Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення боргу, мотивуючи, що 05.02.2015р. між ним та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів, у формі письмової розписки, відповідно до якої він позичив відповідачу гроші в сумі 25000грн., строком до 05.03.2015р. У визначений договором строк відповідач борг не повернув, виплат не здійснює. У звязку з наведеним просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 25000,00грн., інфляційні витрати в сумі 32272,72грн., три відсотка річних від простроченої суми в розмірі 345,21грн., відсотки за користування грошовими коштами в сумі 4027,40грн. та відшкодувати судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, однак надала заяву про зменшення позовних вимог відповідно яких просила стягнути з відповідача заборгованість у сумі 25000,00грн., інфляційні витрати в сумі 7129,86грн., три відсотка річних від простроченої суми в розмірі 569,18грн., відсотки за користування грошовими коштами в сумі 5617,11грн. та відшкодувати судові витрати і розглянути справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення, розміщене у засобах масової інформації. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що 05.02.2015р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів, у формі письмової розписки, відповідно до якого [PERSON] позичив [PERSON] гроші в сумі 25000гривень, які він зобовязується повернути до 05.03.2015року, що передбачено розпискою [PERSON] від 05.02.2015р., однак у встановлені строки і по теперішній час відповідачем не було повернуто борг. Загальна сума боргу складає 38316,15грн., з яких: борг в сумі 25000грн, інфляційні витрати в сумі 7129,86грн., три відсотка річних від простроченої суми в розмірі 569,18грн., відсотки за користування грошовими коштами в сумі 5617,11грн. станом на 07.12.2015р. Відповідно ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст.527 ЦК України - боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно ст.530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст.530 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ст.ст.192, 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Відповідно ст.1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно ст.1047 ЦК України - на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, тобто з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved