Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Ради Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» (надалі за текстом - ГО «ВМСОТРЛ»), що прийняті на засіданні цього органу відповідача, яке відбулось 03.01.2014 року у приміщенні причалу № 195 «Ярмарочна», розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 110, про таке: визнання недійсним наказу директора ГО «ВМСОТРЛ» № 79 від 27.12.2013 року, яким призначено виконуючого обов'язки директора; звільнення позивача з посади директора ГО «ВМСОТРЛ» за власним бажанням на підставі поданої ним 24.12.2013 року відповідної заяви; призначення [PERSON] виконуючим обов'язки директора ГО «ВМСОТРЛ» до наступної Конференції організації. На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідно до статуту ГО «ВМСОТРЛ» Рада, як статутний орган цієї організації, не мала повноважень ухвалювати рішення щодо звільнення позивача з посади директора ГО «ВМСОТРЛ» та призначати виконуючого обов'язки директора. На думку позивача, повноваження щодо його звільнення відносяться до виключної компетенції вищого статутного органу - Конференції. Вирішення питання щодо призначення виконуючого обов'язки директора належить до компетенції директора. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача позов визнав у повному обсязі та надав до суду відповідну заяву, в якій зазначено, що відповідно до пункту 1 частини 29 розділу 4 статуту ГО «ВМСОТРЛ» у вказаній редакції, директор обирається на посаду та відкликається з посади за рішенням Конференції. Окрім того, рішення про звільнення прийняте раніше строку, встановленого ч. 2 ст. 38 Кодексу законів про працю України, протягом якого позивач мав право відкликати подану ним заву. Щодо прийняття Радою рішення про призначення [PERSON] виконуючим обов'язки директора, відповідачем зазначено, що згідно з підпунктом 1 пункту 29 розділу 4 статуту вказані повноваження належать до компетенції директора. Наказом директора ГО «ВМСОТРЛ» № 79 від 27.12.2013 року виконуючим обов'язки директора призначено [PERSON] Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі з таких підстав. ГО «ВМСОТРЛ» є юридичною особою, створеною у формі громадської організації, яка зареєстрована відповідно до вимог чинного законодавства. Протягом періоду існування спірних правовідносин був чинним статут ГО «ВМСОТРЛ» в редакції від 30.06.2013 року, зареєстрованій Реєстраційної службою Одеського міського управління юстиції 12.07.2013 року на підставі наказу № 392-о/д. Відповідно до частини 2 розділу 4 статуту ГО «ВМСОТРЛ» у вказані редакції, в організації утворюються та функціонують наступні статутні керівні органи: · Конференція - вищий орган управління; · Рада - центральний орган управління; · Директор - виконавчий орган управління. У період виникнення спірних правовідносин (з 24.12.2013 року по 03.01.2014 рік) директором ГО «ВМСОТРЛ» був позивач. На посаду директора його було обрано рішенням Конференції, яка відбулась 19.02.2012 року, що підтверджується відповідним протоколом (а.с. 30). Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 24.12.2013 року позивачем на ім'я Голови Ради Надточего В.П. було подано заяву, у якій він просив звільнити його з посади директора за власним бажанням з 25.12.2013 року (а.с. 24). Проте, після подання заяви позивач продовжував працювати та виконувати повноваження директора, що підтверджується табелем обліку робочого часу, відомостями підписаних позивачем документів (наказами, платіжними дорученнями тощо). З метою розгляду заяви позивача 27.12.2013 року було скликано позачергове засідання Ради, на якому прийняте рішення заяву позивача не вирішувати в силу відсутності у Ради відповідних повноважень та прийняти її до відома. З метою вирішення питання щодо звільнення позивача, а також вирішення інших питань діяльності ГО «ВМСОТРЛ» скликано чергову звітно-виборчу Конференцію на 03.01.2014 року, до порядку денного якої внесено питання щодо звільнення позивача на підставі поданої ним заяви. Рішення Ради оформлено відповідним протоколом та підписане Головою Ради та секретарем засідання Ради (а.с. 21). 27.12.2013 року позивачем, як директором ГО «ВМСОТРЛ», виданий наказ № 79, яким виконуючим обов'язки директора призначено [PERSON] Підписанням цього наказу позивач фактично склав з себе повноваження директора. Проте, через особливості звільнення з посади директора ГО «ВМСОТРЛ», звільнення не відбулось, позивач продовжував перебувати на посаді директора ГО «ВМСОТРЛ», як за змістом офіційних документів ГО «ВМСОТРЛ», так й в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. 03.01.2014 року відбулось позачергове засідання Ради, на якому ухвалено такі рішення: - визнано наказ директора № 79 від 27.12.2013 року про призначення [PERSON] виконуючим обов'язки недійсним; - звільнено позивача з посади директора за власним бажанням на підставі поданої ним 24.12.2013 року відповідної заяви; - призначено виконуючим обов'язки директора [PERSON] до проведення наступної Конференції. За результатами засідання Ради складено відповідний протокол (а.с. 21), в якому зафіксовано ухвалені рішення. Після прийняття Радою зазначених рішень фактичне звільнення позивача здійснено не було, позивач продовжував вважатися й значитись директором ГО «ВМСОТРЛ». З посади директора позивача звільнено 20.12.2014 року за рішенням позачергової звітно-виборчої Конференції, що підтверджується відповідним протоколом (а.с. 41). Таким чином, зазначені оскаржувані рішення Ради ГО «ВМСОТРЛ» стосуються прав та обов'язків позивача. Задовольняючи позовні вимоги у частині визнання протиправним та скасування рішення Ради про визнання недійсним наказу директора № 79 від 27.12.2013 року суд має виходити з такого. Відповідно до ч. 28 розділу 4 статуту ГО «ВМСОТРЛ», в якому визначаються статутні повноваження Ради, остання не наділена правом визнавати недійсними накази директора та призначати виконуючого обов'язки директора організації. Згідно з підпунктом 9 пункту 29 розділу 4 Статуту, у разі хвороби, відпустки, відрядження та відсутності на роботі за інших причин, директор організації має своїм наказом призначити виконуючого обов'язки директора. Таким чином, Рада не мала повноважень визнавати недійсним (скасовувати) виданий позивачем наказ № 79 від 27.12.2013 року через відсутність у неї відповідних повноважень та через відповідність змісту цього наказу положенням статуту ГО «ВМСОТРЛ», зокрема підпункту 9 пункту 29 розділу 4. Задовольняючи позовні вимоги у частині визнання протиправним та скасування рішення Ради про звільнення позивача з посади директора суд виходить з наступного. В першу чергу судом враховано, що відповідно до підпункту 5 пункту 13 частини 27 розділу 4 статуту ГО «ВМСОТРЛ» формування складу статутних органів належить до компетенції Конференції. Згідно з підпунктом 1 пункту 29 розділу 4 статуту ГО «ВМСОТРЛ», прийняття рішень про звільнення (відкликання з посади) директора належить до виключної компетенції Конференції. Рада ГО «ВМСОТРЛ» зазначеними повноваженнями не наділена. У другу чергу суд має врахувати, що це рішення Ради прийняте 03.01.2014 року, тобто до спливу встановленого в ч. 2 ст. 38 Кодексу законів про працю України чотирнадцятиденного строку, протягом якого позивач мав право відкликати подану ним заяву про звільнення за власним бажанням та продовжити працювати на посаді директора. Прохання позивача звільнити його 25.12.2013 року не може прийматись до уваги, оскільки позивач обіймав посаду керівника організації, в силу характеру повноважень якого він не міг бути звільнений протягом одного дня, без належного оформлення передачі справ, надання звіту за використані гроші тощо, що мало бути здійснено уповноваженим статутним органом. Таким чином, прохання позивача про звільнення 25.12.2013 року не могло бути задоволеним у зв'язку із тим, що станом на цей день строк, встановлений ч. 2 ст. 38 Кодексу законів про працю України, ще не сплив. Тобто позивача не могло буди звільнено на підставі поданої ним заяви раніше 08.01.2014 року. Задовольняючи позовні вимоги у частині визнання протиправним та скасування рішення Ради про призначення виконуючим обов'язки директора [PERSON] суд виходить з наступного. Як встановлено судом, відповідно до статуту ГО «ВМСОТРЛ» Рада не наділена повноваженнями щодо призначення виконуючого обов'язки директора. Відповідні повноваження надані лише директорові (підпункт 1 пункту 29 розділу 4 статуту). Окрім того, судом взято уваги на наступне. Відповідно до ч. 5 розділу 4 статуту Рада є колегіальним органом. В частині 24 розділу 4 статуту передбачено, що члени Ради не є найманими працівниками ГО «ВМСОТРЛ», не перебувають з нею у трудових відносинах та здійснюють свої повноваження на добровільних (громадських) засадах. Ані статутом ГО «ВМСОТРЛ», ані чинним законодавством відповідальність членів Ради за прийняті ними рішення не встановлена. Рішення про призначення виконуючого обов'язки директора мало бути правозгідним, оскільки з покладенням на особу обов'язків директора до цієї особи переходять повноваження керівника з усіма відповідними правами (підписання документів, розпорядження грошовими коштами та майном, звільнення та прийняття працівників та інші). Директор організації є посадовою особою та несе персональну відповідальність за прийняті ним рішення, у тому числі й за рішення про призначення виконуючого обов'язки директора. З огляду на це прийняття Радою відповідального рішення про призначення виконуючого обв'язки директора є неможливим в силу відсутності у її членів повноважень та відповідальності за прийняття такого рішення. Окрім того, суд визнає обґрунтованим твердження позивача про порушення закріпленої в пункті 10 частини 28 розділ 4 статуту процедури скликання засідання Ради, яке відбулось 03.01.2014 року. Порушення полягає в тому, що зазначене засідання скликане без повідомлення та участі певної кількості членів Ради та менше ніж за 10 днів до дати його проведення, в силу чого прийняті Радою рішення не є правозгідними. Висновки суду узгоджуються з роз'ясненнями, наданими Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції, викладеними у листі від 16.01.2014 року вих. № 121-104РС. Наведене свідчить про невідповідність оскаржуваних рішень Ради ГО «ВМСОТРЛ» її статуту та вимогам чинного законодавства. За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, визнати протиправними та скасувати рішення Ради Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» від 03.01.2014 року. За змістом частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання правочину недійсним, іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved