Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що 01 листопада 2011 року вона була прийнята на посаду бухгалтера до КП «Роднічок Південо-Дніпровський», 31 липня 2012 року вона звільнилася з роботи за власним бажанням, на день звільнення з роботи відповідачем нарахована позивачу заробітна плата за період з 01 листопада 2011 року по 31 липня 2012 року у розмірі 6185грн. 56коп., з урахуванням податків - 5806грн. 73коп., їй була виплачена частину заробітної плати в сумі 2797грн. 49коп., іншу частину заробітної плати в сумі 3019грн. 24коп. відповідач відмовився виплачувати посилаючись на відсутність коштів, просить суд стягнути з КП «Роднічок Південо-Дніпровський» на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 3019грн. 24коп., середній заробіток за період затримки розрахунку, а саме з 31 липня по 22 вересня 2014 року в сумі 22921грн. 80коп. В судовому засіданні позивач позовні вимоги зменшила, просила стягнути з КП «Роднічок Південо-Дніпровський» на її користь середній заробіток за період затримки розрахунку, а саме з 01 серпня по 07 листопада 2014 року в сумі 17875грн., надавши пояснення відповідно до заявлених вимог. Представник відповідача позов визнала частково, суду пояснила, що заборгованість по заробітній платі в сумі 3050грн. позивачу 07.11.2014 року виплачена, позивач працювала КП «Роднічок Південо-Дніпровський» бухгалтером, бухгалтер в підприємстві один, вона сама собі не виплатила заробітну плату, а потім через 2 роки звернулась до суду, крім того позивач після звільнення працювала і працює зараз продавцем в селі у магазині, отримує заробітну плату, заборгованість по заробітній платі в сумі 3050грн. позивачу виплачена 07.11.2014р., а кошти у КП «Роднічок Південо-Дніпровський» на сплату заявленої позивачем суми середнього заробітку за час затримки розрахунку відсутні. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01 листопада 2011 року згідно наказу №35-к позивач була прийнята на посаду бухгалтера до КП «Роднічок Південо-Дніпровський». Відповідно до трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] позивач 31 липня 2012 року звільнена з роботи за згодою сторін на підставі наказу №42-к від 31 липня 2012 року. Згідно довідки відповідача про доходи виданої [PERSON] загальна сума доходу за період з 01.11.2011р. по 31.07.2012р. нараховано в сумі 6185грн. 56коп., до видачі - 5806грн. 73коп., заборгованість по заробітній платі склала- 3019грн. 24коп. 01 серпня 2014 року та 21 серпня 2014 року позивач зверталася до відповідача із заявою про проведення перерахунку та виплату всіх сум, що належать їй від КП «Роднічок Південо-Дніпровський» відповідно до ст. 116 КЗпП України. Із платіжного доручення №96 від 10 листопада 2014 року вбачається, що КП «Роднічок Південо-Дніпровський» виплатив заборгованість по заробітній платі за 2013 рік [PERSON] в сумі 3050грн. Згідно табеля обліку використання робочого часу відповідача за липень 2012 року вбачається, що позивач в день звільнення 31 липня 2012 року працювала. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимог про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в будь-якому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплат з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. В судовому засіданні встановлено, що позивачу з вини відповідача не виплачені належні їй при звільненні суми у строки визначені законом. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. А поскільки в судовому засіданні із досліджених доказів вбачається, що позивач в день звільнення працювала, їй заборгованість по заробітній платі в розмірі 3019грн. 24коп. в день звільнення не сплачена, яка згідно платіжного доручення №96 від 10 листопада 2014 року виплачена в листопаді 2014 року, відповідач належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності своєї вини у цьому не надав, то суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 01 серпня 2012 року по 07 листопада 2014 року (572 робочих дні) в розмірі 17440грн. 28коп. із розрахунку середнього заробітку за один робочий день 30грн. 49коп. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243грн. 60коп.

Outcome: partial