Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,\~ посилаючись на наступне, що згідно рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради № 546 від 14.09.2005 року ПрАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» - є виконавцем послуги з централізованого опалення.\~23.09.2015\~року на\~адресу позивача надійшов лист від споживача теплової енергії Фізичної особи підприємця [PERSON] «про припинення дії договору № 1121 купівлі продажу теплової енергії у вигляді гарячої води на потреби опалення від 23.03.2010 року» за умовами якого відпуск теплової енергії на потреби опалення здійснювався за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Позивач зазначив, що протоколом проведення електронних торгів № 112730, відповідач придбав ціле вбудоване приміщення розташоване за адресою: [ADDRESS] . та станом на17.09.2017\~року за Відповідачем зареєстровано ціле убудоване приміщення загальною площею 69,7 кв. м., що розташоване за цією адресою. Позивача вказав, що з метою врегулювання відносин між сторонами щодо відпуску теплової енергії на вбудоване приміщення за адресою: [ADDRESS] , на адресу Відповідача 22 квітня 2016 року було направлено пропозицію укласти договір та підписаний з боку Відповідача проект договору купівлі-продажу теплової енергії на потреби опалення. Відповідь на пропозицію укласти договір не отримано, підписаний договір на адресу Позивача не повертався. Вищезазначене приміщення є вбудованим і система опалення цього приміщення є невід`ємною частиною системи опалення будинку, а тому теплова енергія на приміщення подається з початком опалювального сезону та підключення усього будинку. В результаті проведених заходів, договір купівлі продажу теплової енергії у вигляді гарячої води на потреби опалення з Відповідачем не укладено. Позивача вказав, що обмежити постачання теплової енергії на об`єкт за яким відсутні договірні стосунки він не міг, так як приміщення є вбудованим, а обмеження призвело б до порушення прав громадян, що проживають у відповідному багатоповерховому будинку. 03.02.2020 року на адресу місця проживання Відповідача та на адресу об`єкта нерухомого майна було надіслано вимогу про сплату боргу за вих. № 212 на суму 11\~251,15 грн. (поштові квитанції додається). Відповідь на адресу Позивача не надходила, грошові кошти не сплачені. За період листопад 2018 року березень 2019 року Відповідачем отримано теплову енергію з урахуванням діючих тарифів на теплову енергію для категорії «інші споживачі» за зазначеним приміщенням на загальну суму 11 251 (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят одна) грн. 15 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог, і що не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача в судове засідання.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Тому\~ суд у відповідності до ст.\~280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке. Позивач, згідно рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради № 546 від 14.09.2005 року є виконавцем послуги з централізованого опалення,\~квартира відповідачів приєднана до внутрішньо будинкової централізованої мережі теплопостачання. З матеріалів справи вбачається, що\~\~\~за відповідачем зареєстровано ціле убудоване приміщення загальною площею 69,7 кв. м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна «737161623104», що підтверджується інформаційною довідкою № 97619791 від 18.09.2017 року з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно…» Відповідно до частини 4 статті 19 Закону України «Про теплопостачання», теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії та частини 1 статті 25 цього Закону, теплопостачальна організація має право укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами. Згідно з пунктом 4 «Правил користування тепловою енергією», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 року, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, а пунктом 14 Правил передбачений\~обов`язок споживача до початку подачі теплоносія до системи тепло споживання укласти з теплопостачальною організацією такий договір. Крім того, відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач зобов`язаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. З`ясовано, що 22 квітня 2016 року на адресу Відповідача було направлено пропозицію укласти договір та підписаний з боку Відповідача проект договору купівлі-продажу теплової енергії на потреби опалення. Відповідь на пропозицію укласти договір позивачем не отримано, підписаний договір на адресу Позивача не повертався. Оскільки, вищезазначене приміщення є вбудованим і система опалення цього приміщення є невід`ємною частиною системи опалення будинку, а тому теплова енергія на приміщення подається з початком опалювального сезону та підключення усього будинку. Обмежити постачання теплової енергії на об`єкт за яким відсутні договірні стосунки Позивач не міг, так як приміщення є вбудованим, а обмеження призвело б до порушення прав громадян, що проживають у відповідному багатоповерховому будинку. Відповідно до поштових квитанцій 03.02.2020 року на адресу місця проживання Відповідача та на адресу об`єкта нерухомого майна було надіслано вимогу про сплату боргу за вих. № 212 на суму 11\~251,15 грн. Відповідь на адресу Позивача не надходила, грошові кошти не сплачені. Згідно Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Теплова енергія хоча і є товаром, проте її властивості зводяться до наступного: 1. теплову енергію неможливо накопичувати у значній кількості і зберігати; 2. процес виробництва теплової енергії, як правило, непереривний і невід`ємно пов`язаний як з її транспортуванням, так і з споживанням; 3. теплова енергія при передачі споживається і не може бути повернена. В зв`язку з тим, що повернення теплової енергії в натурі є неможливим, то Відповідач повинен відшкодувати її вартість. Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Так, цивільні права і обов`язки виникають, крім угод, також внаслідок інших дій суб`єктів. Такими діями зокрема, може бути користування тепловою енергією без договору. У пункті 3 Правил користування тепловою енергією дано визначення споживача теплової енергії як фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Водночас зі змісту інших положень Правил користування теплової енергії, зокрема з п. 44, вбачається, що термін споживач застосовується в значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують теплову енергію без укладення договору на теплопостачання. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. За період листопад 2018 року березень 2019 року Відповідачем отримано теплову енергію з урахуванням діючих тарифів на теплову енергію для категорії «інші споживачі» за зазначеним приміщенням на загальну суму 11 251 (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят одна) грн. 15 коп. Таким чином, враховуючи той факт, що Відповідач весь час споживає теплову енергію яка постачається в будинок, в тому числі і до нежитлового приміщення Відповідача, добровільно не сплатив вартість спожитої теплової енергії, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову та стягнення вартості набутої теплової енергії у розмірі 11 251 (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят одна) грн. 15 коп. \~ Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, суд на підставі\~ст.141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, а саме судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved