Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.09.2009 року між Приватним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» (надалі - ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачем не виконуються належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 31.12.2015 року за відповідачем [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.09.2009 року у розмірі 20058,43 грн., яка складається з: -Заборгованість за кредитом - 2735,29 грн.; -Заборгованість по процентам за користування кредитом - 13091,79 грн.; -Заборгованість за пенею та комісією - 2800,00 грн.; -Штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; -Штраф (процентна складова) - 931,35 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник позивача надав до суду заяву, де просить слухати справу без його участі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що Умови та правила надання банківських послуг нею особисто не підписувались, а тому не можуть бути складовою частиною договору. При укладанні кредитного договору з боку банку були порушені вимоги п.2 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме ПАТ КБ «ПриватБанк» не надав відповідачу , як споживачу фінансових послуг в галузі споживчого кредитування, в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладанням кредитного договору. Крім того, відповідачка висловила незгоду з розрахунком заборгованості за договором від 25.09.2009 року, посилаючись на те, що операції зі зняття коштів не підтверджені первинними банківськими документами, розрахунок не відповідає вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік», а також підписаний невідомою особою. Нарахування суми заборгованості проведено не вірно, вбачається, що протягом строку користування карткою банк без письмового повідомлення відповідачки збільшив процентну ставку. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 25.09.2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», « Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківську сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг додаються до позовної заяви. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, сторони передбачили, що розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальником шляхом надання віписки по картковому рахунку, в тому числі системі INTERNET-banking (ПРИВАТ 24), через комплекс Mobil-banking шляхом надіслання SMS-повідомлень, на умавах, зазначених в п.4.9 Умов та правил банківських послуг і п.5.8 Правил користування платіжною карткою. На підтвердження факту повідомлення про зміну тарифів з боку ПАТ КБ «ПриватБанк» надано виписку по картковому рахунку [PERSON] із зазначенням відповідних повідомлень (а.с. 96). З врахуванням наведеного вище, заперечення відповідача [PERSON] щодо необізнаності про розмір процентної ставки за користування кредитом та неправомірного її збільшення суд вважає безпідставними. Внаслідок невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, станом на 31.12.2015 року за [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.09.2009 року у розмірі 20058,43 грн., яка складається з: -Заборгованість за кредитом - 2735,29 грн.; -Заборгованість по процентам за користування кредитом - 13091,79 грн.; -Заборгованість за пенею та комісією - 2800,00 грн.; -Штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; -Штраф (процентна складова) - 931,35 грн. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Крім того, відповідачем заявлено клопотання про застосування позовної давності. Положеннями ст. 258 ЦК України встановлюється позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно правових позицій Верховного суду України в (у справі № 6-100 цс 14), зазначено, що за правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов»язання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені, відповідно до статті 253 ЦК України, обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Станом на час пред'явлення до суду позову 05.02.2016 року строк позовної давності вимоги про стягнення пені за один рік до подання позову 05.02.2016 року становить 1200,00 грн. (дивись розрахунок заборгованості: 2800-1600=1200), по решті позовних вимог щодо стягнення пені - сплинув, що є підставою для відмови у задоволенні зазначеної частини позовних вимог. Крім цього, позивач просить стягнути на користь Банку 500 грн. + 931,35 грн. = 1431,35 грн. штрафу, нарахованого відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, який передбачає відповідальність за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з передбачених кредитним договором зобов'язань на строк більше 30 днів. Проте, судом встановлено, що нарахована сума до стягнення в якості пені, відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів льотного періоду», також передбачена у якості відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості за зим кредитним договором, внаслідок чого має місце подвійне стягнення за прострочення відповідачем виконання своїх обов'язків по поверненню кредиту, сплаті відсотків і комісійної винагороди. Згідно до обов'язкової для застосування в силу ст. 360-7 ЦПК України правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13: у разі встановлення у договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов, одночасне застосування таких заходів відповідальності - це не свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. В п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.10) та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів льотного періоду» (а.с.86) передбачена відповідальність за одне й те ж порушення договору, прострочення платежів, як у вигляді пені у розмірі 1 % від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, так і штрафу, який має як фіксовану величину - 500 грн., так і процентну складову - 5% від суми заборгованості. Тому, відповідно до правила тлумачення вказаної правової позиції від зворотного, такі умови договору про одночасне застосування різних видів неустойки, що передбачені у ст. 549 ЦК України, у якості заходів відповідальності за одне й теж правопорушення в силу прямої заборони Основним Законом України є нікчемними і з огляду на це не повинні застосовуватися судом. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 027,08 грн. Згідно платіжного доручення № PROM9B404W від 29.01.2016 року позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1378,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial