Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що з відповідачем мають спільну дитину, народжену у шлюбі доньку [PERSON], [INFO]. За рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.11.2013 р. з нього стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON] - [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.07.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно. З 30.07.2013 р. по даний період, позивач регулярно сплачує аліменти, оскільки дбає про належне матеріальне забезпечення доньки. 28.08.2014 р. позивач уклав шлюб з [PERSON], [INFO], яка після укладення шлюбу має прізвище «[PERSON]», шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Синельниківському району реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №38. З [PERSON], вони мають двох спільних дітей: доньку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], які також потребують належного матеріального забезпечення, тому подальша сплата аліментів у повному розмірі є неможливою. Зараз позивач офіційно влаштовується на роботу, його заробітна плата приблизно буде встановлювати 5000 гривень. Його дружина ніде не працює, тому з огляду на вищезазначене, обставини справи свідчать про те, що у зв'язку з народженням дітей у новому шлюбі, він зобов'язаний забезпечувати належне матеріальне становище для всіх трьох його дітей, а відповідно сплата аліментів у встановленому судом розмірі є неможливою. У зв'язку з вищенаведеним просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON], [INFO], на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду від 06.11.2013 р., на утримання доньки [PERSON] - [INFO], з 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на 1/8 частину, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно. Позивач та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явились, однак до його початку представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Також просив долучити до матеріалів справи довідку з місця навчання дочки [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак до його початку надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Також відповідачем 19.09.2019 року був наданий відзив на позовну заяву в кому відповідач зазначила, що проти позову заперечує в повному обсязі посилається на те, що у позові позивач зазначає, що не працює, його дружина також не працює і вони мають двох неповнолітніх дітей, але згідно відповіді на запит про перетин боржником державного кордону України від 05.09.2019 року встановлено що за 2017 та 2018 рік [PERSON], 6 разів перетинав кордон для виїзду і шість разів для в'їзду, що - свідчить про заробіток за кордоном. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 22.10.2018 року заборгованість станом на 01.11.2018 рік становила 62562,92 грн., що свідчить про те що боржник не сплачував аліменти майже п'ять років, тобто з початку призначення аліментів з 30.07.2013 року. Старшим державним виконавцем Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Драганом О.Є. була винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, що робило не можливим виїзд [PERSON] за кордон. У зв'язку з цим [PERSON] 03.10.2018 року було сплачено суму боргу. Старшим державним виконавцем Братаном О.Є. у зв'язку з погашенням заборгованості було знято тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, що дало йому можливість далі перетинати кордон України для заробітку. Але в подальшому [PERSON] сплачує аліменти не регулярно і не в повному обсязі, про що свідчить розрахунок заборгованості від 05.09.2019 року, згідно якого заборгованість по аліментам станом на 01.09.2019 рік складає 14218,85 грн. Відповідачем 06.09.2019 року на підставі ст.141 ч.1 КК України була подана заява до Синельниківського відділу поліції за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їх утриманні. Заява зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №12019040390001325 від 06.09.2019 року. Старшим державним виконавцем Драганом О.Є., 10.09.2019 року була винесена постанова про накладення штрафу у розмірі 30464,32 грн. на підставі постанови начальника відділу про перевірку виконавчого провадження. Тому загальна суму заборгованості [PERSON] згідно розрахунку заборгованості та постанови про накладення штрафу становить 44683,17 грн. Також відповідач зазначає, що з моменту розлучення, а саме з 2010 року, [PERSON] не спілкується зі своєю дочкою [PERSON] та участі у її вихованні, не матеріального не морального, не приймає. Донька знаходиться на повному її утриманні. На даний час донька [PERSON] навчається в дев'ятому класі та по закінченню навчального року нею будуть складатися іспити, у зв'язку з цим вони звернулись за допомогою до репетиторів з англійської мови, української мови та математики, що ставить відповідача в тяжке матеріальне становище, так як у неї на утриманні перебуває ще одна малолітня дитина [PERSON] [INFO] та чоловік який ніде не працює. Просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] про зменшення розміру аліментів відмовити у повному обсязі. 16.12.2019 року представником позивача надана відповідь на відзив в якому просить доводи відповідача викладені в відзиві на позовну заяву залишити без задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі у сторін народилась дочка [PERSON] [INFO]. За рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.11.2013 року позивач сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.07.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно. 28.08.2014 р. позивач уклав шлюб з [PERSON], [INFO], який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Синельниківському району реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №38. З [PERSON], вони мають двох спільних дітей: доньку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO] Із матеріалів справи також вбачається, що згідно розрахунку заборгованості [PERSON] по аліментам від 22.10.2018 року заборгованість станом на 01.11.2018 рік становила 62562,92 грн.(а.с.19). Згідно відповіді на запит про перетин боржником державного кордону України від 05.09.2019 року встановлено що за 2017 та 2018 рік [PERSON] - шість разів перетинав кордон для виїзду і шість разів для в'їзду. З постанови від 23.08.2018 року, вбачається, що старшим державним виконавцем Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Драганом О.Є. була винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України. З постанови від 22.10.2018 року вбачається, що старшим державним виконавцем Братаном О.Є. у зв'язку з погашенням заборгованості було знято тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, що дало йому можливість далі перетинати кордон України. Згідно розрахунку заборгованості від 05.09.2019 року, заборгованість по аліментам станом на 01.09.2019 рік складає 14218,85 грн.(а.с.20). З постанови від 12.09.2019 року вбачається, що на [PERSON] накладено штрафу у розмірі 30464,32 грн. З витягу з ЄРДР під №12019040390001325 від 06.09.2019 року вбачається, що [PERSON] була подана заява до Синельниківського відділу поліції про злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), [PERSON](а.с.21). Також позивачем була долучена до матеріалів справи довідка №1271/19 від 14.11.2019 року в якій зазначено, що [PERSON] є студентом Харківського національного педагогічного університету імені Г. Сковороди, факультету іноземної філології 3 курсу денної форми навчання. Термін навчання до 30.06.2021 р. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності дост.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Позивач у своїй позовній заяві просить про зменшення розміру аліментів на утримання дитини посилаючись на те, що у нього на утриманні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] які також потребують матеріального забезпечення. З аналізу правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей до 6 років: з 1 січня 2019 року 1626 грн, з 1 липня 1699 грн, з 1 грудня 1779 грн; для дітей від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року 2027 грн, з 1 липня 2118 грн, з 1 грудня 2218 грн. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2 ст. 182СК України). Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/8 на утримання неповнолітньої дочки, на думку суду, є не необгрунтованим, суперечить нормам матеріального права, тому зменшення стягуваних аліментів до 1/5 частин доходів буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини. Відповідно до вимог ст.ст. 182, 191 СК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: partial