Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на будинковолодіння [ADDRESS], загальною площею 78.1 кв.м., житловою - 48.3 кв.м., допоміжною - 23.9 кв.м., площею загального користування - 5,9 кв.м., після смерті [PERSON], яка померла [INFO] Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] були його батьками, що стверджується свідоцтвом про народження, видане Оброшинською сільською радою, Пустомитівського району, актовий запис від 18.01.2012р. Мати [PERSON] [INFO]., що стверджується свідоцтвом про смерть, видане виконкомом Ставчанської сільської ради від [INFO], актовий запис №21. За час свого життя мати, [PERSON] у нотаріальному порядкусклала заповіт на ім»я позивача. На даний час цей заповіт не змінений і не скасований, про що є запис від 29.11.2017р. уповноваженою особою сільської ради. Майно [PERSON] складалося з будинковолодіння [ADDRESS], Пустомитівського району, Львівської області, про це свідчить довідка Ставчанської сільської ради від 05.03.2018р. №124. Із вказаної вище довідки вбачається, що будинковолодіння [ADDRESS] згідно погосподарських книг села рахується за [PERSON]. На день смерті і по даний час позивач проживав постійно, був і залишається за місцем смерті спадкодавця зареєстрованим, про що свідчить довідка Ставчанської сільської ради від 05.03.2018р. №124. Довідка Ставчанської сільської рдаи від 25.09.2017р. №878 вказує на ту обставину, що він і надалі залишається проживати і є зареєстрованим за місцем смерті матері. Однак для прийняття спадщини в нотаріальному порядку через нотаріальну контору існують перешкоди, це полягає в тому, що за час свого життя спадкодавець не встиг отримати правовстановлюючі документи на належне ій спадкове майно. Про те що будинковолодіння [ADDRESS] не проходило Державної реєстрації свідчить довідка ОКП «БТІ та ЕО» від 28.11.2017р. та інформація з Державного реєстру речових прав , що видана державним реєстратором 19.03.2018р. Відповідачем у цій справі є рідний брат позивача, спадкоємець першої черги за законом. Брат пропустив строк у шість місяців відведений законом для прийняття спадщини, однак його позицію з цього спору необхідно заслухати в судовому порядку. У зв'язку з вищенаведеним, в позасудовому порядку неможливо оформити спадщину. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги, які не суперечать закону та не порушують прав , свобод та інтересів третіх осіб. Позивач в судове засідання не з»явився однак від нього надійшла заява в якій він просить суд справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач також не з»явився, від нього надійшла заява, посвідчена належним чином, про те, що йому відомо про відкриття спадщини після смерті матері, однак строк відведений на прийняття спадщини він пропустив, не заперечує проти прийняття спадщини позивачем в цілому, оспорювати свої права в суді не буде, просить позов задовольнити, справу слухати у його відсутності. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть видане виконкомом Ставчанської сільської ради від [INFO] актовий запис №21. Після його смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої увійшло будинковолодіння [ADDRESS]. Встановлено, що за життя спадкодавиця [PERSON] на випадок своєї смерті своїм майном розпорядилася на власний розсуд, склавши заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом буде мати право заповідаю сину [PERSON]. Спадкоємців, які б мали обов'язкову частку у спадщині [PERSON], незалежно від змісту заповіту, судом не встановлено. Згідно довідки Ставчанської сільської ради №124 від 05.03.2018року позивач на день смерті матері і по даний час проживає і був зареєстрований разом з нею у житловому будинку [ADDRESS], а отже, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, після смерті матері. Приписами ст. 328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При ухвалення рішення суд керувався тим, що згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.ст.328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тому спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. А ст. 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оскільки в судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалось. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкове майно належало спадкодавцю на праві особистої власності, позивач, як спадкоємець за заповітом вчинив дії, що об'єктивно стверджують факт прийняття спадщини та відсутність заперечень з боку відповідача, а також те, що ухвалення рішення в користь позивача не порушує прав третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved