Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивач звернувся з вищевказаним позовом та свої вимоги обґрунтовував тим, що 14.12.2017 року о 07.15 год. він керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Чорновола у м. Києві потрапив у вибоїну, внаслідок чого пошкодив два колеса та диски. Попереджувальні дорожні знаки на вказаній ділянці дороги були відсутні. На місце ДТП була викликана поліція, яка у схемі ДТП зафіксувала розмір ями, а саме довжина 4,5 м, ширина 3,1 м, глибина 0,3 м та був складений протокол за ч. 4 ст. 140 КУпАП. 22.02.2018 року постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва було визнано винним начальника філії Васильківської ДЕД [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 грн. Внаслідок невиконання обов'язків відповідачем, автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. Після ДТП позивач був змушений замінити необхідні деталі автомобіля та здійснити інші діагностичні і відновлювальні роботи, внаслідок чого поніс матеріальні збитки на загальну суму 28799,24 грн. Крім матеріальної шкоди позивачу була також завдана і моральна шкода яку він оцінює в розмірі 7000,00 грн. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 12.06.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. 30.07.2018 року від філії «Васильківська ДЕД» ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на адресу суду надійшов відзив в якому зазначено, що філія не є належним відповідачем у справі у зв'язку із тим, що відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.3 статті 3 Положення філії «Васильківська ДЕД» філія є відособленим підрозділом підприємства, не є юридичною особою, діє відповідно до чинного законодавства і цього положення. Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначив справу до судового розгляду. 27.09.2018 року від представника позивача надійшло клопотання про заміну відповідача філії «Васильківська ДЕД» на належного ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України». 31.10.2018 року від представника ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» надійшли заперечення на позовну заяву в яких він зазначив, що ДП не є належним відповідачем у справі оскільки не є власником даної автомобільної дороги чи уповноваженим органом державного управління автомобільними дорогами. Ділянка дороги, на якій відбулася ДТП знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг у Київській області, у зв'язку з чим просив відмовити в задоволенні позову. Також, 31.10.2018 року надійшло клопотання від представника ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про заміну неналежного відповідача на Службу автомобільних доріг в Київській області. 31.10.2018 року в судовому засіданні в якості співвідповідача було залучено Службу автомобільних доріг в Київській області. 22.11.2018 року від представника Служби автомобільних доріг в Київській області надійшов відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що Служба не є належним відповідачем у справі, оскільки відповідальність за належне виконання робіт з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення покладається на Дочірнє підприємство «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія України». З урахуванням викладеного просив відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні представники позивача підтримала вимоги викладені у позовній заяві та просили їх задовольнити. Представники відповідачів Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та Служби автомобільних доріг в Київській області в судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що сторонами в справі надані пояснення та заперечення, підстави, визначені законом для відкладення розгляду справи та оголошення в ній перерви відсутні, суд вважає за можливе розглядати справу в відсутності представників відповідачів. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. Суд, вислухавши думку представників позивачів, врахувавши заперечення представників відповідачів та третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.12.2017 року о 07.15 год. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Чорновола у м. Києві потрапив у вибоїну, внаслідок чого пошкодив в автомобілі два колеса та диски. Попереджувальні дорожні знаки на вказаній ділянці дороги були відсутні. На місце ДТП була викликана поліція, яка у схемі ДТП зафіксувала розмір ями, а саме довжина 4,5 м, ширина 3,1 м, глибина 0,3 м та був складений протокол відносно начальника філії Васильківська ДЕД [PERSON] за ч. 4 ст. 140 КУпАП. 22.02.2018 року постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва було визнано винним начальника філії Васильківської ДЕД [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 грн. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. З вказаної постанови вбачається, що [PERSON] 14.12.2017 року о 07.35 год. в Київській області Жулянський шляхопровід в бік вул. Чорновола будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан шляхової мережі, допустив порушення правил норм та стандартів (вибоїна розміром: довжина - 4,5 м, ширина - 3,1 м, глибина - 0,3 м), внаслідок чого відбулася ДТП за участю автомобіля [NUMBER] та «Ford» д.н.з. [NUMBER], чим [PERSON] порушив вимоги п. 1.5 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, у зв'язку із чим ним були замінені необхідні деталі та здійснено інші діагностичні та відновлювальні роботи, а саме було проведено шиномонтаж, що підтверджується квитанцією №649150 від 14.12.2017 року на суму 620,00 грн., рихтування дисків, баланс та інше, що підтверджується копією товарного чеку від 15.12.2017 року на загальну суму 1150,00 грн., придбання гуми, що підтверджується копією видаткової накладної №1000003631 від 20.12.2017 року на загальну суму 12003,00 грн., замінено шини, що підтверджується копією товарного чеку від 21.12.2017 року на загальну суму 570,00 грн., було здійснено плату за регулювання розвалу та сходження на загальну суму 200,00 грн., що підтверджується копією товарного чеку від 18.12.2017 року, плату за необхідні запчастини та встановлення додаткового обладнання, арматурні роботи, шиномонтаж/балансування на загальну суму 12380,64 грн., що підтверджується копією комерційної пропозиції №ВДиСПР-00017972 від 15.01.2018 року, діагностика ходової частини, парктронік діагностика, слюсарні роботи, прошивка датчиків тиску шин на загальну суму 1545,60 грн., що підтверджується копією квитанції №29120417 від 15.01.2018 року. Всього позивачем понесені матеріальні збитки на загальну суму 28799,24 грн. Відповідно до п. 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ №198 від 30.03.1994 року власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об'єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об'єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; аналізувати стан аварійності на дорожніх об'єктах, виявляти аварійно-небезпечні ділянки і місця концентрації дорожньо-транспортних пригод, розробляти і здійснювати заходи щодо удосконалення організації дорожнього руху для усунення причин та умов, що призводять до їх скоєння; разом з уповноваженим підрозділом Національної поліції брати участь в огляді місць дорожньо-транспортних пригод для визначення дорожніх умов, за яких вони сталися, та усувати виявлені недоліки; своєчасно сповіщати місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування і користувачів автомобільних доріг про строки і порядок закриття або обмеження руху транспортних засобів, стан дорожнього покриття, рівень аварійності на відповідних ділянках, гідрометеорологічні та інші умови; забезпечувати дотримання вимог техніки безпеки, а також безпеки дорожнього руху під час виконання дорожньо-експлуатаційних робіт; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів. Отже, відповідно до норм чинного законодавства збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів зобов'язані відшкодувати або власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, або дорожньо-експлуатаційні організації. Власником автомобільної дороги, на якій сталася ДТП, є держава, яка уповноважила Державну службу автомобільних доріг України в особі Служби автомобільних доріг здійснювати управління вказаною ділянкою дороги. Встановлено, що між Службою автомобільних доріг у Київській області та ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія України» було укладено договір №53М-17 від 20.02.2017 року з послуг поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг місцевого значення загального користування у Київській області, відповідно до умов договору виконавець зобов'язався у порядку та на умовах, визначених цим договором, своїми силами і засобами на власний ризик та/або з залученням субпідрядних організацій надати послуги з поточного дрібного ремонту та з експлуатаційного утримання автомобільних місцевого значення, згідно з технічним завданням замовника за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів та в обумовлений цим договором термін. Замовник зобов'язується прийняти надані згідно з цим договором та чинним законодавством України належним чином послуги після перевірки фізичних та вартісних показників та сплатити їх вартість по мірі надходження коштів передбачених на ці цілі на його рахунок. Перелік доріг зі спорудами на них, згідно «Мережі автомобільних доріг загального користування Служби автомобільних доріг у Київській області» зазначені у додатку №1 до договору. Згідно п.п. 5.1 договору строк надання послуг - протягом 2017 року та згідно п. 10.1 договору, цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє по 31.12.2017 року. Положеннями пунктів 7.6 та 7.7 договору визначено, що виконавець ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія України» несе відповідальність за відшкодування збитків, заподіяних фізичним або юридичним особам при виникненні дорожньо-транспортних пригод з вини виконавця, пов'язаних з незадовільними дорожніми умовами, визначається згідно з чинним законодавством; за незабезпечення безпеки дорожнього руху згідно діючих нормативів при наданні послуг, якщо ці порушення виникли з вини виконавця або субпідрядника та призвели до дорожньо-транспортних пригод; за ненадання або неналежне надання послуг з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання. Виконавець бере на себе зобов'язання з врегулювання спорів при виникненні ДТП, розгляду справ у судових органах спільно із замовником та відшкодовує завдані збитки (у разі рішення суду). Таким чином, Служба автомобільних доріг у Київській області в межах виділених їй коштів повністю виконала власні зобов'язання за цим договором та здійснила оплату вартості робіт ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія України», про свідчать завірені копії журналів-ордерів та відомістю по рахунку 631 про стан фактичної оплати послуг за договором №51М-17 від 20.02.2017 року в сумі 70904859,46 грн. з експлуатаційного утримання доріг та в сумі 9097401,48 грн. Враховуючи предмет договору №51М-17 від 20.02.2017 року Служба автомобільних доріг у Київській області не несе відповідальність за ДТП, що сталася 14.12.2017 року на належній їй ділянці автомобільної дороги, оскільки відповідальність за належне виконання робіт з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення (міжнародні, національні, регіональні) загального користування у Київській області за договором №51М-2017 від 20.02.2017 року покладається на ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія України». Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 3 ст. 14 та ч. 1 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають право на: безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху; вивчення норм і правил дорожнього руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Згідно зі ст. 9 Закону до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Враховуючи положення Закону України «Про дорожній рух» за якою до компетенції власників автомобільних доріг належать зокрема передача прав на експлуатаційне утримання доріг іншим юридичним особам, Служба автомобільних доріг у Київській області, як замовник, уклала з ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія України», як підрядником, договір відповідно до якого підприємство зобов'язалося здійснювати заходи щодо утримання у безпечному стані для дорожнього руху спірну автомобільну дорогу. Відтак, на період дії договору (який діяв на момент ДТП) включно підрядник ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія України» відповідало за належне утримання доріг, забезпечення умов безпеки руху, тому несе повну майнову та іншу відповідальність в частині відшкодування шкоди, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася з причин незадовільного експлуатаційного утримання доріг. Тобто, дорожньо-експлуатаційною організацією, яка зобов'язана виконувати ремонт і забезпечувати належне експлуатаційне утримання ділянки дороги, у тому числі де сталася ДТП, є ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія України», яке в свою чергу вказані вище обов'язки не виконало, що підтверджується постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 22.02.2018 року, тому суд приходить до висновку, що завдана позивачу шкода в результаті ДТП, яка сталася 14.12.2017 року підлягає стягненню з ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія України». Таким чином, між бездіяльністю ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія України» щодо належного експлуатаційного утримання в безпечному для дорожнього руху стані дороги в Київській області, Жулянський шляхопровід в бік вул. Чорновола та наслідками ДТП, що сталася 14.12.2017 року існує прямий причинний зв'язок, тому шкода, що була завдана позивачу в результаті ДТП підлягає стягненню на його користь з ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія України». Розмір фактично спричиненої позивачу [PERSON] матеріальної шкоди сумнівів у суду не викликає, оскільки відповідачами не спростований. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Документи, які надав позивач отримані без порушення порядку, встановленого законом, тому суд приймає їх до уваги. Щодо посилань представника відповідача, що на підтвердження розміру матеріальних збитків відсутній висновок суб'єкта судово-експертної діяльності то слід зазначити наступне. За приписами ст. 22 ЦПК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). В даному випадку відсутній обов'язок позивача в обов'язковому проведенні експертизи. Надані позивачем документи є достатніми для підтвердження витрат, які він поніс у зв'язку з пошкодженням автомобіля через неналежне забезпечення безпеки дорожнього руху. Зазначене також підтверджується судовою практикою, зокрема рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.05.2017 року у справі №405/1223/17. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія України» про стягнення матеріальної шкоди в сумі 28799,24 грн. У задоволенні вимог до Служби автомобільних доріг в Київській області слід відмовити. Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, слід зазначити наступне. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодження здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. На підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не надано суду доказів, які підтверджують факт заподіяння йому моральних страждань або втрат немайнового характеру. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З урахуванням часткового задоволення позову, з ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія України» підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 704,80 грн. за відшкодування матеріальної шкоди.

Outcome: partial