Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів, в якому вказав, що являється власником квартири [ADDRESS], в якій зареєстровані відповідачі. Відповідачі змінили замки, за комунальні послуги не сплачують, що створює йому перешкоди в користуванні квартирою. Як власник він бажає продати квартиру, однак реєстрація в ній відповідачів є цьому перешкодою. Просив усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що позивач є одноособовим власником квартири, його право власності не оспорено. Відповідачі чинять перешкоди власнику, не допускають до квартири, змінили замки, не сплачують за комунальні послуги. Відповідачі в квартирі проживають та зареєстровані з 1997 року. Відповідачі позов не визнали. Відповідач [PERSON] пояснила, що спірна квартира була придбана нею та позивачем за спільні кошти. Вони зареєструвались в ній та проживали як сімя разом з дітьми. Про оформлення права власності на квартиру за позивачем на підставі договору дарування їй відомо не було. Після розлучення залишилась проживати в квартирі з дітьми, сплачує за комунальні послуги, утримує спільних дітей, оскільки позивач аліменти не сплачує. Замки до квартири вона не змінювала, доступу позивача до квартири не перешкоджає, але він в квартирі не зявляється, забрав всі речі, в квартирі не проживає з листопада 2010 року. Чотири роки тому подавав позов про її виселення. Тобі вона дізналась, що квартира оформлена договором дарування. Іншого житла ні вона, ні син не мають. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, судом встановлено наступне: Відповідно до положень ст.ст.391,406,ч.2 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, право користування чужим майном може бути припинено за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є колишньою дружиною позивача, відповідач [PERSON] його сином. Відповідачі зареєстровані та постійно проживають в спірній квартирі, проводять оплату за комунальні послуги, іншого житла не мають. Позивач в квартирі не проживає з 2010 року. Свідки відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] дали показання про те, що спірна квартира була придбана позивачем та відповідачем [PERSON] за спільні кошти, сторони в ній проживали разом до 2010 року. Після розлучення позивач добровільно залишив квартиру, вивіз з неї всі речі і з того часу в квартирі не зявляється, з дітьми не спілкується. Замки в квартирі не змінювались, відповідач [PERSON] не перешкоджає позивачеві бувати в квартирі та користуватись нею, сплачує за комунальні послуги, іншого житла відповідачі не мають. Проведена Коростенським ВП ГУНП в Житомирській області за зверненням позивача перевірка факти створення перешкод також не підтвердила. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі вселені та зареєстровані в спірній квартирі за згодою позивача як члени його сімї, іншого житла не мають, будь-яких перешкод в користуванні квартирою позивачеві не створюють. Посилання позивача на існування заборгованості з оплати деяких з комунальних послуг не є підставою для визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, оскільки питання розподілу витрат на утримання квартири та оплату комунальних послуг є самостійним видом правовідносин і може вирішуватись у встановленому законом порядку. Враховуючи, що позивачем не доведено існування обставин, які є підставою для визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, позовні вимоги є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed