Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, в якому зазначив, що вона зареєстрована та постійно проживає, а також є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] . 08.08.2018 її квартиру було залито водою внаслідок проведення ремонтних робіт по залиттю підлоги цементним розчином у квартирі [ADDRESS] , що належить відповідачу. Позивач вказує, що факт залиття підтверджується відповідним актом, складеним комісією ЖЕК №503, де зафіксовані пошкодження квартири позивача та причини залиття. Згідно висновку експерта вартість ремонтно-будівельних робіт, необхідних для усунення пошкоджень, які утворились у квартирі позивача внаслідок залиття, становить 13 381 грн. Враховуючи те, що залиття квартири, на думку позивача, сталося з вини відповідача, який відмовляється у добровільному порядку відшкодовувати завдану шкоду, позивач просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 13381 грн. та 6809 грн. понесених позивачем у зв`язку із залученням експерта та проведення експертизи, а також судові витрати. Ухвалою суду від 15.02.2019 було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 04.06.2019 підготовче провадження було закрито та призначено розгляд справи по суті. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 21.11.2019 клопотання сторони позивача було задоволено, поновлено пропущений процесуальний строк, залучено до участі у справі інших співвласників квартири [ADDRESS] - [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Допитана в судовому засіданні в якості свідка позивач, суду пояснила, що з квартири відповідача багато разів відбулося затоплення її квартири, проте в ЖЕК з відповідними заявами вона не зверталася. Вказала, що про облаштування цементної стяжки у квартирі відповідача дізналася зі слів самого відповідача, про що вона також вказала працівникам ЖЕК. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, подав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідач за весь час проживання ніколи не здійснювала ремонтних робіт з влаштування цементної стяжки підлоги у своїй квартирі. В період з 07.08.2018 по 09.08.2018, тобто і в день коли нібито сталося залиття у квартирі позивача, відповідач перебувала в пологовому відділенні Южненської міської лікарні Одеської області. Щодо акту про залиття представник вказував, що його складено з порушеннями, оскільки під час його складання не було відповідача, до його квартири комісія не заходила, відмови відповідача від підпису в акті також не міститься, не зазначено давність ремонту квартири позивача та пошкоджень, між датою складання акту та ймовірним залиттям минуло півтора місяця, що унеможливлює виявлення причин залиття. З таких же підстав представник вважає висновок експерта складеним з порушеннями та всупереч методикам. Крім того, зазначив, що в період з липня по серпень 2018 року заявки щодо залиття від позивача до ОД-501 не надходили. Відповідачем було проведено експертне дослідження з метою з`ясування питання щодо здійснення ремонтних робіт у квартирі та ймовірної причини залиття, і згідно з висновком експерта у її квартирі роботи по улаштуванню стяжки ніколи не проводилися, ознаки залиття, наявні на стелі у квартирі [ADDRESS] , могли утворитися в результаті протікання каналізаційного стояку будинку, який перебуває в незадовільному стані. Окремо представник відповідача звернувся до суду з заявою щодо відшкодування понесених судових витрат на проведення експертного дослідження в розмірі 9500 грн. та витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 15 200 грн. Треті особи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. В попередніх судових засіданнях треті особи позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, наведених в позові. Заслухавши пояснення учасників та покази допитаних свідків, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що полягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як убачається зі свідоцтва про право власності на житло, виданого 16.10.1997 Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва (а.с. 6) квартира [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Згідно Акту №365, складеного 26.09.2018 працівниками ЖЕД-503 та затвердженого начальником цієї ЖЕД, 08.08.2018 сталося залиття квартири [ADDRESS] з причин недбалого ставлення мешканців квартири [ADDRESS] при проведенні ремонтних робіт, а саме: цементної стяжки підлоги у квартирі, у зв`язку з чим відповідальність та ліквідація наслідків залиття лягає на мешканців квартири [ADDRESS] (а.с.7). Акт підписано членами комісії: головним інженером [PERSON] , інженером 1-ої категорії [PERSON] , майстром тех.дільниці [PERSON] та слюсарем-сантехніком [PERSON] . З Акту №365 також убачається, що його складено на підставі обстеження квартири [ADDRESS] , при цьому будь-яка інформація щодо обстеження квартири [ADDRESS] в акті відсутня, підпису відповідача або когось із мешканців квартири [ADDRESS] , як і зауваження комісії щодо відмови від підпису в акті не міститься. Таким чином суд приходить до висновку про те, що члени комісії, які складали Акт №365 від 26.09.2018 не робили відповідного обстеження квартири [ADDRESS] . За яких обставин комісією було встановлено, що залиття квартири сталося саме з вини мешканців квартири [ADDRESS] , вказаний Акт не містить. На підставі висновку судового експерта Стасюк М.Ю. №9203 від 20.11.2018 (а.с.8-27), складеного за результатами експертного будівельно-технічного дослідження, вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, які утворились внаслідок залиття, що трапилось 08.08.2018 у квартирі [ADDRESS] складає 13 381 грн. Як на підставу своїх вимог позивач посилається на те, що залиття її квартири сталося з вини відповідача внаслідок проведення ремонтних робіт по залиттю підлоги цементним розчином. Однак, з такими твердженнями позивача суд погодитися не може, виходячи із наступного. З матеріалів справи убачається, що відповідач зверталась в кінці березня - на початку квітня 2019 року до ОД-501 з заявами щодо направлення комісії для обстеження внутрішньо будинкової мережі водопостачання та водовідведення з метою виявлення осередків протікань та фіксування пошкоджень її квартири у вигляді бурих плям на стелі туалету та ванної кімнати, а також з приводу факту залиття у квартирі позивача, яке нібито сталося 08.08.2018 (а.с.42-44). З відповіді КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» №218 від 17.04.2019 (а.с.57) убачається, під час складання акту залиття №365 від 26.09.2018 було обстежено квартиру [ADDRESS] згідно заяви її мешканки від 09.08.2018. Члени комісії [PERSON] та [PERSON] працюють в ОД-501, щодо інших осіб, які не перебувають у штаті, ОД-501 інформацією не володіє. Згідно відповіді КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» №223 від 19.04.2019 (а.с.58), за період з липня по серпень 2018 року заявок на об`єднану диспетчерську службу з приводу залиття квартири [ADDRESS] не надходило. Мешканкою подано письмову заяву в ЖЕК-503 09.08.2018. Згідно акту, складеного 01.04.2019 працівниками ОД-501 та затвердженого начальником цієї ЖЕД (а.с.59), обстежено квартиру [ADDRESS] в присутності мешканки. В результаті обстеження у ванній кімнаті і туалеті на стелі виявлені сухі сліди старого залиття, причину якого з`ясувати неможливо у зв`язку з відсутністю у мешканців квартири інформації щодо дати можливого залиття. Заявок з вказаної квартири щодо залиття за період з липня по серпень 2018 не надходило. Сторона відповідач стверджувала, що ніякого залиття з квартири [ADDRESS] не було, а відомості, які містить наданий стороною позивача Акт №365, занесені зі слів самого позивача, які жодним доказом не підтверджені. З висновку судового експерта Свістунова І.С. №725/04-2019 від 23.04.2019 (а.с.60-83) убачається, що влаштоване чистове покриття підлог в приміщенні квартири [ADDRESS] має ознаки фізичного зносу характерні для експлуатації 3-5 років. Цементно-піщана стяжка має значний фізичний знос (спостерігається відшарування, нестійкість до механічних пошкоджень), а застосована методика приклеювання лінолеуму, який наявний під ламінатом, характерна для житлового серійного будівництва радянських часів. Термін експлуатації влаштованої цементно-піщаної стяжки понад 10 років. Для влаштування чистової підлоги в приміщеннях квартири [ADDRESS] роботи по улаштуванню стяжки не проводились. Залиття, ознаки якого також наявні на стелі квартири [ADDRESS] , могли утворитися внаслідок протікання каналізаційного стояку будинку, який станом на дату проведення дослідження перебуває в незадовільному технічному