Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи це тим, що 25 березня 2019 року між ним та відповідачкою фактично було укладено договір купівлі продажу нерухомого майна, а саме, житлового будинку [ADDRESS] , що належав відповідачці в порядку спадкування. Відповідно до умов договору позивач передав відповідачці обумовлену суму грошових коштів в розмірі 10000 гривень, а остання, в підтвердження того, що отримала грошові кошти надала йому розписку в присутності свідків. Крім цього, сторони домовилися в подальшому нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу, однак [PERSON] від нотаріального посвідчення договору ухиляється, а тому позивач просить суд визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок. В судове засідання позивач не з`явився, але подав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позов підтримав повністю. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, однак про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши документи справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мала у власності житловий будинок [ADDRESS] , який належав їй на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24 грудня 2009 року (а.с.7) та реєстраційним посвідченням Олександрійського міжміського бюро технічної інвентаризації від 28 грудня 2009 року (а.с.10). \~ \~ \~ \~Відповідно до копії розписки [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] і сторони повністю виконали умови договору купівлі-продажу: відповідачка передала позивачу житловий будинок у власність і зобов`язалась нотаріально посвідчити договір купівлі продажу, а позивач прийняв вказаний будинок і передав відповідачці обумовлену суму грошових кошті в розмірі 10000 гривень. Позивач звертався до відповідачки з проханням переоформити документи на будинок, однак, вона ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вищевказаного будинку (а.с.14). \~ \~ \~ \~Згідно довідки Петрівської селищної ради Кіровоградської області №906 від 26 квітня 2021 року [PERSON] дійсно проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.12) та сплачує комунальні послуги, що підтверджується копією рахунку ТОВ «Кіровоградська обласна ЕК» Петрівський ЦОС на оплату за електроенергію за період з 11 січня 2021 року по 01 квітня 2021 року (а.с.13). Положенням ч. 1 ст. 203 ЦК України передбачено, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З вище вказаного вбачається, що сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується, розпискою [PERSON] та довідкою Петрівської селищної ради Кіровоградської області №906 від 26 квітня 2021 року, згідно з якою позивач проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частина друга цієї ж статті встановлює, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У частині 1 статті 334 ЦК України вказано, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлені) договором або законом. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому за позивачем необхідно визнати право власності на вказаний житловий будинок. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 203,220,328,334,392 ЦК України.

Outcome: approved