Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту № б/н від 09.12.2014 року в розмірі 64\~951,35 грн., судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 09.12.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 13\~148,10 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом на заяві. Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а в разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, у відповідності до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязана сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. В той час як відповідач взятих на себе зобов'язань за договором не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 15.08.2017 року становить 64 951,35 грн. та складається з заборгованості за кредитом 13\~148,10грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 3\~579,19 грн., заборгованості за пенею та комісією 15\~777,60 грн., штрафу в розмірі 32\~446,46 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити. Відповідач у судовому засіданні проти позов визнав частково, просив зменшити розмір неустойки з врахуванням стану його здоровя та наявності інших боргових зобовязань, які він вже виконує. Перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 09.12.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем укладено договір №б/н, згідно з умовами якого останньому було надано кредит у розмірі 13\~148,10 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суд погоджується із доводами позивача про те, що отримавши кредит на певний строк, відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконував неналежним чином, кошти не повернув, чим порушив умови договору щодо здійснення щомісячних платежів та повернення кредиту, допустив утворення заборгованості за кредитом в розмірі 13\~148,10 грн. Крім того, відповідачем не сплачувалися проценти за користування кредитом, хоча такі були встановлені умовами договору. Станом на 15.08.2017 року заборгованість по процентах за користування кредитом становить 3\~579,19 грн. Тому в цій частині вимоги слід задоволити. Окрім того, як вбачається із представленого розрахунку (а.с.4) станом 15.08.2017 року позивач визначив наступну заборгованість: 64 951,35 грн., і вона складається також з заборгованості за пенею та комісією 15\~777,60 грн., штрафу в розмірі 32\~446,46 грн. Таким чином позивачем заявлено вимогу ще і про стягнення заборгованості за по пені та комісії в розмірі 15\~777,60 грн., а також заборгованості за штрафом у розмірі 32\~446,46 грн. Згідно з ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. При вирішенні справи №6-2003цс15 Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Оскільки відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Крім того, як вбачається з ч. 3\~ст. 551 ЦК України\~розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення». Пунктом 27 Постанови Пленуму ВСС України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 р. № 5 зазначено, що положення ч. 3\~ст. 551 ЦК України\~про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом\~лише\~за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою\~статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому необхідно зазначити, що суд при зменшенні розміру неустойки не обмежений тільки розміром основної заборгованості, оскільки законодавчого обмеження по такому зменшенню не встановлено. Таким чином, суд за наявності обставин встановлених ч. 3\~ст. 551 ЦК України\~за власним переконанням може зменшити розмір неустойки до будь-якого розміру. Тому вирішуючи питання щодо стягнення заборгованості по неустойці за користування кредитом у розмірі 48\~224,06 грн., суд приходить до висновку щодо зменшення даної суми у відповідності до вищевказаної судової практики з 48\~224,06 грн. до суми 5000 грн. враховуючи майновий стан боржника, його стан здоровя, а також враховуючи те, що розмір штрафних санкцій значно перевищує розмір основного боргу. Крім цього, з врахуванням часткового задоволення позовних вимог, слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним та підтверджені документально судові витрати в розмірі 1600 грн.

Outcome: approved