стані. Крім того, в матеріалах справи також міститься обмінна карта відповідача від 09.08.2018, з якої убачається, що з 07.08.2018 відповідач перебувала в пологовому відділенні Южненської міської лікарні Одеської області у зв`язку з пологами та була виписана на третій день після них. Допитана у судовому засіданні в якості свідка позивач показала суду, що залиття з квартири відповідача відбувалися регулярно, однак вона не зверталася до суду із відповідними позовними заявами. Вказувала на те, що про залиття цементної стяжки у квартирі відповідача, їй стало відомо зі слів самої відповідачки. Відмітила, що працівники ЖЕД, які складали Акт №365 від 26.09.2018 зазначили причину залиття з урахуванням тієї інформації, яку їм було повідомлено позивачем зі слів відповідача. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] зазначила, що вона є сусідкою та подругою позивача, в день залиття 08.08.2018 приходила до квартири позивача та бачила наслідки залиття. Усі обставини залиття їй відомі зі слів позивача. Особисто в квартирі відповідача вона не була. Жодних заяв щодо проведення можливого експертного дослідження, від сторін не надходило. У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів, показань свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України). Так, наданим в обґрунтування позовних вимог Актом №365 встановлено вину відповідача у залитті квартири позивача лише зі слів самого позивача, і це не заперечувалось позивачем в судовому засіданні, оскільки огляд квартири відповідача під час його складання не проводився. Єдиним доказом, який отриманий за результатами огляду квартири відповідача, є висновок експерта Свістунова І.С. №725/04-2019 від 23.04.2019, який був наданий відповідачем. Експертний висновок, покладений в основу позову, складений на підставі вищевказаного Акту №365 та не встановлює причин залиття квартири позивача, та, відповідно вини відповідача у залитті квартири позивача. Пояснення свідка [PERSON] також не мають доказового навантаження під час встановлення вини відповідача у залитті, оскільки як убачається з її показів, вона бачила тільки наслідки залиття та не знає що стало його причиною. Натомість, на підставі проведеного відповідачем експертного дослідження спростовуються твердження позивача щодо проведення у квартирі відповідача ремонтних робіт по залиттю підлоги цементним розчином (облаштування цементної стяжки). Жодних інших доказів, суду надано не було. Таким чином, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи позивачем не було доведено ту обставину, що залиття квартири позивача сталося з вини відповідача, у зв`язку з чим відсутні підстави для їх задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідачем було понесено витрати на проведення будівельно-технічної експертизи 2500 грн. та 7000 грн., що підтверджується відповідними квитанціями №0.0.1337262084.1 від 25.04.2019 та №0.0.1318747115.1 від 08.04.2019 (а.с.85,86), разом - 9500 грн., які підлягають стягненню з позивача враховуючи не встановлення підстав для задоволення позовних вимог. Окрім цього, між адвокатом Кобилецьким В.В. та [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги від 05.04.2019, видано ордер від 09.04.2019 на надання правової допомоги, згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №1/4 від 02.04.2020 за надання правової допомоги позивачем сплачено 15200 грн. (а.с. 46,148,149). Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частина 1 ст. 134 ЦПК України передбачає, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Вимоги зазначеної норми процесуального закону було дотримано стороною відповідача, оскільки про такі витрати сторона заявила разом із подачею відзиву. За приписами частин 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В судових дебатах суд звертав увагу представника позивача про наявність у сторони відповідача вимоги щодо стягнення компенсації судових витрат. Представник позивача жодним чином не відреагував та обмежився твердженням того, що вказані вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку із необхідністю задоволення позовних вимог у повному обсязі. Таким чином, з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15200 грн. Надані сторонами докази висновків суду не спростовують.

Outcome: approved