overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання батьківства. Позов мотивовано тим, що позивач [PERSON] з 1983 р. по 2011 р. проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON]. [INFO] у них народилася дочка - [PERSON]. Відповідач 29 червня 1989 р. зареєструвала факт народження дитини у Заводському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Оскільки [PERSON] не перебувала у шлюбі з [PERSON]., то у відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу, ім'я та по батькові батька дитини записані за вказівкою позивача. 18 червня 2011 року між позивачем та [PERSON] зареєстровано шлюб, після одруження [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». 25 квітня 2015 року відповідач [PERSON]. зареєструвала шлюб та змінила прізвище на «[PERSON]». З наведених підстав позивач просить суд встановити факт його батьківства відносно дочки - [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідачі, до судового засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи без їх присутності, проти задоволення позову не заперечують. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з п.3 ч.3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. В судовому засіданні встановлено, що з 1983 року по 2011 р. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]. жили разом однією сім'єю, без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилася дочка [PERSON], факт народження якої 29 червня 1989 року відповідач зареєструвала у Заводському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. У відповідності зі ст.135 ч.1 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються зі її вказівкою. Оскільки в судовому засіданні вірогідно встановлено, що позивач визнає себе біологічним батьком [PERSON], та з 1983 р. по 2011 р. він дійсно проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON]., суд вважає за необхідне встановити факт батьківства [PERSON] відносно дочки [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання договору заяви про банківський строковий вклад (депозит) таким, що укладено та визнання особи кредитором банку. В судовому засіданні представник позивача заявила клопотання про витребування доказів, а саме у ПАТ «[PERSON] та Кредит» письмової заяви [PERSON] від 24 березня 2014 року на отримання коштів, виписку про рух коштів по депозитному рахунку №2630.7.035345, починаючи з 24 вересня 2013 року, оригінал видаткових касових документів за підписом отримувача та підписом та печаткою банку 24.03.2014 року 40000,00 грн., 27.03.2014 року 0 20400,00 грн. про отримання коштів через касу, завірений примірник «Положення про облікову політику «Банку «[PERSON] та Кредит», оскільки відсутність даних доказів ускладнює з*ясування обставин справи. Згідно з ч.1 ст. 137 ЦПК України у випадку, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов*язаний витребувати такі докази. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що в клопотанні достатньо чітко доведено обставини, для підтвердження яких потрібні зазначені докази. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу недійсним, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про визнання права власності. 23.10.2017 року провадження у справі було відкрито, а справу призначено до розгляду. 23.11.2017 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно. В зазначеній заяві було заявлено вимогу щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], яка є предметом спору. Свою вимогу позивач обґрунтовує тим, що суть позовних вимог зводиться до повернення належного йому майна. [PERSON] вказує, що спірна квартира в рівних частинах належала йому та матері [PERSON] Після смерті матері позивач проживає у вказаній квартирі, тобто прийняв у спадщину ? частину квартири, яка належала його матері. Разом з тим позивачу стало відомо, що відповідно до договору купівлі-продажу від 07.07.2006 року квартира була відчужена на користь [PERSON] Окрім цього, у жовтні 2017 року [PERSON] стало відомо, що частина належної йому квартири була відчужена на користь ТОВ «Білд-Прайс». Таким чином позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Частиною 3 ст. 152 ЦПК України встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру квартиру [ADDRESS] підлягає задоволенню у зв'язку із тим, що невжиття заходів може утруднити та/або зробити неможливим виконання можливого рішення суду, а між сторонами дійсно існує спір про визнання права власності на майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання договору укладеним, визнання права власності та зобовязання вчинити дії. При розгляді справи суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 209 ч.3 ЦПК України відкласти складання повного тексту рішення суду на 5 днів з дня закінчення розгляду справи, проголосивши вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання за ним права власності на житловий будинок [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2002 р. позивач мешкає у зазначеному будинку, в якому мешкали батьки позивача. Оскільки він володіє будинком більше 10 р., вважає, що набув права власності на нього в порядку набувальної власності. З наведених підстав позивач просить суд визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок з належними йому господарськими спорудами та будівлями. У попередньому судовому засіданні позивач підтвердив позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволені позову. Відповідач позов визнала, суду пояснила, що у спірному будинку мешкали її батьки, які померли у 2000-2002 р.р. Після смерті батьків позивач звернувся до неї з проханням мешкати у будинку. Оскільки будинок був у занедбаному стані, а вона має відповідне житло, то дозволила позивачеві зайняти будинок батьків. З того часу позивач постійно мешкає у спірному будинку, відремонтував його, привів у придатний стан. За згодою сторін розгляд справи відбувся у попередньому судовому засіданні. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні відповідними документами встановлено, що на земельній ділянці, розташованій по [ADDRESS], розташований житловий будинок з належними йому господарськими спорудами та будівлями. (а.с. 9-13) За повідомленням КП «БТІ м. Донецька» право власності на вказаний будинок не зареєстровано. (а.с. 6) Згідно інформації органу самоорганізації населення «Комітет мікрорайону шахти «Петровська» позивач дійсно з 2002 р. мешкає у зазначеному будинку. (а.с. 12) У відповідності зі ст. 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Приймаючи до уваги, що позивач добросовісно заволодів спірним житловим будинком та продовжує відкрито ним володіти більше 10 р., суд вважає за необхідне в порядку набувальної давності визнати за ним право власності на житловий будинок літ. А-1 загальною площею 29,2 кв. м, житловою площею 10,5 кв. м, з належними йому господарськими спорудами та будівлями: прибудова літ. а, літня кухня літ. Б, ганок літ. б, льох літ. В, гараж літ. Г, фундамент під будівлю літ. Ф., огородження № 1, розташовані по [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності. Вимоги позову обґрунтовані тим, що він купив у відповідача майно, сплатив за нього кошти, але відповідач ухиляється належним чином оформити на його ім'я майно, а тому вважає, що є всі підстави для захисту його порушеного права власності в судовому порядку шляхом визнання права власності на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, частину позовних вимог просив залишити без розгляду. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, участь особи в судовому засіданні є її обов'язком, від якого особа за її клопотанням може бути звільнена судом. За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв'язку із неявкою цієї особи до суду. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Суд оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 6 березня 2015 року позивач купив у відповідача гідротехнічну споруду, що розташована в [ADDRESS], 1991 року побудови за 36266,00 грн., по акту прийому-передачі позивач отримав майно та сплатив 36266,00 грн. відповідачу грошових коштів за майно. Відповідно до п.1 ст.181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Згідно з ст.1 ЗУ «Про аквакультуру» комплекс споруд є об'єктом нерухомого майна. Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються нормами матеріального права, а саме: статтей 640, 655, 656, 657, 691, 692, 693 ЦК України. За змістом ч.2 ст.693 ЦК України покупець має право вимагати передання оплаченого товару, якщо продавець не передав товар та отримав суму попередньої оплати за товар. Згідно підпунктів 1 та 4 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається за підставами, що не заборонені законом. Із змісту вимог ст.392 ЦК України, власник майна має право звернутись з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Суд приходить до висновку про захист прав позивача шляхом визнання права власності на майно виходячи з того, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини щодо купівлі-продажу, кошти за майно оплачені повністю, відповідач ухиляється від підписання договору купівлі-продажу, хоча факт продажу майна позивачу визнає, порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права власності на майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності. Вимоги позову обґрунтовані тим, що позивач купив у відповідача майно, сплатив за нього кошти, але відповідач ухиляється належним чином оформити на його ім'я майно, а тому вважає, що є всі підстави для захисту його порушеного права власності в судовому порядку шляхом визнання права власності на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, участь особи в судовому засіданні є її обов'язком, від якого особа за її клопотанням може бути звільнена судом. За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв'язку із неявкою цієї особи до суду. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Суд оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03 серпня 2015 року позивач купив у відповідача гідротехнічну споруду, що розташована в Житомирській області Житомирському районі територія Іванівської сільської ради за межами населених пунктів будівель та споруд № 6, 1991 року побудови за 190000,00 гривень, по акту прийому-передачі позивач отримав майно та сплатив 190000,00 гривень, відповідачу грошових коштів за майно. Відповідно до п.1 ст.181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Згідно з ст.1 ЗУ «Про аквакультуру» комплекс споруд є об'єктом нерухомого майна. Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються нормами матеріального права, а саме: ст.ст. 640, 655, 656, 657, 691, 692, 693 ЦК України. За змістом ч.2 ст.693 ЦК України покупець має право вимагати передання оплаченого товару, якщо продавець не передав товар та отримав суму попередньої оплати за товар. Згідно підпунктів 1 та 4 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається за підставами, що не заборонені законом. Із змісту вимог ст.392 ЦК України, власник майна має право звернутись з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Суд приходить до висновку про захист прав позивача шляхом визнання права власності на майно виходячи з того, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини щодо купівлі-продажу, кошти за майно оплачені повністю, відповідач ухиляється від підписання договору купівлі-продажу, хоча факт продажу майна позивачу визнає, порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права власності на майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Уточнені та змінені позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11 червня 2013 р. квартира , яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності позивачу [PERSON] - 1/3 частки, дружині позивача [PERSON]-1/3 частки та онуку позивача [PERSON] - 1/3 частки. [INFO] дружина позивача - [PERSON] померла, не залишивши заповіту. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина на належну їй на праві власності 1/3 частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS].. Спадкоємцем 1 черги в порядку спадкування за законом є - чоловік померлої [PERSON], онук померлої [PERSON] є спадкоємцем за правом представлення. Відповідач по справі на спадщину не претендує. Позивач, який постійно мешкав в спадковій квартирі фактично прийняв спадщину. На даний час оформити право власності на спадкове майно у нотаріальній конторі позивач не має можливості в зв'язку з тим, що свідоцтво про право власності на спірну квартиру не зареєстровано в Бюро технічної інвентаризації м. Донецька в установленому порядку, в зв'язку з чим позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/3 частку квартири яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті дружини [PERSON], яка настала [INFO], в порядку спадкування за законом. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини неявки, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Тому суд, відповідно до ст. 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, підтверджено доказами, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності позивачу [PERSON] - 1/3 частки, дружині позивача [PERSON]-1/3 частки та онуку позивача [PERSON] - 1/3 частки. (а.с. 14) [INFO] [PERSON] померла не залишивши заповіту (а.с. 15), в зв'язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої увійшла належна їй частина спірної квартири. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємцями у відповідності зі ст. ст. 1261, 1266 ЦК (2003 р.) є чоловік померлої - [PERSON], та онук померлої за правом представлення- [PERSON] Позивач [PERSON], як той, що мешкав з померлою на момент її смерті, та згідно зі ст. 1268 ЦК (2003 р.) вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідач спадщину не прийняв, на свою частку у спадщині не претендує. З наведених підстав суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на 1/3 частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті дружини [PERSON], яка настала [INFO], в порядку спадкування за законом На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який при житті склав заповіт, яким все належне йому майно заповів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Однак, нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину на 1/5 частку квартири, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 27.09.1996 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. На підставі наведеного, [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а саме на: 1/5 частини квартири [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, що позов підтримує, просить його задовольнити, слухати справу за його відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву, у якій зазначили про визнання позову та розгляд справи за їхньої відсутності. Відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідачі по справі визнали вимоги позивача і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка постійно проживала на [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 05.06.2021 №212, виданою Студінським старостинським округом виконавчого комітету Калуської міської ради. Після смерті матері, відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину немає, так як рідний брат позивача - відповідач [PERSON] не подав заяву про прийняття спадщини, не претендує на неї та приймати не буде. 02.08.2021 [PERSON] приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті матері [PERSON] , оскільки пропущено строк для прийняття спадщини, визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Позивач стверджує, що вважала, що факт спільного проживання з матір`ю є фактом прийняття спадщини. Крім того, зазначає, що пропустила шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори у зв`язку із поширенням епідемії гострої респіраторної хвороби Covid-19. На підставі наведеного, [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить суд визначити їй додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , терміном один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, що позов підтримує, просить його задовольнити, слухати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій зазначив про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідач по справі визнав вимоги позивача і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved