Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із названим позовом в обгрунтування якого зазначає, що згідно з договором-заявою № 300937/6183/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) « Пенсійний» 3 лютого 2014 року він розмістив вклад в сумі 34427,69 грн. на вкладний рахунок № 2635.4.042423.002 в акціонерне товариство « Банк «[PERSON] « [PERSON] та Кредит» ) відділення № 26/ строком на 370 днів ( з 03.02.2014 по 08.02.2015 року). Після закінчення строку дії договору-заяви він звернувся до начальника сектору продажу банківських продуктів відділення № 26, [PERSON] з вимогою негайно повернути вклад в повній сумі, на що отримав відповідь, що питання повернення вкладу по депозитах вирішується виключно начальником відділення № 26, [PERSON]. Начальник відділення № 26 посилаючись на тимчасову відсутність коштів в касі, запропонував йому перерахувати 10 тисяч гривень на безпроцентну банківську картку, а залишок в сумі 24\~427,69 грн. покласти на вклад « Блискуча сімка», та запевнив, що поверне йому вклад в строки, зазначені в новому договорі. Того ж дня, 09 лютого 2015 року був складений договір № 300937/10777/07-15 про банківський строковий договір ( депозит) , «Блискуча сімка», кошти в сумі 24427,69 були покладені на депозитний рахунок № 26301001980/2630. 6.042423. 005. 17.02. 2015 року відповідно до п. 1.1.2. договору він звернувся до відділення № 26 « Банк»[PERSON] та Кредит» із заявою про повернення вкладу в сумі 24427,69 грн. та нараховані за час користування вкладом проценти. Банк на протязі 3-х днів повернув йому 1500 гривень, виплачуючи щодня по 500 гривень, а починаючи з 26.02.2015 року буз будь-яких пояснень припинив виплату йому вкладу та заморозив його на невизначений термін, без нарахування процентів, тобто здійснив присвоєння вкладу в сумі 23023,83 гривні. Він звернувся із заявою до начальника 26 відділення банку, відповідь на яку він отримав через 30 днів. Зміст заяви не тільки не відповідає вимозі, а є відкритим глузуванням і приниженням його людської гідності. 10.03. 2015 року банківський строковий вклад (депозит) « Блискуча сімка» в сумі 23023,38 грн. був розділений на дві частини. Одна частина в сумі 2302,38 грн. була покладена на його безстрокову банківську картку, друга в сумі 20721,45 грн. на банківський строковий вклад « Пенсійний» № 300937/5006/5-15 на строк до 17.06.2015 року. Загальна сума вкладу з урахуванням існуючої на вкладі суми ( 12086,37) станом на 10.03.2015 року склала 32807,82 грн. -2- В звязку із закінченням банківського строкового вкладу, який наставав 17.06.2015 року, він 02.06.2015 року звернувся особисто до начальника 26 відділення банку про негайне повернення вкладу, але гроші йому повернуті не були в чому він вбачає шахрайство. Він звинувачує відділення № 26 та особисто начальника відділення [PERSON] в шахрайстві, яке полягає в тому, що вони під гаслом « Великі відсотки в надійному банку» ошукав його та інших пенсіонерів в результаті чого він не отримав ні відсотків, ні самого вкладу. Моральні та матеріальні збитки полягають в тому, що банк систематично затримував пенсії та нарахованих на вклад відсотків, постійне заниження розміру разових частин пенсій змушували його кожного разу заздалегідь, за кілька годин до відкриття банку, в дощ і в хуртовину та мороз займати черги на вулиці перед банком, з надією одержати хоч яку частину пенсії та відсотків по депозиту. І так на протязі 5 місяців 2015 року. Банк перетворив його із вкладника на прошака. Такого приниження його людської гідності він не зазнавав на протязі свого життя ( 77 років). Останній раз він звернувся до начальника 26 відділення банку по питанню отримання вкладу та відсотків по ньому на що отримав відповідь, що начальник відділення не відповідає за обовязки вкладені в договорі. Постійні неправомірні дії працівників відділення № 26 « Банк «[PERSON] та Кредит» призвели до розхитування його нервової системи та постійної серцевої недостатності, різкого підвищення артеріального тиску, змусили купувати його ліки. Як стверджують лікарі погіршення стану здоровя сталося від розладу нервової системи. Замороження вкладів по договору № 300937/1077/07-5 від 09.02.2015 року привело до утворення збитків в сумі 180 гривень по договору № 300937/5006/5-15 від 17.01.2015 року призвело до збитків в сумі 1420 грн.. Постійне користуванням банкоматом банку « [PERSON] Аваль» на протязі 6 місяців 2015 року, визване не обслуговуванням картки банком « [PERSON] та Кредит» призвело до заподіяння матеріальних збитків в сумі 420 гривень Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь моральну та матеріальну шкоду в сумі 10\~000 гривень. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримував та дав пояснення по суті заявленого позову. В подальшому позивач звернувся до суду із заявою про залишення без розгляду позовної заяви в частині стягнення виплати йому заборгованості в сумі 32807,82 грн. та про підтримання ним позову лише в частині стягнення моральної та матеріальної шкоди. Відповідачі відділення № 26 філії « Центральне РУ « [PERSON] « [PERSON] та Кредит», публічне акціонерне товариство «Банк» [PERSON] та Кредит» будучи повідомленими про час та місце розгляду справи свого представника в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи свого представника в судове засідання не направив, надіславши до суду заперечення та просив відмовити в задоволенні заявленого позову. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, на що позивач в судовому засіданні дав згоду. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягає з наступних підстав. На час постановлення рішення, на підставі постанови Правління Національного банку України від 17.09.2015 року № 612 « Про віднесення Публічного акціонерного товариства « [PERSON] та Кредит» до категорії неплатоспроможних, рішенням Виконавчої дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 171 розпочато процедуру виведення ПАТ» [PERSON] та Кредит» з ринку, шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на три місяці, до 17.12. 2015 року включно. -3- Згідно з ч.5 ст. 34 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації Фонд гарантування вкладів фізичних осіб має повне право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання. Із змісту п.1 ч.6 ст. 36 Закону випливає, що обмеження, визначені цим Законом, які діють під час запровадження тимчасової адміністрації, не поширюються на зобовязання Банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним Банком України до іноземних на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 611 ЦК України стягнення збитків та моральної шкоди у разі порушення зобовязання відбувається, якщо такі наслідки передбачені законом або договором. У депозитному договорі посилання на відшкодування збитків та моральної шкоди відсутні. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Не містять таких положень і ст. ст. 1058-1060 ЦК України. Отже, підстав для стягнення моральної шкоди немає. Відповідно до договору № 300937/10777/07-15 про банківський строковий вклад(депозит) « Блискуча сімка) в національній валюті від 09.02. 2015 року АТ « [PERSON] та Кредит» в особі начальника відділення № 26 [PERSON] та [PERSON] було укладено даний договір згідно якого позивач поклав на депозитний рахунок 24\~427,69 грн. на строк по 10 травня 2015 року із сплатою помісячних відсотків. В даному договору було обумовлено предмет договору, порядок обслуговування вкладу, обовязки сторін, відповідальність сторін, форс-мажорні обставини, порядок розірвання договору, особливі умови. У п.4.1 договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання умов цього договору, сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до п.4.2 цього договору суперечки, що виникають за цим договором, вирішуються сторонами шляхом переговорів, а у разі недосягнення згоди відповідно до чинного законодавства України. -4- У вищевказаному договір про банківський строковий вклад не передбачено про матеріальну та матеріальну відповідальність банку перед клієнтом. Відповідно до договору-заяви № 300937/5006/5-15 від 17 січня 2015 року, АТ « [PERSON] « [PERSON] та Кредит» в особі начальника 26-го відділення, [PERSON] та [PERSON] розмістив в банку належні йому грошові кошти в сумі 12086,37 грн. на строк з 17 січня 2015 року по 17 червня 2015 року зі сплатою відсотків за ставкою 24,60% річних. В змісті договору заяви відсутні умови, які передбачають матеріальне та моральну відповідальність перед вкладником. Із змісту обгрунтування матеріальної та моральної шкоди, яка долучена до позовної заяви слідує, що матеріальна та моральна шкода не повязана з умовами та виконанням кредитного договору. Позивач вказує, що моральна шкода випливає із того, що відповідач систематично затримував виплату пенсій та нарахованих на вклади відсотків. Зниження разових частин пенсії змушували його заздалегідь займати черги та стояти на вулиці в любу погоду. Вказані обставини принижували його людську гідність і перетворили його із вкладника банку в прошака. Постійні неправомірні дії працівників відділення № 26 «Банку « [PERSON] та Кредит» призвели до погіршення його стану здоровя, розхитування його нервової системи, постійної серцевої недостатності, підвищення артеріального тиску та відповідно змусили його купувати ліки. Замороження вкладів без нарахування відсотків призвели до заподіяння збитків по договору від 09.02.2015 року в сумі 180 гривень, по договору від 17.01. 2015 року в сумі 1420 гривень, а постійне користуванням банкоматом банку « [PERSON] Аваль» , на протязі 6 місяців 2015 року, яке визване тим, що картки не обслуговувались банком « [PERSON] та Кредит» заподіяло йому матеріальних збитків сумі 420 гривень. Звертаючись до суду із позовною заявою позивач не послався на будь-яку правову підставу звернення до суду. Позивачем при зверненні до суду та в судовому засіданні не було надано будь-яких доказів на підтвердження обставин, які вказані в обґрунтуванні моральної шкоди, не визначена сума моральної шкоди, не надано доказів про його стан здоровя і доказів того, що неправомірні дії банку знаходяться в причинному звязку із погіршенням стану здоровя позивача. Не надав позивач доказів і на обгрунтування визначених ним сум матеріальної шкоди, яка, як вважає позивач, виникла в результаті того, що його депозитні рахунки були заморожені, відсотки на вклади не нараховувались, а користуванням банкоматом банку « [PERSON] Аваль» призвело до непередбачених договорами витрат в сумі 420 гривень. Звертаючись до суду позивач надав суду лише два договори про банківські строкові вклади, переписку із банком.

Outcome: dismissed