Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивач звернувся з вищезазначеним позовом, посилаючись на наступне. 28 травня 2014 року між [PERSON] та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в собі начальника відділення № 8 філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір-заява № 313731/16199/370-14 про банківський строковий вклад ( депозит) «Стандарт» на 310 днів в національній валюті. Відповідно до п. 1.1 Договору позивач передав, а відповідач прийняв на рахунок № [NUMBER] грошові кошти в сумі 25 000 грн. на строк з 28 травня 2014 року по 02 червня 2015 року. 30 травня між позивачем та відповідачем була укладена додаткова угода до договору про банківський строковий вклад ( депозит) № 313731/16199/370-1 від 28.05.2014 року. Відповідно до п.1.1. Додаткової угоди позивач передав, а відповідач прийняв на рахунок 35 000 грн. Відповідно до п.2 Додаткової угоди сума грошових коштів ( сума вкладу) на депозитному рахунку № [NUMBER] складає 60 000 грн. Відповідно до п.6 Договору та п. 5.2 Основних умов відповідач був зобов'язаний на вимогу позивача повернути суму внеску позивачу, в день повернення суми вкладу 02 червня 2015 року. 02 червня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення грошових коштів у сумі 60 000 грн., на що отримав необґрунтовану відмову. 20.06.2015 року після спливу строку договору позивач неодноразово звертався до відповідача та до головного офісу банку з вимогою повернути суму внеску, але звернення було проігнороване. Оскільки відповідач не повернув позивачу у визначені договором строки суму внеску, то відповідач порушив умови договору, оскільки такий його обов'язок був ним передбачений. Відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 60 000 грн. : 100% х365 ( доби на рік) х 66 (прострочених днів) + 325,47 грн. ( 3% річних від простроченої суми). 60 000 грн. х 100,45% : 100%+ 60 240 грн. ( сума боргу з урахуванням інфляції за червень місяць). Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму внеску з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Позивач в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача до суду повторно не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухав позивача, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 28 травня 2014 року між [PERSON] та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в собі начальника відділення № 8 філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір-заява № 313731/16199/370-14 про банківський строковий вклад ( депозит) «Стандарт» на 310 днів в національній валюті. Відповідно до п. 1.1 Договору позивач передав, а відповідач прийняв на рахунок № [NUMBER] грошові кошти в сумі 25 000 грн. на строк з 28 травня 2014 року по 02 червня 2015 року. 30 травня між позивачем та відповідачем була укладена додаткова угода до договору про банківський строковий вклад ( депозит) № 313731/16199/370-1 від 28.05.2014 року. Відповідно до п.1.1. Додаткової угоди позивач передав, а відповідач прийняв на рахунок 35 000 грн. Відповідно до п.2 Додаткової угоди сума грошових коштів ( сума вкладу) на депозитному рахунку № [NUMBER] складає 60 000 грн. Відповідно до п.6 Договору та п. 5.2 Основних умов відповідач був зобов'язаний на вимогу позивача повернути суму внеску позивачу, в день повернення суми вкладу 02 червня 2015 року. Однак вимога позивача щодо повернення суми депозиту відповідачем не виконана всупереч договору. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною 1 статті 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, банк зобов'язаний видати вклад на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, суд також вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача три проценти річних від простроченої суми в розмірі 325 гривень 47 коп.

Outcome: approved