Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № R53100188937В від 26 січня 2012 року в розмірі 65047,5 гривень, з яких 48329,66 гривень заборгованість по тілу кредиту, 16717,84 гривень заборгованість по відсотках. В обґрунтування позову покликається на те, що між публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № R53100188937В від 26 січня 2012 року, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 50000,00 гривень, з кінцевим строком погашення до 26.01.2015 року, зі сплатою 32 % річних. 15 серпня 2014 року між публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та позивачем товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення вимоги № 150814ВБ, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги по вказаному кредитному договору. Своїх договірних зобовязань відповідач належним чином не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість. Звернення з приводу погашення заборгованості до відповідача, були ним проігноровані. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір його заборгованості. Як на підставу задоволення вимог вказує на положення ст.ст. 512, 525, 526, 543, 554, 599, 612, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Ухвалою від 26 січня 2018 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 26 лютого 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, вказує про те, що позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від неї не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зясувавши думку представника позивача висловлену у письмовому клопотанні та позовній заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 282 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зясувавши думку представника позивача, висловлену у письмовій заяві та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.01.2012 року між публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № R53100188937В (а.с. 9-15), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 50000,00 гривень, що підтверджується меморіальним ордером № 31930 від 26 січня 2012 року (а.с.17), з кінцевим строком погашення до 26.01.2015 року, зі сплатою 32 % річних. Відповідно до ч. 2 ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обовязків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобовязання сторін. Відповідно до вимог ст.\~629\~ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. 15 серпня 2014 року між публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та позивачем товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення вимоги № 150814вб, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги по вказаному кредитному договору (а.с. 18-24). Стаття 1048\~ЦК України регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності з ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Позивач звертався до відповідача з вимогою про погашення кредитної заборгованості від 20 грудня 2017 року (а.с. 25), однак така відповідачем було проігнорована. Взятих на себе зобовязань відповідач належним чином не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість за кредитним договором № R53100188937В від 26 січня 2012 року станом на 15.08.2014 в розмірі 65047,50 гривень, з яких 48329,66 гривень заборгованість по тілу кредиту, 16717,84 гривень заборгованість по відсотках, що стверджується розрахунком заборгованості по кредиту станом на 20 грудня 2017 року (а.с. 27). Згідно з ст.ст. 526, 530\~ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачем умов кредитного договору № R53100188937В від 26 січня 2012 року, що призвело до неналежного виконання взятих на себе зобовязань.\~\~ У звязку з наведеним з відповідача на користь позивача слід стягнути 65047,50 гривень заборгованості. При цьому, у відповідності до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 1600,00 гривень судового збору.

Outcome: approved