overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, у якої вказує, що є власником будинку [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстровано відповідачку по справі. Остання з січня 2013 року за зазначеною адресою не проживає, у будинку немає її речей. Тому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Пояснила, що відповідач - її дочка. Вона проживала з нею з 19 червня 2006 року. У січні 2013 року відповідачка зібрала свої речі та залишила будинок. Дочка має двох дітей. Діти проживають у приюті. Де дочка мешкає на теперішній час вона не знає. Перешкод у проживанні вона їй не чинила. Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не прибула, про причину неявки суд не повідомила. На підставі ст. 224 ЦПК України справа, при заочному розгляді, розглядається на підставі наявних у справі доказів, щодо чого не має заперечень у позивача. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачка - це її сусідка. Сусідка має прийомну дочку [PERSON]- відповідача по справі . Знає, що відповідачка відбувала покарання у місцях позбавлення волі. Має двох дітей, які знаходяться у приюті з літа 2013 року. В будинку по [ADDRESS] [PERSON] не проживає. Де на теперішній час знаходиться відповідачка їй не відомо. Позивачка перешкод їй у проживанні не чинила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає позивачку та відповідачку. Відносини з ними добрі. Знає,що відповідачка не проживає в будинку позивачки з січня 2013 року. Де на теперішній час мешкає відповідачка вона не знає. Позивачка не чинила їй перешкод у проживанні . Вислухав пояснення позивача, свідків, дослідив письмові матеріали справи та надав доказам оцінку в їх сукупності , суд дійшов до наступного висновку. Позивач є власником будинку [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстровано відповідача по справі. Остання не проживає у будинку з січня 2013 року без поважних причин за власним бажанням. Перешкод у користуванні житловим приміщенням відповідачу позивач не чинив. Відповідно до ст.163 ЖК України , у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частини четвертої статті 71 цього Кодексу. Відповідно до приписів ст.71 ЖК України , при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Суд вважає, що за вищевикладених обставин вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою Юськовецької сільської ради Лановецького району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, посилаючись на те, що у шестимісячний строк не подав заяву про прийняття спадщини, залишеної спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO] через те, що [PERSON] померла в Ізраїлі, і він довгий час не міг отримати оформлене свідоцтво про її смерть . В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, хоч про день слухання справи були повідомлені належним чином. До вирішення справи по суті направили до суду заяви щодо розгляду справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю просять позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоч про день слухання справи був повідомлений належним чином, але направив до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності , позовні вимоги визнає повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підставна і підлягає до задоволення з врахуванням слідуючого. [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть , виданого Міністерством Внутрішніх Справ держави Ізраїль 10 липня 2012 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельних ділянок площею 1,53 га та площею 0,78 га , що розміщені на території Юськовецької сільської ради Лановецького району та належали померлій на підставі державних актів на право приватної власності на земельні ділянки серії ЯА №786253 та ЯА №788349 , виданих 27 лютого 2009 року на підставі розпорядження Лановецької державної адміністрації . Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 серпня 2014 року [PERSON] позивачем [PERSON] пропущений строк для прийняття спадщини, встановлений законодавством, після смерті [PERSON] Позивач у шестимісячний строк не звернувся із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини, що є перешкодою успадкувати майно за законом. Відповідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк , достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши докази, представлені позивачем і ті , що здобуті в судовому засіданні, суд вважає, що в даному випадку слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини спадкоємцем [PERSON], визнавши причини пропуску шестимісячного терміну поважними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою Якимівської сільської ради Лановецького району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, посилаючись на те, що у шестимісячний строк не подав заяву про прийняття спадщини, залишеної спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO] через відсутність коштів. В судове засідання позивач не з'явився, хоч про день слухання справи був повідомлений належним чином. Він направив до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності , так як працює за межами області і з'явитися в судове засідання немає змоги. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задоволити . Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоч про день слухання справи був повідомлений належним чином, але направив до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності , позовні вимоги визнає повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підставна і підлягає до задоволення з врахуванням слідуючого. [PERSON] постійно проживала в с.Татаринці Лановецького району Тернопільської області і померла [INFO], у віці 88 років. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ТР №035472 , виданому 03 лютого 2003 року на підставі розпорядження Лановецької державної адміністрації . Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 серпня 2014 року, виданої приватним нотаріусом Лановецького районного нотаріального округу [PERSON] позивачем [PERSON] пропущений строк для прийняття спадщини, встановлений законодавством, після смерті [PERSON] Позивач у шестимісячний строк не звернувся із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини, що є перешкодою успадкувати майно за законом. При цьому в заяві вказав , що у нього раніше не було коштів на оформлення спадщини. Відповідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк , достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши докази, представлені позивачем і ті , що здобуті в судовому засіданні, суд вважає, що в даному випадку слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини спадкоємцем [PERSON], визнавши причини пропуску шестимісячного терміну поважними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою, яким просив розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем 14 лютого 2012 року Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 30. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, спільного господарства вони фактично не ведуть та не підтримують шлюбних відносин. У цьому шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] . У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач позов визнала, не заперечила проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб /а.с. 4/, шлюб між сторонами зареєстровано 14 лютого 2012 року Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 30. У цьому шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] . Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства вони не ведуть, примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову, поясненнями сторін даними у судовому засіданні. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними підлягає розірваню. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 141 ЦПК України. Як вбачається з оригіналу квитанцій /а.с. 1/, позивачем при пред`явленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою, яким просив розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем зареєстрований 24.09.2013 Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 236. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, спільного господарства вони фактично не ведуть та не підтримують шлюбних відносин. Від шлюбу у них дітей немає. У судове засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та її представника, відповідач позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб /а.с. 9/, шлюб між сторонами зареєстровано 24.09.2013 року. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства вони не ведуть, примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову та заявами представників сторін. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними підлягає розірванню. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 141 ЦПК України. Як вбачається з оригіналу квитанцій /а.с. 5/, позивачем при пред`явленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, якою просив визнати відповідачку та [PERSON] втративши ми право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], як не проживаючих за вказаною адресою понад шість місяців без поважних на те причин на підставах, передбачених ст.ст. 71, 72 ЖК України та зняти їх з реєстрації. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і суду пояснив, що він є власником спірної квартири, його син з 22.09.2006 року перебував у шлюбі з відповідачкою, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Після реєстрації шлюбу відповідачка була прописана у спірній квартирі, але жодного дня в ній не мешкала, витрати по утриманню квартири не несла. У зв'язку з чим просив визнати відповідачку та її сина втративши ми право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] та зняти їх зх. реєстрації. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі не заперечувала проти їх задоволення. Пояснив, що дійсно після реєстрації шлюбу з [PERSON] була зареєстрована у спірній квартирі, але жодного дня в ній не мешкала. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Калінінської районної в м. Донецьку ради у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та документи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що свідоцтва про право на квартиру № 8110 від 29.08.1996 року, виданого Представництвом Фонду державного майна України у [ADDRESS] в будинку [ADDRESS] належить на праві спільної часткової (в рівних долях) [PERSON], [PERSON], [PERSON] Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.10.2013 року, виданого державним нотаріусом Восьмої донецької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі № 3-1445 2/3 квартири [ADDRESS] належать [PERSON] в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] Як встановлено у судовому засіданні, відповідачка з дитиною в спірній квартирі не мешкає з часу реєстрації, тобто понад 6 місяців, при цьому поважних причин її відсутності, передбачених ст.ст.71,163 ЖК України - не встановлено. Тому на підставі ст. 72 ЖК України відповідачка та її син підлягають визнанню втратившими право користування житловим приміщення в спірній квартирі. На підставі вищевикладеного ст. ст. 71,72,163 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою якою просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) в КСП Кобзар с. Вірлів Зборівського району розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах, згідно Сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії ТР №0325615, посилаючись на те, що після смерті баби є спадкоємцем її майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. Представник позивача в судове засідання не зявилася, однак подала заяву якою просить суд справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України, cпадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що 17 грудня 1999 року померла баба померла баба позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю) в КСП Кобзар с. Вірлів Зборівського району розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах, згідно Сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії ТР №0325615 Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON], який не оформивши права власності на спадкове майно помер 25 березня 2011 року. Після смерті [PERSON] спадкоємецем його майна є позивач по справі [PERSON] Звернувшись в Зборівську державну нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа. Враховуючи вищенаведене, за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки він прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, якою просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» заборгованість за кредитним договором №16RNPA12236001 від 23.08.2012 року в розмірі 21325 (двадцять одну тисячу триста двадцять одну) грн. 90 коп.. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив та визнав його в повному обсязі. Заслухавши поясненнями відповідача, ознайомившись із матеріалами цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 23.08.2012 року укладено кредитний договір № 168RNPA122360001 (далі Договір) на строк 12 місяців на загальну суму 10000 (десять тисяч) грн., з умовами сплати процентів за користування кредитом за фактичний час користування грошовими коштами Банку у межах строку на який виданий кредит з розрахунку 49,00 (сорок дев'ять) відсотків річних (а/с №4-5). Відповідно до п. 3.4 Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний своєчасно, відповідно до графіку погашення Кредиту повертати кредит та сплачувати проценти за користування кредитом (а.с. № 6). Сплата процентів за користування кредитом встановлена у розмірі 49 % річних - п. 1.3 Договору. Пунктом 6.1.7. Договору визначено, що за порушення строків погашення погашення заборгованості за кредитом або внесення процентів за користування коштами стягнути пеню за кожен день прострочення в розмірі 0.065% від суми неоплаченої заборгованості за строк невиконання зобов'язання. Відповідач, в порушення умов Договору не виконує зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитним договором, чим зумовив зростання заборгованості та нарахування пені. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 21.08.2014 року відповідач має заборгованість у розмірі 21 325грн. 90 коп., а саме: кредит - 9 482 грн. 08 коп.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 1 646 грн. 92 коп.; відсотки - 8 465 грн. 50 коп.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 1 731 грн. 39 коп.(а./с. № 7). Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити відсотки. Одностороння відмова від виконання зобов»язань не допускається. Згідно зі ст.1049 ЦК України , позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що [PERSON] неналежним виконанням умов кредитного договору призвів до порушення прав та інтересів позивача, а також те, що він визнав позовні вимоги, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою якою просить суд виключити з акту опису та арешту від 10.03.2017 року, належного йому майна, складеного державним виконавцем Тарнавським Р.В. та зняти арешт з: люстри скляної трьох лампової, штор зеленого кольору; паласу коричневого кольору, столу кухонного білого кольору, дивану світло-жовтого кольору - м'який куток, крісла 2-шт. з коричневою оббивкою, дзеркала з тумбою, картини настінні 3-шт., морозильної камери АЕГ, посилаючись на те, що вказане майно належить йому, а [PERSON] (боржник) лише проживає у будинку на підставі договору оренди. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та послався на обставини, викладені у позові. Представник відповідача, позов не визнав, та суду пояснив, що йому ніхто не надав документів, про те, що майно, яке він описував, належить [PERSON], а не [PERSON] Суд, вислухавши позивача, представника відповідача дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого: Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що 10 березня 2017 року державним виконавцем в [ADDRESS], проведено опис та арешт майна, а саме: люстри скляної трьох- лампової, штор зеленого кольору, паласу коричневого кольору, столику кухонного білого кольору, дивану світло-жовтого кольору - м'який куток, крісла з коричневою оббивкою 2 штуки, дзеркала з тумбою, картин настінні 3 штуки, морозильної камери - АЕГ, на підставі виконавчого провадження №53393969, боржником якого є [PERSON] Згідно Реєстраційного посвідчення житловий будинок в [ADDRESS], Тернопільської області належить [PERSON] на праві особистої власності. Між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди, згідно якого, [PERSON] з 01.01.2017 року по 2019 рік надано для проживання кімнату з меблями (люстрою скляною трьох ламповою, шторами зеленого кольору; паласом коричневого кольору, столом кухонним білого кольору, диваном світло-жовтого кольору - м'який куток, кріслом 2-шт. з коричневою оббивкою, дзеркалом з тумбою, картинами настінними 3-шт., морозильною камерою АЕГ), розміром 20,7 м.кв. в [ADDRESS]. Тернопільської області. Враховуючи вищевказане, і те, що арешт, згідно виконавчого провадження №5339396 накладено на майно [PERSON], який не є стороною виконавчого провадження, суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved