Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просить визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для подання до нотаріальної контори заяви прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Позов мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON]. За чотири роки до смерті його мати, а саме 22.12.2005 року склала заповіт на нього. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, що складається з частини будинку [ADDRESS] та на земельної ділянки площею 0,0358 га, яка розташована для обслуговування вказаного житлового будинку. Для отримання спадщини до нотаріальної контори після смерті спадкодавця він не звертався, так як про заповіт він нічого не знав, а тільки у лютому 2015 року такий надала йому відповідачка, сказавши, що вона його випадково знайшла між паперами. Крім цього, після смерті спадкодавця, він був вимушений виїхати на заробітки за кордон, так як влаштуватись на нормальну оплачувану роботу за фахом він не мав можливості. При усному зверненні в нотаріальної контору йому роз'яснили, що термін на подачу заяви про прийняття спадщини та рекомендували звернутись до суду. Тому вважає, що з поважних причин він вчасно не звернувся у нотаріальну контору у зв'язку із тим, що він поїхав працювати після смерті матері закордон. Просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала та пояснила, що позивач після смерті матері [PERSON] має право на спадкування майна останньої, оскільки було складено заповіт на нього, а вона не заперечує про ти такого. Просить позов задоволити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги є підставним і підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом від 22.12.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за №3186 після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Згідно ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно вимог ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як вбачається із свідоцтва про право власності на будинок [NUMBER] від 23.09.2005 року виданої Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 24.10.2005 року та витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 26.10.2005 року за №8747206 виданої ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», що спадкодавець - [PERSON] мала у власності частину будинку [ADDRESS], а тому на частку вказаного майна і відкрилась спадщина після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Із державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 16.05.2007 року видно, що спадкодавець - [PERSON] мала у власності земельну ділянку площею 0,0358 га, кадастровий номер [NUMBER] для обслуговування житлового будинку [ADDRESS], а тому на вказане майно і відкрилась спадщина після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Як вбачається зі ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] через те, що йому не було відомо про складання заповіту на нього та те, що він після смерті спадкодавця був вимушений виїхати на заробітки за кордон. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є визнання права, припинення дії, яка порушували право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, виходячи із встановлених судом обставин та відповідних їм правовідносин, суд знаходить, що позовні вимоги являються обґрунтованими, доказаними і такими, що підлягають задоволенню, а тому слід визначити позивачу додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], терміном на два місяці.

Outcome: approved