Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначає, що судовим наказом Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 вересня 2018 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Він не був повідомлений про розгляд справи і не зміг надати свої заперечення проти задоволення вимог. 21 серпня 2015 року він уклав шлюб з [PERSON] , від шлюбу у них [INFO] народилась дитина [PERSON] , а також на його утриманні знаходиться перша дитина дружини - [PERSON] . Тому просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються за судовим наказом Заводського районного суд м. Дніпродзержинська від 24 вересня 2018 року з нього на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття, зменшивши їх розмір до 1/6 від усіх видів заробітку (доходу) та судові витрати. В судове засідання позивача [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, . В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, причини явки до суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. 27 травня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття, щомісячно (а.с.9). На теперішній час позивач [PERSON] знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про шлюб, видане 21 серпня 2015 року (а.с.7), від шлюбу у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Також, як вбачається з наданих до суду документів на утриманні [PERSON] знаходиться перша дитина дружини - [PERSON] , [INFO] , батько дитини не утримує матеріально. Згідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, - вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Аналізуючи докази у справі та вимоги закону і роз`яснення Пленуму ВСУ, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача необхідно зменшити, у зв`язку з тим, що на утриманні позивача знаходиться малолітня дитини від теперішнього шлюбу, перша дитина дружини, а тому позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, з урахуванням вимог ч.4 ст.137 ЦПК України та ч.ч.2,3 ст.141 ЦПК України, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до зменшенню витрат та до стягненню з відповідача підлягає сума, пов`язана з правничою допомогою адвоката, в розмірі 800 грн.. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 гривень на користь держави.

Outcome: approved