Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить прийняти рішення, яким шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї 18 грудня 2004 року, актовий запис № 2967, розірвати, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: синів [PERSON] Бенітовича, [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше як по 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення із дня подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання, стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити, пояснив, що з відповідачем [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 18 грудня 2004 року, однак сімейні стосунки у подружжя не склались, у квітні 2017 року дружина поїхала в Російську Федереацію із донькою, а його залишила із двома дітьми. В сім»ю не повернулась, говорила що проживає з іншим чоловіком. Де вона в даний час перебуває, йому не відомо, але до цього часу вона зареєстрована в їх будинку. До цього дружина йому зраджувала, обманювала його, тому він не має бажання залишатись із нею в шлюбі. Від даного шлюбу вони мають трьох неповнолітніх дітей, із яких двоє синів: [PERSON] Бенітович, [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають з ним і перебувають на його утриманні. Відповідач не виконує своїх обов»язків як мати, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Відповідач по справі, повідомлена про розгляд справи в порядку ст. 74 ЦПК України, в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Суд, вислухавши доводи позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. В судовому засіданні доведено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 грудня 2004 року. З позовної заяви та пояснень позивача в судовому засіданні вбачається, що сімейні стосунки у подружжя не склались, у відповідача зявилися стосунки з іншим чоловіком, сімейні відносини між подружжям припинені. Позивач має на утриманні двох неповнолітніх дітей: синів [PERSON] Бенітовича, [INFO], та [PERSON], [INFO], матірю яких є відповідач, що підтверджується наданими суду свідоцтвами про народження дітей. Як вказує позивач, відповідач перестала надавати синам матеріальну допомогу.\~За таких обставин суд вважає, що сімейні стосунки подружжя є формальними, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, відповідача та інтересам дітей, а тому шлюб необхідно розірвати, а з відповідача стягувати аліменти на утримання синів. При визначенні розміру стягуваних з відповідача аліментів на утримання дітей, суд враховує матеріальний стан позивача, який ніде не працює, має періодичні заробітки в м.Київ, інших доходів не має, діти перебувають на його утриманні, а також те, що розмір доходу відповідача не відомий, проте вона є працездатною особою, на її утриманні перебуває одна дитина. При цьому, у звязку із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», мінімальний розмір аліментів на одну дитину з 08.07.2017 року не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, у звязку із вказаними змінами до законодавства щодо стягнення аліментів, суд вважає необхідним стягувати аліменти на користь дітей, які є власниками аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу\~ її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»), аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, cтороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.\~ Враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати, понесені ним при подачі позову до суду, в розмірі 640 грн., а також стягнути з відповідача на користь Державної судової адміністрації України судовий збір за розгляд справи про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 640 грн.

Outcome: approved