Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання за ним право власності на автомобіль марки ВАЗ-2108, рік випуску 1992, двигун № [NUMBER], кузов № ХТА210800Р1242016, реєстраційний № [NUMBER], посилаючись на те, що 30.10.2012 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу автомобіля [NUMBER]. Вони домовились по всім суттєвим умовам договору купівлі-продажу. Відповідач [PERSON], який діяв від імені відповідача [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 11.10.2008 року, передав йому автомобіль та отримав від нього гроші в розмірі 25\~000 грн. та оформив на його імя нотаріально посвідчену довіреність від 30.10.2012 року та видав розписку про отримання грошей та передав оригінал довіреності від [PERSON] на підставі якої він діяв. Після вказаних дій відповідач [PERSON] повідомив йому, що у даного автомобіля є проблеми з номером кузова та передав йому копію акту № 4463 від 31.07.1996 року та копію висновку від 06.08.1996 року. Згідно цих документів вбачається, що номер кузова належного йому автомобіля змінювався, але після проведених перевірок автомобіль було зареєстровано в 1996 році з номерами агрегатів та кузова вказаного в висновку від 06.08. 1996 року. У вказаному висновку зазначено за яким номером кузова та двигуна необхідно зареєструвати даний автомобіль. Тому в цей час він не має можливості переоформити вказаний автомобіль на своє імя, використовуючи довіреність. В 2014 році до нього звернувся відповідач [PERSON], який зазначений в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, як власник автомобілю, та став оспорювати його право власності, погрожуючи анулювати довіреність та вилучити у нього автомобіль. Так як між ним та відповідачем [PERSON] досягнуто домовленості по всіх умовах договору купівлі-продажу, автомобіль передано йому, а він сплатив за автомобіль його вартість відповідно й набув право власності на вказаний автомобіль. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на те, що він придбав автомобіль марки ВАЗ-2108 державний реєстраційний номер № [NUMBER] у [PERSON] Угоду було укладено в усній формі. Придбаний автомобіль він не зміг переоформити в МРЕО та вирішив звернутися до суду. В 90-х роках було змінено номерні знаки вказаного автомобіля, а саме номер кузову та двигуна. Був висновок Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 06.08.1996 року, яким встановлено номерні знаки автомобіля. [PERSON] отримав свідоцтво на автомобіль та розпорядився ним. На підставі довіреності [PERSON] продав цей автомобіль йому. Він звернувся в суд так як, [PERSON] хотів оформити субсидію та йому необхідно було переоформити вказаний автомобіль. Переоформити автомобіль в установленому законом порядку він немає можливості, так як це потребує великих грошей. В 2014 році до нього звернувся відповідач [PERSON], який зазначений в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, як власник автомобілю, та став оспорювати його право власності, погрожуючи анулювати довіреність та вилучити у нього автомобіль. Представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на підстави викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав заявлені позовні вимоги частково. Не визнає те, що він в 2014 році звернувся до позивача [PERSON] та став оспорювати його право власності на автомобіль, погрожуючи анулювати довіреність та вилучити у нього автомобіль. Він придбав вказаний автомобіль у [PERSON], це першочергова власниця автомобіля із міста Києва. Номера кузова та двигуна автомобіля змінювались. На підставі висновку Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 06.08.1996 року встановлені нові номери агрегатів та йому було видано нове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав заявлені позовні вимоги, та не заперечував проти їх задоволення. Посилаючись на те, що він придбав у [PERSON] вказаний автомобіль. [PERSON] його знайомий. При купівлі автомобіля, він переоформляти його в установленому законом порядку не бажав, так як це коштувало великих грошей. Вислухавши позивача [PERSON], представника позивача адвоката [PERSON], відповідачів [PERSON] та [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ЯТС № 133564, зареєстрованого МРЕВ м. Мелітополя УДАІ Запорізької області 29.03.1997 року, власником автомобіля марки ВАЗ-2108, 1992 року випуску, двигун № [NUMBER], кузов № ХТА210800Р1242016, реєстраційний № [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 8-9), що також підтверджується довідкою № 7 від 06.01.2015 року (а.с.68). Згідно копії акту № 4463 від 31.07.1996 року спеціального дослідження автомобіля марки ВАЗ - 2108 номер кузова дослідженого вказаного автомобіля змінювався. Першочерговий номер кузова автомобіля був «ХТА210800Р1242918». Номер двигуна досліджуваного автомобіля ВАЗ 2108 змінювався. Першочерговий номер двигуна встановити неможливо (а.с. 15). Відповідно до висновку Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 06.08.1996 року перевірку по результатам дослідження представленого автомобіля ВАЗ-2108, номер двигуна [NUMBER], номер кузова ХТА 210800Р 124 2016 вважати закінченою. Даний висновок направлено в УДАІ ГУМВС України в м. Києві для реєстрації виявленого автомобіля з наступними номерами агрегатів: двигун № [NUMBER], кузов № ХТА 210800Р 124 2016. (а.с. 16). Згідно вказаного висновку вбачається, що автомобіль марки ВАЗ-2108 було угнано 16.02.1996 року по вул. Підвисоцькій, буд. 4-а в м. Києві у [PERSON] та по даному факту в Печерському РВ було порушено кримінальну справу за № 10-4948 на підставі ст. 140 КК України. Автомобіль був викрадений з реєстраційним номером 343-61 КВ. [PERSON] придбав автомобіль марки ВАЗ-2108 у [PERSON] та зареєстрував за собою даний автомобіль, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу видане на його імя. 11.10.2008 року [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], уповноважив [PERSON] розпоряджатися та управляти автомобілем марки ВАЗ-2108, 1992 року випуску, двигун № [NUMBER], кузов № ХТА210800Р 124 2016, реєстраційний № [NUMBER]. Ця довіреність видана з правом передоручення та використання транспортного засобу за межами України в порядку встановленому чинним законодавством строком на сорок років і дійсна до 11.10.2048 року. Довіреність зареєстровано в реєстрі за № 2828 (а.с. 10-11). Згідно копії довіреності від 30.10.2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], яка зареєстрована в реєстрі за № 1997, [PERSON] уповноважив [PERSON] та [PERSON], кожний з яких діє самостійно розпоряджатися та управляти автомобілем марки ВАЗ-2108, 1992 року випуску, двигун № [NUMBER], кузов № ХТА210800Р1242016, реєстраційний № [NUMBER]. Ця довіреність видана з правом використання транспортного засобу за межами України в порядку встановленому чинним законодавством і дійсна до 11.10.2048 року (а.с. 12-13). Відповідно до розписки від 30.10.2012 року, [PERSON], який діяв на підставі довіреності [PERSON] від 11.10.2008 року отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 25\~000 грн. за проданий ним автомобіль марки ВАЗ-2108, 1992 року випуску, двигун № [NUMBER], кузов № ХТА210800Р1242016, реєстраційний № [NUMBER] (а.с. 14). Згідно з Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених Постановою КМУ № 1388 від 07.09.1998 року право власності на рухоме майно, зокрема автомобілів, виникає після їх державної реєстрації. Згідно п.8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених Постановою КМУ № 1388 від 07.09.1998 року документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: · довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; · договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; · копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; · довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; · акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; · митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; · договір фінансового лізингу; · акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби. Таким чином, П. 8 вказаних Правил передбачений вичерпаний перелік документів, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу, проте в вищезазначеному переліку розписки про придбання автомобіля немає. Тобто, угода між [PERSON] та [PERSON] суперечить діючому законодавству та не може бути визнана дійсною. Таким чином, суд вважає безпідставними посилання позивача на ст.328 ЦК України та правомірність виникнення права власності на спірний автомобіль,оскільки законом прямо встановлено інший порядок набуття права власності на автомобіль,зокрема,при його купівлі-продажу. Підстави набуття права власності на майно чітко визначені цивільним законодавством. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В ході судового розгляду було встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не оспорюють право власності на вказаний автомобіль та вони визнають це право, тобто відсутній спір про право. У позивача немає правових підстав для звернення в суд для захисту своїх прав. Позивач не підтвердив доказами наявність у нього права власності на спірний автомобіль, тому суд не встановив підстав вважати порушеним його право власності на цей автомобіль та відповідно для захисту цього права в судовому порядку. Таким чином, суд, аналізуючи зібрані по справі докази, а також приймаючи до уваги встановлені законодавством правила державної реєстрації та обліку автомобілів, не знаходить підстав для визнання права власності на автомобіль марки ВАЗ-2108, рік випуску 1992, двигун № [NUMBER], кузов № ХТА210800Р1242016, реєстраційний № [NUMBER] за [PERSON]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed