overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, який у подальшому змінив, про визначення йому додаткового строку в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] [PERSON]. В обґрунтування зміненої позовної заяви посилається на те, що причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлої стали тяжкі сімейні обставини , які склалися у її сім'ї, а саме стан душевного розладу у якому вона перебувала після смерті свого сина, крім того, вважала, що фактично прийняла спадщину після смерті матері, так як з 2005 року постійно проживала разом з батьками за їх адресою, у зареєстрованому місці проживанні позивач на той час не проживав у зв'язку з аварійним станом будинку. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяви про розгляд справи за його відсутності за наявними у справі доказами, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач, третя особа, повідомлена у встановленому порядку про час та місце судового засідання, в судове засідання своїх представників не направили, однак на адресу суду від них надійшли заяви про розгляд даної справи за відсутності їх представників. Відповідач просить винести рішення на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, заслухавши показання свідків, дослідивши матеріали справи в сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки у відповідності до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] померла [INFO] (а.с. 10), якій на праві приватної власності належала земельна ділянка (а.с. 11). [PERSON] за життя складено заповіт, згідно якого земельну ділянку площею 8.5687 гектарів, розташовану на території Червоненської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вона заповіла позивачеві (а.с. 12). Постановою державного нотаріуса від 25.12.2013 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] через порушення позивачем 6-місячного строку звернення із заявою про прийняття спадщини (а.с. 14). Суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] з поважних причин, тому необхідно визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів, в якому зазначив, що 09.06.2008 між позивачем та [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 70907,68грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в порядку, встановлених кредитним договором. 09.06.2008 між банком та [PERSON] укладений договір поруки, згідно умов якого остання зобов'язалась солідарно відповідати за виконання взятих на себе зобов'язань з боку [PERSON] Зобов'язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує. Загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 12.01.2017 перед позивачем становить 285747,28грн., з урахуванням рішення Московського районного суду м. Харкові від 01.12.2011, яким стягнуто з позичальника на користь банку 75333,14грн., яку позивач просить стягнути разом з судовими витратами на свою користь з відповідачів солідарно. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечуючи щодо постановлення заочного рішення. Відповідач повідомлений про час та місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини неявки, у зв'язку з чим суд проводить заочний розгляд справи, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 09.06.2008 між позивачем та [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 70907,68грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в порядку, встановлених кредитним договором. Крім того, 09.06.2008 між банком та [PERSON] укладений договір поруки, згідно умов якого остання зобов'язалась солідарно відповідати за виконання взятих на себе зобов'язань з боку [PERSON] Зобов'язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує. Рішенням Московського районного суду м. Харкові від 01.12.2011, яким стягнуто з позичальника на користь банку 75333,14грн. З урахуванням вказаного рішення суду, загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 12.01.2017 перед позивачем становить 285747,28грн Такі обставини підтверджуються копіями кредитного договору від 09.06.2008 (а.с.11-16), договору поруки від 09.06.2008 (а.с.17), рішення Московського районного суду м. Харкова від (а.с.3), розрахунку заборгованості (а.с.4-6). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів, в якому просила про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідачів на кожну дитину щомісяця до повноліття дітей, просили провести розгляд справи у їх відсутності. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надали. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності представника позивача, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Обставини справи, встановлені судом. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] . Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.06.2012 року відповідачі позбавлені батьківських прав. Рішеннями виконавчого комітету Миколаївської міської ради №811, 812 від 20.08.2012 року діти влаштовані до Антонівської Загальноосвітньої школи-інтернату 1-3 ступенів Миколаївської обласної ради. У відповідності до вимог ст. 180 СК України, батько, мати повинен утримувати дитину до її повноліття. Враховуючи вимоги ст. ст. 182-184 СК України, суд вважає, що існують підстави для стягнення аліментів, та з відповідачів слід стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі по 1/8 частині всіх видів заробітку відповідачів на кожну дитину щомісяця до повноліття дітей, з кожного. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути судовий збір в розмірі по 121,80 грн. з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів в якому просить виділити йому в натурі належну йому частину нежитлової будівлі виробничого цеху №1 приміщення «31»- гараж площею 307,6 м.кв., що знаходиться по [ADDRESS] зі спільної часткової власності в окрему одиницю нерухомого майна. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] згідно заяви позовні вимоги визнала, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] згідно заяви позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 08 листопада 2019 року, реєстровий номер 1527, [PERSON] набув право власності на 9/100 частки нежитлової будівлі виробничого цеху №1, що складається з приміщення №31- гараж, площею 307,6 м.кв. по [ADDRESS] . Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] є власником 9/100 частки виробничого цеху №1, який є спільною частковою власністю. Із технічного паспорту на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами замовниками технічної інвентаризації є [PERSON] , яка має розмір частки 5/100 та [PERSON] , який має розмір частки 9/100. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві спільної часткової власності розміром 2/100 частки у [PERSON] перебуває виробничий цех №1 по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Згідно висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна приміщення №31 - гараж є відокремлений, має окремий вихід і може бути виділений в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна. Приймаючи до уваги, що позивач дійсно є співвласником об`єкта нерухомого майна, є технічна можливість виділити частки в натурі в окремі об`єкти, суд вважає позовні вимоги такими, які підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів, в якому просить визнати його право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) площею 2,56 га., яка розташована на території [PERSON] сільської ради Горохівського району Волинської області та належала [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0177485, виданого 04.07.1997 року, посилаючись на те, що його дідусь [PERSON] все своє майно посвідчив йому заповітом. [PERSON] помер 18 серпня 2002 року. Після його смерті позивач прийняв спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в письмовій заяві до суду просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Представник відповідача в заяві до суду просить справу розглядати у відсутності представника [PERSON] сільської ради, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 04.04.2000 року, який було посвідчено секретарем Галичанської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №28 видно, що він все своє майно заповів своєму внукові [PERSON] (а.с.6). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер 18 серпня 2002 року (а.с.4). Довідкою [PERSON] сільської ради №323 від 06.08.2015 року стверджується, що заповіт [PERSON] у сільській раді посвідчувався по реєстру №28 від 04.04.2000 року. Заповіт не змінено і не скасовано. Спадкоємець за законом [PERSON] відмовилася від своєї частки в користь сина [PERSON] (а.с.5). З заяви [PERSON], яка була посвідчена секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради та зареєстрована в реєстрі за №10 видно, що вона на спадкове майно після смерті свого батька [PERSON] не претендує. З Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0177485 вбачається, що [PERSON] належала земельна частка. Відповідно до відповіді Горохівської державної нотаріальної контори від 13 жовтня 2015 року №1986/01-09, спадкової справи після смерті [PERSON] не заводилось. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] після смерті свого дідуся є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, оскільки проживав разом з спадкодавцем. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) площею 2,56 га., яка розташована на території [PERSON] сільської ради Горохівського району Волинської області та належала [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0177485, виданого 04.07.1997 року. В заяві до суду позивач від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовився.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

позивач звернувся з позовом до відповідачів, в якому просить визнати недійсним договір іпотеки, скасувати держану реєстрацію договору, виключити записи про обтяження нерухомого майна. ………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………........................................……………………………………………………………………………………… Відповідно до вимог ст.209 ЦПК України складання повного рішення суду відкласти і проголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів з проханням встановити факт права власності [PERSON], яка померла 15 квітня 2014 року, на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який знаходиться по вул. Хутірська, 16 в с. Карпилівка Сарненського району Рівненської області; та визнання за ним права власності на вищевказаний будинок та земельну ділянку площею 1,05 га, розташовану на території Карпилівської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства (державний акт серія РВ №021680) в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 15 квітня 2014 року. Позивач в судове засідання подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідачі згідно заяви просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнали. В звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не застосовувалось у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені факт вступу заявника у встановлені строки у володіння спадковим майном, відсутність заповітів та заяв третіх осіб про прийняття спадщини, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання відповідача такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням по [ADDRESS]. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що даний житловий будинок належить йому на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 22 грудня 1998 року. Відповідач за даним позовом зареєстрована в даному житловому будинку, однак з березня 2001 року не проживає. В 2002 році шлюб між ними розірваний. Він самостійно доглядає за житловим будинком, сплачує комунальні послуги. Позивач вважає, що оскільки відповідач приблизно 17 років не проживає в даному будинку та добровільно не хоче знятися з реєстрації, просить суд визнати її такою, що втратив право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі та відповідач суду додатково пояснив, що будинок по [ADDRESS] куплений в 1998 році, тобто під час перебування в шлюбі з [PERSON], зняття її з реєстрації необхідне йому для оформлення субсидії. Просять задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі та суду додатково пояснила, що житловий будинок по [ADDRESS] був куплений нею під час перебування в шлюбі з [PERSON], однак по договору купівлі-продажу покупцем записаний [PERSON], гроші за оплату будинку вона сплачувала самостійно. З 2001 року не ночує в житловому будинку по [ADDRESS], однак часто приходить, оскільки в ньому залишилися її речі. На даний час проживає в донькою по [ADDRESS], даний будинок належить їй на праві власності. Просить відмовити в задоволенні позову. Суд вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання в порядку спадкування за законом права власності на квартиру №18 в будинку №5/3 по мікрорайону Будівельників в місті Кузнецовську Рівненської області (далі – квартира). На обгрунтування позову вказує, що квартира належала померлій 11.02.2014 року дружині позивача [PERSON]. Цю квартиру [PERSON] подарував її батько – відповідач [PERSON], що підтверджується договором дарування квартири від 17.02.2004 року. Проте після смерті [PERSON] позивачу стало відомо, що договір дарування квартири не зареєстрований, у відповідності до закону, який діяв на момент укладення договору. За таких обставин позивач не може оформити спадщину померлої дружини, оскільки юридично власником квартири є відповідач [PERSON]. Як на підставу для задоволення позову про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом позивач посилається на ст.ст. 328, 392, ч. 1 ст.1261 ЦК. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі та про визнання позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – приватний нотаріус [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі. З наданих [PERSON] письмових пояснень слідує, що позивач [PERSON] звернувся до неї із заявою про прийняття спадщини померлої дружини [PERSON], померла [PERSON] заповіт не залишила. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від спадщини [PERSON] відмовились на користь позивача [PERSON]. Проте свідоцтво про право на спадщину на квартиру №18 в будинку №5/3 по мікрорайону Будівельників в місті Кузнецовську позивачу [PERSON] не видане, оскільки за даними з Реєстру прав власності на нерухоме майно вказана квартира належить [PERSON], а не померлій [PERSON]. Під час судового засідання позивач та його представник просили позов задоволити з підстав, вказаних у позові. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Проте, визнання відповідачем [PERSON] позову не тягне за собою відчуження на користь позивача належної [PERSON] квартири № 18 в будинку №5/3 по мікрорайону Будівельників в м.Кузнецовську Рівненської області, оскільки відчуження нерухомого майна відбувається на підставі письмового правочину, що підлягає обов”язковому нотаріальному посвідченню (зокрема згідно ст. 657, ст. 719 ЦК України), а не на підставі усної заяви власника квартири. В свою чергу, недодержання форми правочину, тягне за собою його нікчемність або визнання правочину недійсним. Тому визнання відповідачем [PERSON] позову суперечить вимогам закону і не приймається судом. Визнання позову відповідачами [PERSON] та [PERSON] не є підставою для задоволення позову, оскільки вказані особи не є власниками квартири. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання втратившими право користування житлом, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстровані, але не проживають з 2014 року відповідачка та її дитина . Просить суд визнати втратившими право користування квартирою № 41 в буд № 11 по вул. Електрометалургів в м. Нікополь Дніпропетровської області. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Справа заслухана у відповідності з ч.1 ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.7,8-9). В зазначеній квартирі також зареєстровані колишня дружина разом із сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11,20), але не мешкають там з 2014 року (а.с.12). Відповідно до рішення Нікопольського міськрайонного суду від 21.11.2008 року шлюб позивача та відповідача було розірвано (а.с.10). Внаслідок того, що відповідачка із дитиною залишаються зареєстрованими у квартирі позивач вимушений нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved