Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON]. про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з останнього заборгованість у розмірі 21017,16 гривень. Позивач посилається на той факт, що 01.12.2012 року, відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення. Підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між Відповідачем та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором, Відповідач станом на 28.02.2017 року має заборгованість 21017,16 грн., яка складається з наступного: 499,41 грн. заборгованість за кредитом; 15451,97 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3588,77 грн. заборгованість за пенею комісією; а також штраф відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн фіксована частина, 977,01 грн процентна складова. Просить суд стягнути з Відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати, понесені при подачі позову. Представник Позивача за довіреністю в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 01.12.2012 року, відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення. Підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» складає між Відповідачем та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п.29 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Постанови №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом,відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору. У звязку з викладеним, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved