Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості,за кредитним договором, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 41570,31 гривні. Позивач посилається на той факт, що згідно укладеного договору № 500503043, відповідач отримав кредит у сумі 36493,38 гривень. Відповідно до умов Договору, відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строках та на умовах, що передбачені Договором та Додатком №1 до нього Графіком погашення кредиту. Відповідач порушив умови договору, в наслідок чого, станом на 22.07.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом 32515,62 грн., за відсотками 2904,66 грн., та по комісії 4950,03 грн. Крім того, у звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, йому було нараховано неустойку, яка станом на 22.07.2015 рік становить 1200,00 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 41570,31 грн., а саме: -за кредитом 32515,62 грн.; -по відсотках 2904,66 грн.; -по комісії 4950,03 грн.; -штраф 1200,00 грн. а також понесені судові витрати по сплаті судового збору, у сумі 415,70 грн. Представник Позивача в судовому засіданні був відсутній. Надав заяву, в якій розгляд справи просить провести без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. В судовому засіданні відповідачем [PERSON] була надана квитанція від 14.09.2015 року, відповідно до якої [PERSON] сплатила на користь ПАТ «Альфа-Банк» кошти за кредитним договором № 500503043 від 22.07.2014 року в сумі 12793,00 (дванадцять тисяч сімсот девяносто три гривні 00 копійок), а також квитанція від 26.10.2015 року, відповідно до якої на користь ПАТ «Альфа-Банк» були зараховані кошти за погашення боргу в сумі 1335 грн (одна тисяча триста тридцять пять гривень 00 копійок). Відповідач в судовому засіданні пояснила, що позов визнає, але немає коштів для того, щоб погасити борг. Просить урахувати сплачені нею кошти на користь Альфа-Банк при винесені рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 500503043 від 22.07.2014 року. Відповідно до п. 2.1 умов вищевказаного договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 36493,38 гривень. Як вбачається з пункту 2 договору, відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строках та на умовах, що передбачені Договором та Додатком №1 до нього Графіком погашення кредиту. Процентна ставка за користування кредитом дорівнює 17,99% річних. Датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та нарахування комісій 23.07.2017 року. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом у гривні за договором № 500503043, сума для погашення договору складає 41570,31 гривня, а саме: -за кредитом 32515,62 грн.; -по відсотках 2904,66 грн.; -по комісії 4950,03 грн.; -штраф 1200,00 грн. а також понесені судові витрати по сплаті судового збору, у сумі 415,70 грн. Також судом досліджена копія виписки по особовим рахункам з 22.07.2014 року по 22.07.2015 року, копія вимоги про дострокове повернення кредиту від 16.07.2015 року, копія витягу зі статуту ПАТ «Альфа-Банк», копія свідоцтва про державну реєстрацію позивача та наказу від 18.09.2009 року. Згідно квитанції від 14.09.2015 року, [PERSON] сплатила на користь ПАТ «Альфа-Банк» кошти за кредитним договором № 500503043 від 22.07.2014 року в сумі 12793,00 грн (дванадцять тисяч сімсот девяносто три гривні 00 копійок). Згідно квитанції від 26.10.2015 року на користь ПАТ «Альфа-Банк» були зараховані кошти за погашення боргу в сумі 1335,00 грн (одна тисяча триста тридцять пять гривень 00 копійок). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив,якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 3\~ст. 10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Постанови №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальниик є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки, тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Відповідно до п.29 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Постанови №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Позичальником, [PERSON] були порушені умови кредитного договору щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тобто порушені вимоги ст. 1049 ч.1 ЦК України та умови кредитного договору. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору. У звязку з викладеним, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення заборгованості слід задовольнити частково, з урахуванням сплачених відповідачем коштів. Враховуючи викладене, загальна заборгованість за кредитним договором складає 27442,31 (двадцять сім тисяч чотириста сорок дві гривні 31 копійка), яку слід стягнути на користь позивача з відповідача. Судові витрати підлягають стягненню відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України на користь позивача.

Outcome: partial