Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив стягнути з [PERSON] збитки в порядку регресу в сумі 2524,92 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 15.01.2015 року між ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» та Представництвом «Ласселсбергер» було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №06/6753703/2027/15, предметом якого було страхування транспортного засобу «Шкода», д.н. [NUMBER]. 02.02.2015 року о 18.05 год. по вул. Декабристів в м. Васильків Київської області сталася ДТП за участю застрахованого транспортного засобу «Шкода», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілем «Хюндай» д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Вина водія [PERSON] в скоєнні правопорушення, яке передбачене ст.124 КУпАП, встановлена постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2015 року. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Шкода», д.н. [NUMBER]. Власник автомобіля «Шкода», д.н. [NUMBER] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Шкода», д.н. [NUMBER], 03.02.2015 року було проведено його огляд, про що складено акт огляду транспортного засобу та 05.03.2015 року складено рахунок-фактуру, згідно якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 2524,92 грн. 14.04.2015 року позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 2524,92 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Вважає, що відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» в порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди, завданої власнику застрахованого автомобіля внаслідок ДТП. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах позовної заяви міститься його заява про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.01.2015 року між ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» та Представництвом «Ласселсбергер» був укладений договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №06/6753703/1027/15, предметом якого є страхування транспортного засобу «Шкода», д.н. [NUMBER]. 02.02.2015 року о 18:05 год. на вул. Декабристів в м. Васильків Київської області сталася дорожньо - транспортна пригода, за участю автомобіля «Шкода» д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Хюндай», д.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] Відповідно до постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2015 року, дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем «Хюндай», д.н. [NUMBER], внаслідок чого позивач поніс матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Шкода» д.н. [NUMBER], який застрахований ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на підставі договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №06/6753703/1027/15 від 15.01.2015 року. Враховуючи наявність договору страхування, власник пошкодженого автомобіля «Шкода» д.н. [NUMBER], звернувся до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Шкода» д.н. [NUMBER], 03.02.2015 року було проведено його огляд, про що складено акт огляду транспортного засобу та 05.03.2015 року складено рахунок-фактуру №АС-00000628, згідно якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Шкода» д.н. [NUMBER] складає 2524,92 грн. 23.03.2015 року було складено акт виконаних робіт відповідно до якого вартість ремонту транспортного засобу складає 2524,92 грн. 14.04.2015 року позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 2524,92 грн., що підтверджується платіжним дорученням №0015671 від 14.04.2015 року. 22.05.2015 року представником ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» було надіслано відповідачу претензію в порядку регресу на суму 2524,92 грн. Однак, вказана претензія була залишена відповідачем без уваги. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки відповідач не відшкодував шкоду в добровільному порядку та згідно з положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в розмірі понесених витрат в сумі 2524,92 грн. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на це, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved