Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] , посилаючись на обставини укладення між сторонами 2 серпня 2011 року кредитного договору у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 2000 грн. із сплатою процентів за користування кредитом. Відповідач не виконував договірних зобов`язань, станом на 15 серпня 2019 року виникла заборгованість з врахуванням штрафних санкцій в сумі 16566,48 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. Представник позивача подав письмову заяву з проханням розглянути справу в порядку спрощеного провадження у його відсутність, позов підтримав. Представник відповідача подав заяву, згідно якої позовні вимоги не визнав, просив розглянути справу без його участі, долучив до заяви відповідь Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області про реєстрацію звернення за фактом виявленої відсутності гаманця з двома картками «Приватбанку», а також виписку по рахунку. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалось. Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно укладеного між сторонами договору про встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок від 2 серпня 2011 року позивач як кредитор надав [PERSON] як позичальнику кредит в сумі 2000 грн. з нарахуванням процентів за користування кредитом, сплатою пені при непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 грн., а також штрафу за невиконання умов договору при умові порушення позичальником строків платежів більш ніж на 30 днів в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. З довідки позивача вбачається, що станом на 15 серпня 2019 року у відповідача наявна заборгованість - 142,12 грн. за простроченим тілом кредиту, 11759,29 грн. пені за прострочене зобов`язання, 3400 грн. пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 765,07 грн. штрафу (процентна складова). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Частиною першою статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Доводи позивача, що [PERSON] порушив строки повернення кредитної заборгованості є доведеними, а тому позов в цій частині слід задовольнити, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 142,12 грн. Натомість безпідставною є вимога позивача про одночасне стягнення з позичальника пені та штрафів. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). У статті 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, суперечить статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного суду у справі № 317/3837/15-ц. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, у задоволенні позову щодо стягнення з відповідачки 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 765,07 грн. штрафу (процентна складова) слід відмовити як у заявленому безпідставно. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Загальними засадами цивільного судочинства згідно ст. 3 ЦК України, визначені, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. У відповідності до вимог п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Оскільки розмір пені значно більший від розміру боргового зобов`язання, з врахуванням віку відповідача, наявності, його майнового стану, що має істотне значення, суд,

Outcome: partial