Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON], про позбавлення батьківських прав останньої. В позовній заяві вказував, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не спілкується з дітьми, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не створює умов для отримання дітьми освіти, не сплачує аліменти на утримання дітей. Позивач зазначає, що виховний вплив матері на дітей після їх спілкування є негативним, що призвело до відчуження дітей, підтвердженням чому є заяви дітей про позбавлення їх матері батьківських прав, зазначає, що молодший син [PERSON] взагалі не пам'ятає матір. Виходячи з цього, [PERSON] просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], неповнолітньої [PERSON], [INFO], та визначити місце проживання дітей з батьком [PERSON] Крім цього, позивач зазначає, що рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 21.06.2013 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, проте відповідачка не виконує обов'язки, покладені на неї судом, по сплаті аліментів на утримання дітей, в зв'язку з чим станом на 01.02.2016 року розмір заборгованості по аліментах становить 47 158,50 грн. Вказану суму позивач просить стягнути з відповідачки. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її дітей, визначити місце проживання дітей з батьком за адресою: с. Ялосовецьке Хорольськорго району Полтавської області, та стягнути із відповідачки на користь позивача заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей в розмірі 47 158,50 грн. Зазначили, що відповідачка з моменту залишення дітей, тобто з грудня 2013 року, не піклується про них, не цікавиться їх станом здоров'я, умовами їх життя, навчанням, свідомо не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, позбавлення батьківських прав [PERSON] сприятиме інтересам дітей. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, зазначила, що дійсно вона проживає окремо від дітей, оскільки у 2013 році переїхала на постійне місце проживання в с. Величківка Лубенського району Полтавської області. Вказує, що спілкування з дітьми неможливе через неприязні стосунки відповідачки з родиною позивача, зокрема з його батьками, останні забороняють дітям бачитися з матір'ю. Відповідачка вказує, що аліменти вона не сплачує свідомо, оскільки їй не дозволяють бачитися з дітьми. Просить не позбавляти її батьківських прав. Подала суду заяву, в якій просить розглянути питання про позбавлення її батьківських прав за її відсутності. Представник третьої особи органу опіки та піклування Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області Якимчук Л.О. в судовому засіданні зазначила, що відповідачка дійсно неналежним чином виконує батьківські обов'язки відносно своїх дітей, близько трьох років не бере участі у вихованні своїх дітей, не цікавиться їх життям, не надає матеріальної допомоги. Просила позбавити батьківських прав матір [PERSON], оскільки у [PERSON] важка життєва ситуація, вона не може доглядати за дітьми. Представник третьої особи служби у справах дітей Хорольської РДА - Вернигора Н.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зазначила, що відповідачка належним чином не виконує свої батьківські обов'язки, тому її необхідно позбавити батьківських прав щодо її малолітніх дітей та неповнолітньої дочки. Прокурор Дяченко Ю.С. в судовому засіданні вважала позов обґрунтованим, та просила його задовольнити частково. Вказала, що [PERSON] не виконувала своїх батьківських обов'язків, участі у створенні умов для проживання та виховання дітей не бере, інтересу до дітей не проявляє, її поведінка шкодить нормальному фізичному та духовному розвитку дітей, а тому відповідачку необхідно позбавити батьківських прав. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] суми заборгованості по сплаті аліментів просила відмовити, оскільки виконавчий лист по рішенню суду про стягнення аліментів з відповідачки перебуває на виконанні у відділі ДВС. Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідачки, третіх осіб, думку прокурора, дослідивши матеріали справи та допитавши в судовому засіданні неповнолітню [PERSON], [INFO], та малолітню [PERSON], [INFO], належно оцінивши надані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 25 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, материнство і дитинство дають право на особливе піклування і допомогу. Всі діти, народжені у шлюбі або поза шлюбом, повинні користуватися однаковим соціальним захистом. Статтею 150 СК України передбачено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Судом встановлено, що сторони по справі є батьком та матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами, від якого народжені діти, зареєстрований 20.11.1999 року виконкомом Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області, розірвано, що доводиться копією рішення Хорольського районного суду від 09.04.2013 року. Із наявних в матеріалах справи документів, пояснень позивача та представників третіх осіб, а також самої відповідачки судом встановлено, що відповідачка у 2013 році залишила місце проживання за адресою, де мешкають її діти: с. Ялосовецьке Хорольського району Полтавської області, та на даний час є зареєстрованою за адресою: [ADDRESS]. Вказане також підтверджується довідкою Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області № 0225/1716 від 07.12.2015 року про місце проживання [PERSON], довідкою Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області № 0225/1681 від 07.12.2015 року про склад сім'ї [PERSON], довідкою Новооріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області № 02-29/557 від 20.05.2016 року про зареєстроване місце проживання [PERSON], копією постанови про закриття кримінального провадження від 21.03.2013 року за ч. 1 ст. 115 КК України. З наявного в матеріалах справи акту обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання відповідачки, яке проводилося в 19.05.2016 року комісією Новооріхівської сільської ради за адресою: [ADDRESS], слідує, що відповідачка за місцем своєї реєстрації не створила умов для проживання дітей, в будинку антисанітарія, діти взагалі ніколи не мешкали за вказаною адресою. Згідно висновку опікунської ради при виконкомі Ялосовецької сільської ради Хрольського району Полтавської області від 16.12.2013 року відповідачка [PERSON], підлягає позбавленню батьківських прав, так як остання участі у вихованні дітей не бере, не цікавиться життям та навчанням дітей, не надає їм матеріальної допомоги. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно п. 16 вказаної постанови Пленуму ВСУ ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на думку суду, є факт ухилення відповідачки від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей та їх утримання, підтвердженням чому є, зокрема: -висновок опікунської ради при виконкомі Ялосовецької сільської ради Хрольського району Полтавської області від 16.12.2013 року відповідачка [PERSON], в якому зазначено, що батько, баба та дід [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] займаються вихованням дітей, турбуються про їх здоров'я та моральний розвиток, натомість мати дітей [PERSON] близько трьох років участі у вихованні дітей не бере, не цікавиться життям та навчанням дітей, не надає їм матеріальної допомоги; -довідка-розрахунок заборгованості по аліментах ВДВС Лубенського МРЮУ ГТУ юстиції в Полтавській області № 344/2661 від 28.01.2016 року та копіями довідок про неотримання [PERSON] аліментів від 22.07.2013 року, 18.12.2013 року, 02.07.2014 року, 13.01.2015 року, 30.06.2015 року, з якого вбачається, що відповідачка уникає виконання аліментних зобов'язань на користь позивача, присуджені рішенням суду від 21.06.2013 року, внаслідок чого станом на 28.01.2016 року має заборгованість по аліментних виплатах в розмірі 47 158,50 грн., таким чином не надає матеріальної допомоги на утримання своїх дітей; -висновок служби у справах дітей Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області від 25.05.2016 року, в якого слідує, що [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS], ніде не працює, господарством не займається. Умови проживання сім'ї за місцем реєстрації відповідачки незадовільні, в будинку антисанітарія. Діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] з матір'ю за місце реєстрації останньої ніколи не проживали. [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов'язків відносно дітей, не надає їм матеріальної допомоги; -довідка Ялосовецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, з якої слідує, що троє дітей сторін навчаються у вказаному закладі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Діти повністю перебувають на утриманні батька, [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов'язків, не спілкується з дітьми в необхідному обсязі, не виявляє інтересу до їх життя та здоров'я, не цікавиться їх навчанням, про що зазначається в службових записках вчителів школи. Під час бесід дітей з практичним психологом згадки про маті майже відсутні: [PERSON] вважає, що матері в нього немає, [PERSON] уникає розмов про матір, вражена тим, що остання їх покинула, [PERSON] контактує з матір'ю, яка декілька разів телефонувала доньці, а один раз на день народження передала 400 грн. У листопаді 2015 року [PERSON] була у навчальному закладі, спілкувалася лише зі старшою донькою, до інших не підходила, навчанням, поведінкою та здоров'ям дітей не поцікавилася; -характеристика на громадянку [PERSON], [INFO], виданою виконкомом Новооріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, в якій зазначається, що відповідачка проживає в [ADDRESS], ніде не працює, господарством не займається, участі в громадському житті села не приймає, характеризується посередньо; -пояснення позивача, який зазначив, що на даний час відповідачка не бере участі у вихованні дітей, не надає ніякої допомоги для їх нормального розвитку. Вказав, що [PERSON] покинула його та дітей 2013 році, з тих пір остання зрідка приїжджала до села, проте не виявляла бажання бачитися з дітьми. Дій, які б забороняли відповідачці зустрічатися з дітьми та брати участь у їх вихованні, ні позивач, ні його батьки не вчиняли. З меншими дітьми [PERSON] не спілкується, періодично телефонує тільки старшій дочці [PERSON]. Вказав, що навіть в приміщенні суду відповідачка не виявила бажання поговорити зі старшою донькою. Діти не згадують про [PERSON], як про матір, натомість називають матір'ю співмешканку позивача; -пояснення представника третьої особи органу опіки та піклування Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області Якимчук Л.