Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій вказав, що 03.10.2013 р. між ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 008/2287 Кс, згідно з яким позивач надав відповідачу готівкою кредитні кошти у розмірі 10\~000,00 грн. на строк до 02.10.2015 р зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 25% річних. За момент отримання кредитних коштів відповідачем здійснено лише часткову оплату кредиту за кредитним договором. Починаючи з 01.05.2014 р. відповідач не виконує зобов»язань за кредитним договором, у зв»язку з чим виникла заборгованість за період з 01.05.2014 р. по 30.09.2015 р., яка складає 12\~139,91 грн., у тому числі: - 8\~333,32 грн. сума поточної заборгованості за кредитом; - 2956,59 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами; - 850,00 грн. сума комісії. Просить суд, стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № 008/2287 Кс про надання споживчого кредиту від 03.10.2013 р. в сумі 12\~139,91 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст.ст.224-225 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступне. Згідно кредитного договору № 008/2287 Кс про надання споживчого кредиту від 03.10.2013 р., укладеного між ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» та [PERSON], Банк надав Позичальнику готівкою кредитні кошти у розмірі 10\~000,00 грн. на строк до 02.10.2015 р зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 25% річних. Починаючи з 01.05.2014 р. відповідач не виконує зобов»язань за кредитним договором, у зв»язку з чим виникла заборгованість за період з 01.05.2014 р. по 30.09.2015 р., яка складає 12\~139,91 грн., у тому числі: - 8\~333,32 грн. сума поточної заборгованості за кредитом; - 2956,59 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами; - 850,00 грн. сума комісії, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно до ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконував свої обовязки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредит, але належним чином не виконав свої обовязки за договором. Таким чином, суд, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що відповідач в однобічному порядку не виконує покладені на нього договором зобовязання по поверненню кредиту та оплаті за користування грошима, тому позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п.22 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 1218,00 грн., підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved