про те, що відповідач не отримав спадщини від померлої боржниці - [PERSON], яка не залишила після себе спадкового майна, що підтверджується витягом з реєстру нерухомого майна (а.с. 69), а отже не повинна нести відповідальності за обов'язками боржниці. Позивач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували обставини, які викладені у позовній заяві, а отже позов не може бути задоволений.

Outcome: dismissed