Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із названим позовом, яким просила стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду - з 24 вересня 2018 року і до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] , а також стягнути із відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду - з 24 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . В обгрунтування заявлених вимог позивачем вказано про те, що з травня 2011 року сторони, [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах до грудня 2016 року. [INFO] у сторін народився син, [PERSON] , який проживає із матір`ю та знаходиться на її утриманні. Сама ж позивач у зв`язку із доглядом за дитиною не працює. У судове засідання сторони не з`явились, позивачем подано заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачем подано заяву про визнання позовних вимог, справу просив розглядати за його відсутності. У зв`язку із клопотаннями сторін про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність учасників провадження, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. 211 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем за наявності законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та зваживши на позиції сторін, при вирішенні справи керувався наступним. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , він народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, дитина проживає разом із матір`ю. З цього випливає, що дитина знаходиться на її утриманні. Згідно ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначено в ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На час звернення позивача до суду із розглядуваною позовною заявою, дитина не досягла трирічного віку. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Сторонами шлюбні відносини не були зареєстровані у встановленому законом порядку, проте мали місце з травня 2011 року по грудень 2016, що визнано відповдіачем та не подтребує додаткового доведення. Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Зважаючи на таке, суд вважає можливим застосування у даних правовідносинах ч.2 ст.84 СК України та задовольнити позов в цілому. Відповідно до п.1 ч.1ст.430ЦПК Українисуд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно дост. 5 ЗУ «Про судовий збір`від сплати судового збору позивач звільнена, позовні вимоги задоволені в повному обсязі, тому судові витрати необхідно покласти на відповідача відповідно дост. 141 ЦПК України.

Outcome: approved