О. в судовому засіданні, яка зазначила, що відповідачка дійсно близько трьох років не бере участі у вихованні своїх дітей, оскільки залишила сім'ю. Діти знаходяться на повному утриманні [PERSON] та його батьків, останні забезпечують їм належний догляд та піклування, беруть участь у навчанні та вихованні дітей, побут сім'ї організований в інтересах дітей. [PERSON] не вживає заходів для спілкування з дітьми, зокрема, до Ялосовецької сільської ради та органу опіки та піклування не зверталася з заявами про обмеження сім'єю [PERSON] можливості зустрічей з дітьми та про усунення перешкод у спілкування з дітьми. Суд не приймає до уваги заперечення відповідачки, ґрунтоване на тому, що невиконання нею батьківських обов'язків відносно малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] сталося внаслідок неприязних стосунків між відповідачкою та батьками позивача - [PERSON] та [PERSON], які втручалися в сімейне життя подружжя, а на даний час забороняють бачитися з дітьми, налаштовують їх проти матері та не дозволяють їй брати участь у вихованні своїх дітей. Дійсно, судом встановлено, і це підтверджується поясненнями сторін, [PERSON] змінила місце проживання у 2013 році, наслідком чого стало тривала розлука матері з дітьми, оскільки останні залишилися проживати з батьком [PERSON] В зв'язку з цим виконання обов'язків [PERSON] по вихованню дітей ускладнилося. Проте відповідачкою не надано доказів, які б свідчили про її спроби налагодити зв'язок з дітьми чи намагання вирішити питання про участь у їх вихованні, обставини, на які посилається [PERSON] як на причину невиконання нею батьківських обов'язків, не позбавляють відповідачку можливості піклуватися про духовний та фізичний розвиток дітей, зокрема шляхом листування, зустрічей з дітьми не за місцем їх проживання, надання їм матеріальної допомоги. Натомість, за період часу з червня 2013 року по січень 2016 року відповідачка жодного разу не сплатила аліменти на користь позивача, присуджені рішенням суду від 21.06.2013 року на утримання її дітей, внаслідок чого станом на 28.01.2016 року має заборгованість по аліментних виплатах в розмірі 47 158,50 грн., що стверджується довідкою-розрахунком ВДВС Лубенського МРЮУ ГТУ юстиції в Полтавській області № 344/2661 від 28.01.2016 року та копіями довідок про неотримання [PERSON] аліментів від 22.07.2013 року, 18.12.2013 року, 02.07.2014 року, 13.01.2015 року, 30.06.2015 року. На думку суду, той факт, що відповідачка свідомо ухиляється від сплати аліментів, про що вона заявила в судовому засіданні, мотивуючи це тим, що позивач та його батьки не допускають [PERSON] до дітей, свідчить про захист власних інтересів та про небажання відповідачки піклуватись про дітей і забезпечувати необхідні життєві умови для їх розвитку. Відповідачка обґрунтовує своє заперечення до позову неможливістю брати участь у вихованні дітей через відстань, складнощі у стосунках з родиною [PERSON], проте судом встановлено, що відповідачка не здійснює заходів щодо створення можливостей для зустрічей та спілкування з дітьми, крім поодиноких телефонних дзвінків старшій дочці, не організовує належні побутові умови для життя дітей у своєму будинку, що свідчить про те, що факт проживання дітей з позивачем та його батьками, а також перебування дітей на повному утриманні зазначених осіб її повністю влаштовує, а ситуація, в якій відповідачці доведеться сплачувати аліменти на утримання дітей, нашкодить її інтересам. У судовому засіданні представники третіх осіб та сама відповідачка підтвердили ту обставину, що вона не зверталася за допомогою до органів місцевого самоврядування чи органів влади з метою отримання допомоги у створенні умов для зустрічі з дітьми. Тому суд вважає твердження відповідачки про неможливість виконання нею батьківських обов'язків безпідставними та необгрунтованими. Позбавляючи батьківських прав [PERSON], суд в першу чергу виходить з найкращих інтересів дітей, які потребують належного виховання з метою духовного та фізичного розвитку їх особистостей. Саме на це звернув увагу Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, ухваленою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1989 року, ратифікованою ВРУ 27.02.1191 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На думку суду, позбавлення батьківських прав [PERSON] не суперечить інтересам малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] та неповнолітньої [PERSON], оскільки з показань допитаних в судовому засіданні неповнолітньої [PERSON], [INFO], та малолітньої [PERSON], [INFO], слідує, що вони пам'ятають матір погано, за останні кілька років жодного разу її не бачили, [PERSON] не вітала їх зі святами, не дарувала подарунків. На даний час діти називають мамою співмешканку [PERSON] [PERSON], з якою у них склалися теплі стосунки. Діти виявили бажання залишитися з батьком, його співмешканкою, та батьками [PERSON], зустрічатися з рідною матір'ю не хочуть. Також з дітьми в судовому засіданні було проведено психологічне дослідження, внаслідок якого з'ясовано, що діти взагалі не уособлюють [PERSON] як свою матір та члена сім'ї, жоден з них не намалював на своїх малюнках біологічну матір, що слідує з аналітичної довідки психолога від 12.07.2016 року. На думку суду, факт ухилення відповідачка [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дітей, що грубо порушує їх права та інтереси, є доведеним, а тому позов [PERSON] є обґрунтованим. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до твердого переконання про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дітей з батьком за адресою: с. Ялосовецьке Хорольськорго району Полтавської області, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України,якщо мати і батько, які проживають окремо, не досягли згоди відносно того, з ким з них проживатиме малолітня дитина, спір між ними вирішується судом. При вирішенні спору про місце проживання дитини суд бере до уваги відношення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини року дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням,визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до діючого сімейного законодавства суд при вирішенні спору про місце проживання дитини повинен врахувати те, хто з батьків проявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання дитини. Судом встановлено, що відповідно до довідки виконкому Ялосовецької сільської ради Хрольського району Полтавської області за № 0225/1682 від 02.12.2015 року мешкає в с. Ялосовецьке Хрольського району Полтавської області, працює слюсарем-сантехніком ДП ДГ ім. 9 січня. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеним комісією опікунської ради Ялосовецької сільської ради Хрольського району Полтавської області від 06.12.2015 року, в будинку за місцем проживання [PERSON] облаштовано дві дитячі кімнати, в одній з яких мешкають три дівчинки, в іншій - хлопчик. Діти охайно одягнені, забезпечені продуктами харчування, є м'ясо, фрукти, молочні продукти. На час обстеження в будинку чисто та тепло. Судом з'ясовано, що діти зараз мешкають у будинку, яким користується позивач, за адресою: с. Ялосовецьке Хорольського району Полтавської області. Вказане домоволодіння складається з 6 кімнат, обладнане належним чином, у будинку мешкають позивач, його батьки та діти позивача. Кожен член родини забезпечений окремою кімнатою. Згідно психолого-педагогічної характеристики донька сторін [PERSON] є ученицею 9-го класу Ялосовецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Хорольської районної ради Полтавської області. Має середній рівень знань, задовільно розуміє матеріал після пояснень вчителя, здібна до вивчення математичних дисциплін, має хорошу пам'ять. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Любить спілкуватися з друзями через соціальні мережі. Батько приділяє належну увагу вихованню дитини, позитивний виховний вплив мають дідусь із бабусею, виховний вплив матері проявляється негативно. Згідно психолого-педагогічної характеристики донька сторін [PERSON] є ученицею 5-го класу Ялосовецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Хорольської районної ради Полтавської області. Має високі здібності до засвоєння навчального матеріалу, проявляє інтерес до навчання, здібна до вивчення математичних дисциплін, уміє логічно мислити. Користується авторитетом серед однокласників, є лідером у дружньому спілкуванні, бере активну участь у громадському житті класу. До виконання громадських доручень ставиться відповідально. Батько, дід та баба приділяють належну увагу вихованню дитини, цікавляться її навчанням, мати не має виховного впливу. Згідно психолого-педагогічної характеристики син сторін [PERSON] є учнем 2-го класу Ялосовецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Хорольської районної ради Полтавської області. Має загальний рівень розвитку пізнавальної сфери - вище середнього та високий рівень потреби у спілкуванні з ровесниками. Нервова система характеризується середнім рівнем стійкості, самооцінка дещо завищена. Схильний до усамітнення, рівень мотивації навчання - помірний. Батько приділяє належну увагу вихованню дитини, виховний вплив матері не відмічений. Згідно характеристики з місця роботи позивача [PERSON] від 02.12.2015 року за № 662, останній працює слюсарем МТФ в ДП «ДГ ім. 9 Січня» Інституту свинарства і АПВ НААН Хорольського району Полтавської області, де характеризується виключно з позитивної сторони. Згідно довідки про дохід від 07.12.2015 року, він має стабільний і достатній заробіток. За положеннями ст.ст. 10, 60, 11 ЦПК України, які встановлюють принципи цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; сторона особисто визначає коло доказів, які вона надає суду; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд,

Outcome: partial