Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом,згідно якого вказав ,що згідно договору купівлі-продажу майнових прав № 2/138_ИП від 06.12.2010 р. [PERSON] придбав у ТОВ «Аверс-сіті» майнові права на однокімнатну квартиру [ADDRESS]. У відповідності до п. 4.2. договору купівлі-продажу майнових прав № 2/138_ИП від 06.12.2010 р., вартість майнових прав складає 373 021,16 грн. В той же день - 06.12.2010 р. ТОВ «Аверс-сіті» та [PERSON] уклали договір № M-138/Z про зарахування зустрічних однорідних вимог. Згідно ст. 2 даного договору про зарахування зустрічних однорідних вимог з моменту набрання ним чинності зобов'язання [PERSON] по сплаті вартості майнових прав згідно договору купівлі-продажу майнових прав № 2/138_ИП від 06.12.2010 р. вважаються таким, що виконане у визначеному договором обсязі та у сторін відсутні грошові вимоги чи інші претензії, щодо виконання [PERSON] своїх зобов'язань згідно договору купівлі-продажу майнових прав № 2/138_ИП від 06.12.2010 р. Пізніше, 29.08.2011 р., [PERSON] на підставі договору відступлення права вимоги, укладеного за участі відповідача, уступив своє право вимоги щодо передачі у власність квартири [ADDRESS] (далі - квартира) згідно договору купівлі-продажу майнових прав № 2/138_ИП від 06.12.2010 р. на користь позивача. Відповідно до п. 1.3. договору про відступлення права вимоги від 29.08.2011 р., права вимоги, що відступаються, належать Цеденту ([PERSON]) як набувачу прав за договором купівлі-продажу майнових прав № 2/138_ИП від 06.12.2010 р. Згідно п. 1.4. цього ж договору, права вимоги переходять від Цедента до Цесіонарія з дати виконання Цесіонарієм (Позивач) вимог щодо оплати прав вимоги. В пункті 3.2. даного договору сторони ([PERSON] та позивач) засвідчили, що розрахунки за цим договором були проведені у повному обсязі до моменту укладення цього договору. Тобто, з моменту підписання договору відступлення права вимоги від 29.08.2011 р., він-позивач набув право вимагати у відповідача передачі права власності на квартиру на умовах, передбачених договором купівлі-продажу майнових прав № 2/138_ИП від 06.12.2010 р. Відповідно до п. 2.1. договору купівлі-продажу майнових прав № 2/138_ИП від 06.12.2010 р., Продавець продає, а Покупець купує майнові права на об'єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 3.1. договору купівлі-продажу майнових прав № 2/138_ИП від 06.12.2010 р. майнові права передаються покупцеві з моменту підписання Акту приймання передачі, який повинен бути підписаний не пізніше 10 робочих днів після повної оплати та введення будинку в експлуатацію. Позивач зазначив,що розрахунок за майнові права з відповідачем проведено у повному обсязі . У п. 2.3. договору купівлі-продажу майнових прав № 2/138_ИП від 06.12.2010 р. відповідач гарантував введення в експлуатацію будинку ще у першому кварталі 2011 року. Згідно п.п. 5.2.2. Продавець відповідач зобов'язаний після введення відповідної частини будинку, в якому знаходиться квартира, в експлуатацію та оформлення всіх необхідних документів, протягом 5 робочих днів направити Покупцю- Позивачу повідомлення про необхідність з'явитися для підписання Акту приймання-передачі майнових прав. Одночасно з актом, відповідач зобов'язаний передати також необхідний для проведення державної реєстрації права власності на квартиру пакет документів, як от технічний паспорт на квартиру, копію акту введення в експлуатацію тощо (п. 3.4. та п. 3.7. договору купівлі-продажу майнових прав № 2/138_ИП від 06.12.2010 р.). Крім того, окрім вищезазначених документів, п. 46 і п. 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 р. N 703, для проведення державної реєстрації вимагає також надання документу, що посвідчує речове право на земельну ділянку та документу, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси. Проте до цих пір Відповідач не повідомляв про введення будинку в експлуатацію та свою готовність до підписання акту приймання-передачі майнових прав та пакету документів, необхідних для державної реєстрації прав власності на квартиру за позивачем. На всі його та його представників усні звернення представники відповідача не надавали жодної інформації та відмовлялись навіть спілкуватись щодо питань оформлення права власності та передачі всіх необхідних для цього документів, що є також порушенням умов вищезгаданого договору . Відповідачем грубо порушено умови договору купівлі-продажу майнових прав № 2/138_ИП від 06.12.2010 р., які полягають у відмові від передачі майнових прав та необхідних документів для державної реєстрації права власності на квартиру. Сплативши повну вартість майнових прав, він уже два роки очікує на можливість реалізації свого законного та охоронюваного права власності на квартиру, що завдає йому значних незручностей та додаткових турбот. Відповідач незаконно, всупереч своїх зобов'язань згідно договору купівлі-продажу майнових прав № 2/138_ИП від 06.12.2010 р., перешкоджає йому у можливості реєстрації права власності на квартиру, чинить цьому активний спротив, чим порушує його конституційне право власності. Позивач просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS].Зобов»язати товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» передати йому належним чином засвідчений акт введення будинку [ADDRESS] в експлуатацію, довідку про присвоєння адреси та технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] та правовстановлюючі документи на земельну ділянку,на якій розташований будинок [ADDRESS] Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали та просять його задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Аверс-Сіті» у судовому засіданні позов не визнав,просив відмовити у позові,поскільки вважає відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на квартиру,позивач не надав до суду доказів повної сплати позивачем вартості квартири. 3-я особа [PERSON] у судове засідання не з»явився,про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким,що підлягає до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України»Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». У судовому засіданні було встановлено,що згідно договору купівлі-продажу майнових прав № 2/138_ИП від 06.12.2010 р. [PERSON] придбав у ТОВ «Аверс-сіті» майнові права на однокімнатну квартиру [ADDRESS]. У відповідності до п. 4.2. договору купівлі-продажу майнових прав № 2/138_ИП від 06.12.2010 р., вартість майнових прав складає 373 021,16 грн. 06.12.2010 р. ТОВ «Аверс-сіті» та [PERSON] уклали договір № M-138/Z про зарахування зустрічних однорідних вимог. 29.08.2011 р., [PERSON] на підставі договору відступлення права вимоги, укладеного за участі відповідача, уступив своє право вимоги щодо передачі у власність квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу майнових прав № 2/138_ИП від 06.12.2010 р. на користь позивача. Відповідно до п. 1.3. договору про відступлення права вимоги від 29.08.2011 р., права вимоги, що відступаються, належать Цеденту ([PERSON]) як набувачу прав за договором купівлі-продажу майнових прав № 2/138_ИП від 06.12.2010 р. Згідно п. 1.4. цього ж договору, права вимоги переходять від Цедента до Цесіонарія з дати виконання Цесіонарієм -Позивачем вимог щодо оплати прав вимоги. В пункті 3.2. даного договору сторони [PERSON] та позивач засвідчили, що розрахунки за цим договором були проведені у повному обсязі до моменту укладення цього договору. Відповідно до п. 2.1. договору купівлі-продажу майнових прав № 2/138_ИП від 06.12.2010 р., Продавець продає, а Покупець купує майнові права на об'єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 3.1. договору купівлі-продажу майнових прав № 2/138_ИП від 06.12.2010 р. майнові права передаються покупцеві з моменту підписання Акту приймання передачі, який повинен бути підписаний не пізніше 10 робочих днів після повної оплати та введення будинку в експлуатацію. Відповідно до довідки від 07.12.2010р виданої відповідачем [PERSON] не має заборгованості перед ТОВ «АВЕРС-СІТІ» згідно договору купівлі-продажу майнових прав від 06.12.2010р№ 2/138_ИП (а.с.28). Будинок [ADDRESS] був введений в експлуатацію 16.09.2011р,що не заперечується сторонами по справі. Також,у судовому засіданні було встановлено,що позивач у листопада 2013р направив письмову вимогу відповідачу щодо оформлення права власності на квартиру (а.с.13-14). Згідно п.п. 5.2.2. Продавець відповідач зобов'язаний після введення відповідної частини будинку, в якому знаходиться квартира, в експлуатацію та оформлення всіх необхідних документів, протягом 5 робочих днів направити Покупцю- Позивачу повідомлення про необхідність з'явитися для підписання Акту приймання-передачі майнових прав. Одночасно з актом, відповідач зобов'язаний передати також необхідний для проведення державної реєстрації права власності на квартиру пакет документів, технічний паспорт на квартиру, копію акту введення в експлуатацію тощо (п. 3.4. та п. 3.7. договору купівлі-продажу майнових прав № 2/138_ИП від 06.12.2010 р. У судовому засіданні було встановлено,що на час розгляду справи у суді відповідач не виконав умови договору купівлі-продажу майнових прав. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Способом захисту права та інтересу є, зокрема, визнання права. Статтею 96 ЦК України передбачено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Згідно зі ст. 177 ЦК України до об'єктів цивільних прав відносяться речі, майнові права та інше. Статтями 181 та 182 ЦК України визначено, що до нерухомих речей (нерухомості) належать об'єкти, що розташовані на земельній ділянці, а право власності та інші речові права на нерухомі речі, зокрема їх виникнення підлягають державній реестрації. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини. ЦК України передбачає, зокрема ст. ст. 316-323, 325, 328, 331, 334, 379-382, загальні засади права власності. Зокрема передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; усі суб'єкти права власності є рівними перед законом; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом; право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва; житлом фізичної особи є квартира. Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права іншою особою, може звернутися до суду із вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або із вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Статтями 526, 527, 530-532 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. ст. 610-612, 623 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Так, відповідач ТОВ «Аверс-Сіті» у порушення умов договору купівлі-продажу не виконав своїх зобов'язань щодо оформлення права власності на спірну квартиру. Стаття 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» встановлює, що об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, а також майнові права. У ст. 5 Закону України «Про інвестиційну діяльність» зазначено, що також виконувати функції будь-якого учасника інвестиційної діяльності. Таким чином, оскільки [PERSON] проінвестував будівництво спірної квартири відповідно до ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», позивач на підставі договору про відступлення права вимоги має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктом та результатом інвестицій відповідно до законодавчих актів України, тобто об'єкт та результат інвестицій є власністю інвестора. Враховуючи викладені обставини,суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS].Зобов»язати товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» передати [PERSON] належним чином засвідчений акт введення будинку [ADDRESS] в експлуатацію, довідку про присвоєння адреси та технічний паспорт на квартиру [ADDRESS].А також суд відшкодовує на користь позивача судові витрати,понесені на оплату судового збору. На підставі ст. 328,331,392 ЦК Кодексу України,

Outcome: approved