Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики в сумі 8400,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29 червня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений договір позики № 218665015 на суму 2000,00 грн. зі сплатою відсотків строком на 10 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Позичальника. Відповідно до умов договору, Позичальник зобов'язувався повернути позику, сплатити проценти за користування позикою 2% в день від суми позики за кожний день користування позикою. 09 липня 2015 року термін платежу за договором закінчився, а відповідач не виконав свої зобов'язання по договору, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою представника позивача суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 29 червня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений договір позики № 218665015 на суму 2000,00 грн. зі сплатою відсотків строком на 10 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Позичальника ( а. с. 6-8). Відповідно до умов договору, Позичальник зобов'язувався повернути позику, сплатити проценти за користування позикою 2% в день від суми позики за кожний день користування позикою. 29 червня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти у сумі 2000,00 грн. на банківський рахунок Позичальника, що підтверджується платіжним дорученням ( а. с. 9). 09 липня 2015 року термін платежу за договором закінчився, а відповідач не виконав свої зобов'язання по договору. Станом на 16 листопада 2015 року, заборгованість відповідача за договором позики склала: сума позики-2000,00 грн., проценти за користування позикою - 6400,00 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальник) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Отже, відповідач не виконав свої зобов'язання за договором позики тим, що не повернув позивачу грошові кошти в сумі 8400,00 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved