Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.04.2013 року у розмірі 30 303,66 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 10 726,85 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 6692,70 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 10 725,68 грн., штрафу - 2158,43 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору - 1600,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 17.04.2013 року відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості укладеної між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], останній приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк» та отримав кредит у розмірі 11408,45 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між ним та банком договір. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач своєчасно позивачу грошові кошти не повернув, відсотки за користування кредитом не сплатив, внаслідок чого станом на 27.11.2016 року утворилась вказана заборгованість. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, це змушує позивача звернутися з даним позов до суду. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив його задовольнити на підставі наданих доказів, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Згідно із ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.12.2008 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку відповідно до умов якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на залишок заборгованості за кредитом в обмін на зобов'язання Позичальника по поверненню кредиту сплати процентів, що обумовлені у Анкеті - Заяві та Умовах і Правилах про надання банківських послуг, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах кредитування із використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 8). 17.04.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, відповідно до якої останній приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк» та отримав кредит у розмірі 11 408,45 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості на строк 24 місяці з 17.04.2013 року по 30.04.2015 року (а.с. 9). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між ним та банком договір. Також, Позивачем на підтвердження укладання між сторонами договору долучено до матеріалів справи виписку по карті [PERSON] за період 01.01.1999 року по 16.07.2017 року довідки, які містять інформацію про номер карткового рахунку, дату вручення картки відповідачу, повідомлення йому пін-коду та строку дії картки. Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлене цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як убачається з матеріалів справи відповідач погодився з тим, що Генеральна угода від 17.04.2013 року, разом із умовами і правилами про надання банківських послуг, а також тарифами, складає договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис. За змістом статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. У разі порушення умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Умовами договору та Правилами надання банківських послуг, зокрема п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 передбачено, що банк може в односторонньому порядку змінювати кредитний ліміт, а клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, та надає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно із п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Як убачається із розрахунку заборгованості у зв'язку із порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором, станом на 27.11.2016 року у нього утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 10 726,85 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 6692,70 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 10 725,68 грн. Також позивачем нараховано штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди у розмірі штрафу - 2158,43 грн. (а.с. 6-7). Оскільки [PERSON] порушив зобов'язання встановлені договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи не має, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.04.2013 року у розмірі 30 303,66 грн. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved