Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якому зазначив, що 14.09.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] надава відповідачу у позику грошову суму у розмірі 20 000,00 грн. зі строком повернення 31.12.2013 р. Однак в обумовлений розпискою строк і до теперішнього часу гроші не повернуті, в зв'язку з чим позивач був вимушений звернутись до суду із зазначеним позовом. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, однак надав суду заяву в якій позов підтримав повністю, наполягав на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з постановленням заочного рішення з наступних підстав. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 14.09.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] надав відповідачу у позику грошову суму у розмірі 20 000,00 грн. На підтвердження укладання зазначеного договору відповідачем складено розписку, з строком повернення 31.12.2013 р., однак в обумовлений розпискою строк і до теперішнього часу гроші не повернуті. [PERSON] ухиляється від добровільного повернення грошових коштів за договором позики. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 827 ЦК України за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов'язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зі змісту ч. 2 ст. 1047 ЦК України вбачається, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, зважаючи на відсутність встановленого розміру процентів у позиці, розмір процентів встановлюється на рівні облікової ставки НБУ, яка встановлена відповідною Постановою НБУ від 12.08.2013 р. на рівні 6,5 % річних. Таким чином за час користування позикою тобто за період з 14.09.2013 р. по 17.03.2014 р. [PERSON] повинен сплатити 652,00 грн. процентів. Відповідно до ставки індексу інфляції зазначеної в офіційному виданні «Урядовий кур'єр» № 25 від 08.02.2014 р. та № 45 від 12.03.2014 р. індекс інфляції за січень становить 1,002, а індекс інфляції за лютий становить 1,006, тому втрати від інфляції з прострочених 20 000,00 грн. складають 160 грн. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договору. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до ст.ст. 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (пені). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Так, позивачем надана суду копія розписки, складена [PERSON], в якій зазначено, що за несвоєчасне повернення позики встановлюється розмір неустойки 4 %. на місяць. Таким чином, за період з 01.01.2014 р. за січень та лютий нарахована пеня у розмірі 1600,00 грн. Таким чином, заборгованість [PERSON] за позикою перед [PERSON] станом на 17.03.2014 р. складає 20 000,00 + 652,00 + 160,00 + 1600,00 = 22 412,00 грн. Відповідно до ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що відповідачем зроблено не було. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved