Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до Харківської міської Ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Приватний нотаріус ХМНО Скиба Тетяна Володимирівна та Пенсійний фонд України з позовною заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 10.04.2019 спадкодавець - [PERSON] , склала заповіт, який було оформлено згідно до положень діючого законодавства у нотаріальній конторі міста Стаханов (на даний час - Кадіївка) Луганської області на час складання заповіту, на території міста діяли державні органи України; з моменту початку проведення ООС та на даний час на території міста Кадіївка, яка є частиною Луганської області, проходить операція зведених сил України, у зв`язку із чин не діють державні органи влади та державні установи. [INFO] спадкодавець [PERSON] померла у місті Кадіївка (колишня назва Стаханов) Луганської області, що на час її смерті вже було зоною проведення операції об`єднаних сил, на території якої не діють органи державної влади України. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина, строк для прийняття якої згідно до положень діючого законодавства держави Україна, було встановлено до 27.03.2019 . В судове засідання відповідач та третя особа не з`явилися, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, позивач та його представник у судове засідання з`явилися, підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. 04.01.2021 надано стороною позивача додаткові пояснення. Відзивів та заперечень від відповідача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, до суду не надходило. 30.12.2020 надійшли пояснення представника ПФУ Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Судом встановлено, що позивач в особі свого представника, звернувся 21.03.2019 до Ленінського районного суду міста Харкова із заявою про встановлення факту смерті спадкодавця [PERSON] на території, на якій не діють державні органи влади та на якій проходить операція об`єднаних сил України для подальшого отримання свідоцтва про смерть зразка держава «Україна». Звернення до суду було здійснено за 6 днів до спливу строку звернення із заявою про прийняття спадщини. Вказаного терміну позивачу було б достатньо для отримання рішення суду - отримання свідоцтва про смерть зразка держава «Україна», та звернення до нотаріусу, але фактично судове рішення було ухвалено лише 07.05.2019 по незалежним від позивача обставинам. Доказом цього є судове рішення щодо встановлення факту смерті [PERSON] та витяг авторозподілу справи із датою проведення даного авто розподілу, а як наслідок - із датою звернення до суду із відповідною заявою про встановлення факту смерті. За результатами звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті, заява [PERSON] була задоволена, але на час прийняття судового рішення - 07.05.2019 , вже сплив строк звернення до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини. У зв`язку із тим, що строк вже було пропущено, позивач [PERSON] отримав свідоцтво про смерть зразка «Україна» на ім`я померлого спадкодавця [PERSON] лише 18.05.2019 . Також, 05.06.2019 позивач звернувся на адресу приватного нотаріусу (3-я особа по справі) та отримав відмову у зв`язку із порушення строку на звернення. Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або за відсутності спадкоємців за законом чи заповітом - територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадкодавець [PERSON] на час смерті була пенсіонером. Перед проведенням АТО отримувала пенсію, але внутрішньо переміщеною особою не була, саме тому після смерті спадкодавця [PERSON] залишилася недоотримана пенсія, яка повинна увійти до складу спадщини. На підставі положень ч. 3 ст. 121 ЦК України, в особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Тому, позивач звернувся із першою заявою про прийняття спадщини саме до приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Скиба Т.В. Так частиною 1 ст.9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України (а місце Кадіївка, в якому померла спадкодавець, є саме таким місцем), місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Встановлено, що позивач [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся саме до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Скиби Т.В., тобто місцем відкриття спадщини, яка відкрилась після смерті спадкодавця, є місто Харків. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] на момент звернення позивача до приватного нотаріусу Скиба Т .В. (на 05.06.2019 ) немає. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved