Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із названим позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь набуті без достатньої правової підстави на надмірно виплачені суми пенсії в розмірі 29191 грн.60 коп. Обґрунтування позовних вимог позивач виклав в позовній заяві. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав і дав пояснення по суті заявленого позову, підтвердивши, що помилка в нарахуванні пенсії відповідачу на виплата йому надмірної суми пенсії була виявлена в вересні 2009 року, але про неї забули і 23 грудня 2013 року під час проведення інвентаризації надмірно виплачену суму пенсії знову було виявлено. Представник позивача вважає, що до вказаних правовідносин, які пов’язані з нарахуванням пенсії строк позовної давності не застосовується. Відповідач заявлений позов не визнав та пояснив, що з його сторони будь-яких зловживань або подання недостовірних даних не було, сума пенсії надмірно йому виплачена по вині позивача, а тому, відповідно до чинного законодавства України, з нього в примусовому порядку не може бути стягнута сума надмірно виплаченої пенсії. Помилка в нарахуванні йому пенсії та виплата надмірної суми пенсії була виявлена позивачем в вересні 2009 року, але до суду із позовною заявою позивач звернувся і лише звернувся 20.10.2014 року, чим пропустив трьохрічний строк позовної давності. При прийняті рішення по даній цивільній справі він просить застосувати строк позовної давності, яка встановлена ст. 257 ЦК України. Із протоколу від 24.09.2009 року, якій міститься в пенсійній справі [PERSON] слідує, що на вказану дату була виявлена помилка в нарахуванні пенсії та нарахована сума надмірно виплаченої пенсії в сумі 29191 грн. 60 коп. Із оглянутої в судовому засіданні пенсійної справи № 135753 на ім’я [PERSON] слідує, що [PERSON] звернувся до управління Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі про призначення йому пенсії 12.01.2007 року і йому була призначена та нарахована пенсія. 06.08. 2009 року УПФУ в Володарсько-Волинському районі направило на ім’я [PERSON] листа про необхідність йому терміново прибути до управління, а 11.08. 2009 року УПФ у Володарсько-Волинському - 2 - районі своїм листом за № 2930/02 повідомило [PERSON] про те, що довідка про заробітну плату № 10-808 від 18.04.2006 року, видана Мурманською геологорозвідувальною експедицією видана в рублях, при нарахуванні пенсії помилково введена заробітна плата не в гривнях, а в рублях. 04.11.2009 року [PERSON] направив на адресу УПФУ в Володарсько-Волинському районі листа в якому вказує, що він пенсійного законодавства України не порушував, зловживань, або надання недостовірних даних з його боку не було, а тому вимоги ст. 50 Закону України « Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» щодо повернення суми надмірно отриманої пенсії його не стосується. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порішила. Відповідно до ч.1 ст. 265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК україни позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. [PERSON] звернувся до суду із заявою про відмову позивачу в задоволенні позову у зв’язку з пропуском строку позовної давності, що відповідно до чинного законодавства України є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed