Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Вказав, що 25 червня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» філія Вінницьке РУ та [PERSON] укладено договір №25/06/2008/840/-К/116/26. Відповідно до п.1.1 Договору [PERSON] отримала кошти у сумі 15300 доларів США. Кредит надавався із сплатою 15,99% річних. У забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору, які полягають у поверненні кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, можливої сплати неустойки, а також відшкодування збитків у звязку із порушенням договору, 25 червня 2008 року були укладені договори поруки із [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно п.1.2 договорів поруки, позичальник та поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно п.1.3.2 Договору плата за управління кредитом сплачується позичальником щомісячно, протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0,1% від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом. У разі невиконання позичальником зобовязань щодо строків та повноти сплати кредиту та процентів відповідно до умов договору, позичальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення (п.5.2 договору). 11.06.2014 року на адресу відповідачів направлені досудові вимоги з проханням погасити кредитну заборгованість, але борг до цього часу не погашено. Станом на 11.06.2014 року заборгованість позичальника за кредитним договором складає 16433,77 доларів США та пеня 26567,96 грн. у тому числі: - заборгованість з повернення кредиту 14110 доларів США 75 центів; - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом 1365 доларів США 46 центів; - комісія 957 доларів США 56 центів; - пеня за порушення строку сплати ануїтетного платежу 2250 доларів США 85 центів, що еквівалентно 26567 гривень 96 копійок. Оскільки відповідачі порушили умови договору, тому позивач змушений звернутися до суду із даним позовом та просити суд постановити рішення, яким стягнути солідарно із [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» кредитну заборгованість за кредитним договором №25/06/2008/840/-К/116/26 у сумі 16433 долари США 77 центів та пеню у сумі 2250 доларів США 85 центів, що еквівалентно 26567 гривень 96 копійок, а також судовий збір у сумі 2205 гривень 44 копійки. [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до ПАТ «КБ «Надра» із зустрічним позовом про припинення договорів поруки. Вказали, що ПАТ «Комерційний банк «Надра» станом на день предявлення позову до суду втратило своє право предявити вимогу до них як поручителів про виконання порушеного зобовязання основного боржника щодо повернення кредиту. Згідно із ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки, у разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимогу до поручителя. Із договорів поруки від 25.06.2008 року вбачається, що в них не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 5.3) про його дію до повного виконання боржником своїх зобовязань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч.1 ст.251 та ч.1 ст.252 ЦК України, тому у цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України про те, що порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. У кредитному договорі строк виконання основного зобовязання чітко визначений строк повного погашення кредиту є 25 червня 2013 року (п.1.4). За таких обставин у ПАТ «КБ «Надра» виникало право предявити вимого до поручителя про виконання порушеного зобовязання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 25 червня 2013 року протягом наступних шести місяців. Оскільки позовна заява банком до основного боржника та до них як поручителів подана лише у червні 2014 року, то банк пропустив встановлений шестимісячний термін на таке звернення, а тому відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука є припиненою. Аналогічна позиція викладена в ухвалі ВССУ від 18 грудня 2013 року. Така ж правова позиція висловлена у Постановах ВСУ від 21 травня 2012 року №6-48цс11, від 23 травня 2012 року №6-33цс12, від 18 липня 2012 року №6-78цс12, від 6 листопада 2013 року №6-116цс13, які є обовязковими для застосування для всіх судів України та у листі ВССУ від 27.09.2012 року №10-1393/0/4-12. Вважають договори поруки припиненими із підстав ч.4 ст.559 ЦК України. Тому вони змушені звернутись до суду із даним позовом та просити суд прийняти їх зустрічний позов до розгляду із первісним, визнати припиненими договори поруки укладені між ними та ВАТ «КБ «Надра» 25.06.2008 року, за яким вони зобовязувалися відповідати за виконання зобовязань по кредитному договору №25/06/2008/840/-К/116/26 від 25.06.2008 року. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Комерційний банк «Надра» про розірвання кредитного договору. Вказала, що 25 червня 2008 року між нею та ВАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого їй було надано кредит у розмірі 15300 доларів США. Між нею та банком виник спір з приводу невиконання умов кредитного договору з тих причин, що вона затримувала, а потім припинила внесення щомісячних платежів, і в наслідок чого виникла заборгованість за поверненням суми кредиту та відсотках за користування кредитом. За розрахунком банку заборгованість за кредитним договором складає 16433,77 доларів США та пеня 26567,96 грн. у тому числі: - заборгованість з повернення кредиту 14110 доларів США 75 центів; - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом 1365 доларів США 46 центів; - комісія 957 доларів США 56 центів; - пеня за порушення строку сплати ануїтетного платежу 2250 доларів США 85 центів, що еквівалентно 26567 гривень 96 копійок. Зазначає, що банк у первісному позові ставить питання лише про стягнення кредитної заборгованості, а не ставить питання про розірвання кредитного договору, незважаючи на те, що кінцевий термін дії кредитного договору 25 червня 2013 року. Банк вимагаючи дострокового стягнення суми кредиту в умовах фінансової кризи фактично змінює зміст договору щодо прав та обовязків сторін та його строку дії. Також між нею та банком не досягнуто згоди щодо реструктуризації боргу або погашення кредиту шляхом реалізації заставного майна. У неї немає можливості сплачувати внески та погашати кредитні зобовязання, оскільки відбулась істотна зміна обставин, якими вона керувалась укладаючи кредитний договір, вона не розраховувала на значне зростання курсу долара США по відношенню до гривні України до 40%, що значно збільшило її боргові зобовязання перед банком, а також суттєво зменшились ціни на обєкти нерухомого майна предметів іпотеки. Зважаючи на ситуацію, яка склалась в Україні, причини падіння курсу гривні не можуть бути усунуті нею, оскільки дані причини, які виникли, не залежали від її волі. При виконанні такого договору були б порушені співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б зацікавлену сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У звязку з фінансовою неспроможністю продовжувати виконання умов кредитного договору в умовах кризи та знецінення національної валюти по відношенню до курсу долара США, тобто до валюти кредиту, просить суд розірвати кредитний договір №25/06/2008/840/-К/116/26 від 25 червня 2008 року. Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічними позовами ПАТ «КБ «Надра» [PERSON], який діє на підставі довіреності від 08 липня 2015 року первісний позов підтримав у повному обємі, просить суд його задовольнити. Зустрічні позови не визнає, просить суд у задоволенні обох зустрічних позовів відмовити. Представник відповідачів за первісним позовом та позивачів за зустрічними позовами, а також третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору за зустрічними позовами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], який діє на підставі Договору про надання правової допомоги №108 від 15 жовтня 2014 року та Ордеру на надання правової допомоги серії ВН №029310 від 31 жовтня 2014 року зустрічні позови своїх довірителів підтримав у повному обємі, просить суд їх задовольнити. Що стосується вимог позивача за первісним позовом, то просить суд у позові відмовити у звязку із пропуском позовної давності звернення до суду з позовними вимогами, які пропущені позивачем без поважних причин. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі кредитного договору №25/06/2008/840/-К/116/26 встановлено, що 25 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 15300 доларів США. Із договору поруки від 25 червня 2008 року встановлено, що 25 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким [PERSON] поручається перед Банком за належні [PERSON] взяті на себе зобовязання, що витікають з Кредитного договору №25/06/2008/840/-К/116/26 від 25 червня 2008 року. Із договору поруки від 25 червня 2008 року встановлено, що 25 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким [PERSON] поручається перед Банком за належні [PERSON] взяті на себе зобовязання, що витікають з Кредитного договору №25/06/2008/840/-К/116/26 від 25 червня 2008 року. Із договору поруки від 25 червня 2008 року встановлено, що 25 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким [PERSON] поручається перед Банком за належні [PERSON] взяті на себе зобовязання, що витікають з Кредитного договору №25/06/2008/840/-К/116/26 від 25 червня 2008 року. Із довідки виданої відділенням ПАТ «КБ «Надра» від 11 червня 2014 року встановлено, що офіційний курс долара США станом на 11 червня 2014 року становить 11,803521 грн. Із досудових вимог виконання зобовязання позичальником судом встановлено, що ПАТ «КБ «Надра» направлялись [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] 12 червня 2014 року вимоги про погашення заборгованості. Із вимоги про усунення порушень кредитним договором №25/06/2008/840/-К/116/26 від 25 червня 2008 року судом встановлено, що 30 серпня 2013 року за вих..№14/5/3-584 Вінницьким регіональним управлінням ПАТ «КБ «Надра» направлялась [PERSON] вимога про погашення заборгованості. Із вимоги про усунення порушень кредитного договору №25/06/2008/840/-К/116/26 від 25 червня 2008 року судом встановлено, що 30 серпня 2013 року за вих..№14/5/3-582 Вінницьким регіональним управлінням ПАТ «КБ «Надра» направлялась [PERSON] вимога про погашення заборгованості. Із копії квитанції від 25 червня 2008 року №2 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 2819 гривень 62 копійки. Із копії квитанції від 14 липня 2008 року №NL-101 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 400 доларів США, що еквівалентно 1936 гривень 84 копійки. Із копії квитанції від 14 серпня 2008 року №3770 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 400 доларів США, що еквівалентно 1937 гривень 60 копійок. Із копії квитанції від 01 червня 2009 року встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 195 доларів США. Із копії квитанції від грудня місяця 2008 року встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 80 доларів США. Із копії квитанції судом встановлено, що [PERSON] було внесено 400 доларів США на рахунок ПАТ «КБ «Надра». Із копії квитанції від 20 липня 2009 року №111NPR9 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 150 доларів США, що еквівалентно 1192 гривні 50 копійок. Із копії квитанції від 20 липня 2009 року №NL-21 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 200 доларів США, що еквівалентно 1530 гривень 30 копійок. Із копії квитанції від 16 жовтня 2009 року №6409 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 200 доларів США, що еквівалентно 1596 гривень. Із копії квитанції від 18 серпня 2009 року №3654 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 200 доларів США. Із копії квитанції від 22 вересня 2009 року №0790 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 200 доларів США. Із копії квитанції від 26 листопада 2009 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 200 доларів США, що еквівалентно 1597 гривень. Із копії квитанції від 25 грудня 2009 року №NL-1 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 200 доларів США, що еквівалентно 1593 гривні 20 копійок. Із копії квитанції від 18 січня 2010 року №NL-22 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 100 доларів США, що еквівалентно 800 гривень 12 копійок. Із копії квитанції від 29 січня 2010 року №1 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 100 доларів США, що еквівалентно 800 гривень 12 копійок. Із копії квитанції від 03 березня 2010 року №1 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 100 доларів США. Із копії квитанції від 26 березня 2010 року №464 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 200 доларів США, що еквівалентно 1586 гривень 20 копійок. Із копії квитанції від 22 квітня 2010 року №314 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ КБ «Надра» 100 доларів США, що еквівалентно 792 гривні 60 копійок. Із копії квитанції від 30 квітня 2010 року №NL-18 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 63 долари США, що еквівалентно 499 гривень 33 копійки. Із копії квитанції від 28 травня 2010 року №NL-9 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 150 доларів США, що еквівалентно 1188 гривень 77 копійок. Із копії квитанції від 29 червня 2010 року №NL-11 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 150 доларів США, що еквівалентно 1186 гривень 11 копійок. Із копії квитанції від 30 липня 2010 року №NL-13 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 150 доларів США, що еквівалентно 1183 гривні 98 копійок. Із копії квитанції від 27 серпня 2010 року №NL-5 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 150 доларів США, що еквівалентно1183 гривні 50 копійок. Із копії квитанції від 30 вересня 2010 року №NL-2 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 150 доларів США, що еквівалентно 1187 гривень 03 копійки. Із копії квитанції від 28 жовтня 2010 року №NL-5 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 200 доларів США, що еквівалентно 1582 гривні 32 копійки. Із копії квитанції від 29 листопада 2010 року №885 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 200 доларів США, що еквівалентно 1587 гривень 60 копійок. Із копії квитанції від 30 грудня 2010 року №205 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 250 доларів США, що еквівалентно 1989 гривень 90 копійок. Із копії квитанції від 31 січня 2011 року №NL-3 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 100 доларів США, що еквівалентно 794 гривні. Із копії квитанції від 28 лютого 2011 року №484 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 100 доларів США, що еквівалентно 793 гривні 07 копійок. Із копії квитанції від 01 квітня 2011 року №NL-1 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 100 доларів США, що еквівалентно 796 гривень. Із копії квитанції від 20 травня 2011 року №811 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 100 доларів США, що еквівалентно 797 гривень 85 копійок. Із копії квитанції від 22 червня 2011 року №859 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 200 доларів США, що еквівалентно 1594 гривні 66 копійок. Із копії квитанції від 28 липня 2011 року №354 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 200 доларів США, що еквівалентно 1594 гривні 20 копійок. Із копії квитанції від 29 серпня 2011 року №839 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 300 доларів США, що еквівалентно 2391 гривня 21 копійка. Із копії квитанції від 04 жовтня 2011 року №743 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 200 доларів США, що еквівалентно 1594 гривні 54 копійки. Із копії квитанції від 17 листопада 2011 року №641 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 200 доларів США, що еквівалентно 1596 гривень 70 копійок. Із копії квитанції від 28 грудня 2011 року №1032 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 100 доларів США, що еквівалентно 798 гривень 95 копійок. Із копії квитанції від 30 січня 2012 року №1160016 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 100 доларів США, що еквівалентно 798 гривень 97 копійок. Із копії квитанції від 29 лютого 2012 року №4244835 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 100 доларів США, що еквівалентно 798 гривень 67 копійок. Із копії квитанції від 30 березня 2012 року №10014630 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 250 доларів США, що еквівалентно 1996 гривень 68 копійок. Із копії квитанції від 11 червня 2012 року №20837450 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 300 доларів США, що еквівалентно 2397 гривень 75 копійок. Із копії квитанції від 17 липня 2012 року №26902528 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 300 доларів США, що еквівалентно 2397 гривень 90 копійок. Із копії квитанції від 23 серпня 2012 року №33243338 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 300 доларів США, що еквівалентно 2397 гривень 90 копійок. Із копії квитанції від 30 жовтня 2011 року №44665418 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 300 доларів США, що еквівалентно 2397 гривень 90 копійок. Із копії квитанції від 28 вересня 2012 року №39455426 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 300 доларів США, що еквівалентно 2397 гривень 90 копійок. Із копії квитанції від 17 грудня 2012 року №52582908 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 300 доларів США, що еквівалентно 2397 гривень 90 копійок. Із копії квитанції від 27 листопада 2012 року судом встановлено, що [PERSON] внесла на рахунок ПАТ «КБ «Надра» 300 доларів США. Із копії квитанції від 29 січня 2013 року №59637228 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 300 доларів США, що еквівалентно 2397 гривень 90 копійок. Із копії квитанції від 27 лютого 2013 року №65007643 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 200 доларів США, що еквівалентно 1598 гривень 60 копійок. Із копії квитанції від 22 квітня 2013 року №74967671 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 300 доларів США, що еквівалентно 2397 гривень 90 копійок. Із копії квитанції від 29 березня 2013 року №70545139 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ КБ «Надра» 300 доларів США, що еквівалентно 2397 гривень 90 копійок. Із копії квитанції від 01 липня 2013 року №87251428 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 300 доларів США, що еквівалентно 2397 гривень 90 копійок. Із копії квитанції від 29 травня 2013 року №81288505 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 300 доларів США, що еквівалентно 2397 гривень 90 копійок. Із копії квитанції від 30 серпня 2013 року №99699982 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 300 доларів США, що еквівалентно 2397 гривень 90 копійок. Із копії квитанції від 30 липня 2013 року №93126917 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 300 доларів США, що еквівалентно 2397 гривень 90 копійок. Із копії квитанції від 29 жовтня 2013 року встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 200 доларів США, що еквівалентно 1598 гривень 60 копійок. Із копії квитанції від 30 вересня 2013 року №105154528 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 200 доларів США, що еквівалентно 1598 гривень 60 копійок. Із копії квитанції від 26 грудня 2013 року №122243754 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 200 доларів США, що еквівалентно 1598 гривень 60 копійок. Із копії квитанції від 29 листопада 2013 року встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 200 доларів США, 1598 гривень 60 копійок. Із копії квитанції від 27 січня 2014 року №127320656 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 200 доларів США, що еквівалентно 1598 гривень 60 копійок. Із копії квитанції від 28 лютого 2014 року №133394726 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 200 доларів США, що еквівалентно 1997 гривень 26 копійок. Із копії квитанції від 29 серпня 2011 року №1 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 397 гривень 64 копійки. Із копії квитанції від 30 червня 2010 року №382 встановлено, що [PERSON] було внесено на рахунок філії ПАТ «КБ «Надра» 397 гривень 64 копійки. Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно зі ст.ст.10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги за первісним та зустрічними позовами, заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до висновку про задоволення первісного позову частково, а зустрічних позовів про задоволення у повному обсязі. При вирішенні первісного позову публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, суд вважає за необхідне задовольнити частково з наступних підстав: Дослідивши усі докази, та беручи до уваги доводи документально підтверджені, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими ПАТ «КБ «Надра» зобовязалося надати та надало грошові кошти (кредит) [PERSON] у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а [PERSON] та її поручителі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зобовязалися повернути кредит та проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Позовна заява ПАТ «КБ «Надра» до основного боржника [PERSON] та до поручителів про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №25/06/2008/840/-К/116/26 від 25 червня 2008 року подана до суду лише у червні місяці 2014 року, тобто, банк пропустив встановлений 6 місячний термін на таке звернення із даним позовом до поручителів [PERSON], [PERSON], [PERSON], а тому відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука є припиненою. Тому, у частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості по кредиту з поручителів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] необхідно відмовити. Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які ПАТ «КБ «Надра» посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог частково. Суд має підстави стягнути із [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість по кредиту №25/06/2008/840/-К/116/26 від 25 червня 2008 року у сумі 14049 доларів США 80 центів, а також пеню за порушення строку сплати ануїтентного платежу у сумі 2250 доларів США 85 центів, що еквівалентно 26567 гривень 96 копійок. Судом стягується 14049 доларів США 80 центів , а саме: 14110,75 доларів США тіло кредиту + 487,02 доларів США комісії (за період із липня місяця 2011 року по 26 червня 2014 року, тобто за період позовної давності тривалістю три роки), які = 14597,77 доларів США та мінус 547,97 доларів США переплачених у період із липня місяця 2011 року по 26 червня 2014 року [PERSON] процентів за користування кредитом, оскільки [PERSON] у цей період вносила значно більшу суму процентів, ніж це було необхідно. При застосуванні періоду, за який стягуються кошти, то судом у відповідності із ч.4 ст.267 ЦК України застосовуються наслідки спливу позовної давності, і суд немає підстав для стягнення із [PERSON] коштів за період до липня місяця 2011 року, і тому у цій частині заявлених позовних вимог має підстави відмовити. Судові витрати, понесені ПАТ «КБ «Надра» і документально підтверджені, за правилами ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають відшкодуванню із [PERSON] у сумі 2205 гривень 44 копійки. В іншій частині позову ПАТ «КБ «Надра» суд вважає за необхідне відмовити. При вирішенні зустрічного позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] до ПАТ «КБ «Надра» про припинення договорів поруки, суд вважає за необхідне задовольнити з наступних міркувань: Згідно із ч.4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України). Як вбачається з договорів поруки від 25 червня 2008 року, у них не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 5.3) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 ЦК України та частині першій статті 252 ЦК України, тому, у цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до пункту 3.3.1. Договору позичальник повертає Кредит та сплачує Банку передбачені п.п.1.3.1., 1.3.2. кредитного договору платежі шляхом здійснення перерахування на рахунок №29094800007011 МФО 302355 мінімально необхідного платежу у валюті Кредиту. Згідно пункту 3.3.2. щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 378.15 доларів США. Згідно пункту 3.3.3. позичальник вносить черговий платіж, визначений у п. 3.3.2 цього Договору, щомісячно до 15 числа поточного місяця. Крім того, у кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - строк повного погашення кредиту є 25 червня 2013 року (пункт 1.4). За таких обставин у ПАТ «КБ «Надра» виникало право пред'явити вимогу до поручителів про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 25 червня 2013 року, протягом наступних шести місяців. Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з частиною другою статті 1054 ЦК України та частиною другою статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Предявленням вимоги до поручителя є як направлення /вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору) так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутись до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. Як вбачається з матеріалів справи, строк виконання основного зобовязання банком змінений, з часу направленням до [PERSON], [PERSON], [PERSON] вимоги 30 серпня 2013 року, оскільки відповідно до умов кредитного договору (п.4.2.4.) банк скористався своїм правом та змінив термін повернення кредиту та встановив його на 30 календарний день з дати відправлення вимоги, що у розумінні ст.559 ЦК України є встановленням нового строку виконання основного зобовязання. Тобто, банк предявляючи вимогу 30 серпня 2013 року до поручителів про усунення порушень за кредитним договором №25/06/2008/840/-К/116/26 від 25 червня 2008 року використав своє право та заявив про зміну терміну повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами та визнав термін повернення кредиту таким, що настав, та вимагав від позичальника дострокового виконання всіх боргових зобовязань за Кредитним договором та сплатити суму боргу за Кредитним договором. Позовна заява ПАТ «КБ «Надра» до основного боржника [PERSON] та до поручителів про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №25/06/2008/840/-К/116/26 від 25 червня 2008 року подана до суду лише у червні місяці 2014 року, тобто, банк пропустив встановлений 6 місячний термін на таке звернення, а тому відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука є припиненою. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що договори поруки укладені між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ПАТ «КБ «Надра» 25 червня 2008 року щодо зобовязань, що витікають з кредитного договору №25/06/2008/840/-К/116/26 укладеного 25 червня 2008 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] вважаються припиненими на підставі ч.4 ст.559 ЦК України. По-скільки вимоги [PERSON] [PERSON], [PERSON] задоволені у повному обємі, тому суд має підстави для стягнення відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України із ПАТ «КБ «Надра» понесених судових витрат по оплаті судового збору у сумі 243 гривні 60 копійок. Щодо вирішення зустрічного позову [PERSON] до ПАТ «КБ «Надра» про розірвання кредитного договору, то у цій частині суд вважає за необхідне задовольнити з наступних міркувань: За правилами ст.625 ЦК України неможливість виконання боржником грошового зобовязання внаслідок фінансової неспроможності не звільняє його від виконання зобовязання, тому не є підставою для припинення договору. Разом з тим, статтею 652 ЦК України передбачені підстави для розірвання або зміни договору у звязку з істотною зміною обставин. Згідно цієї норми у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору, він може бути змінений або розірваний на вимогу сторони за рішенням суду за наявності умов, передбачених у ч.2 даної статті, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінилися. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа надає грошові кошти позичальнику, який зобовязаний поступово повернути суму кредиту разом з процентами за користування кредитом в порядку і строк обумовлений договором. Тому, умови щодо суми кредиту, процентів за його користування, порядок внесення періодичних платежів та кінцевий строк повернення кредиту є суттєвими і складають зміст договору. Решта умов є санкціями за неналежне виконання (невиконання) договору. При достроковому стягненні всієї суми кредиту та відсотків за судовим рішенням, договір є фактично вичерпаним, кредитні правовідносини припиняються і переходять у площину виконання судового рішення, а у боржника виникає нове зобовязання з виконання судового рішення. Відповідно до вимог ч.1 ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторона керувалася при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання. Встановлено, що зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. У даному випадку такою істотною обставиною є знецінення національної валюти по відношенню до курсу долара США, тобто до валюти кредиту. Стаття 652 ч.2 ЦК України передбачає, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: на момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; в момент укладення договору позичальник виходив з того, що різка зміна співвідношення гривні з валютою кредиту не наступить і, якби позичальник міг передбачити таку різку зміну, то він би не став укладати договір на таких умовах, (а наприклад, узяв би кредит в національній валюті); зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачливості, які від неї вимагалися. Відповідно до засад цивільного законодавства та положень кредитного договору не передбачено, що ризик зміни курсу гривні по відношенню до валюти кредиту несе позичальник. У звязку із вище викладеним, суд вважає за необхідне розірвати кредитний договір №25/06/2008/840/-К/116/26 від 25 червня 2008 року між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] Вирішуючи питання про судові витрати по зустрічному позову, то оскільки [PERSON] звільнена від сплати судового збору, тому суд відповідно ч.2 ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення із ПАТ «КБ «Надра» на користь держави судового збору у сумі 121 гривні 80 копійок.

Outcome: partial