Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою та просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 6307 грн. 94 коп. та моральну шкоду в сумі 10000 грн., мотивуючи тим, що в звязку з отриманими легкими тілесними ушкодженнями з короткочасним розладом здоровя у вигляді закритої черепно-мозкової травми, синця в ділянці зовнішнього кута лівого ока, синця та забійної рани мяких тканин спинки носа, перелому кісток носа зі зміщенням, з викривленням носової перетинки (пост травматична деформація зовнішнього носа), ускладненої абсцесом носової перетинки, крововиливу та поверхневої забійної рани слизової оболонки нижньої губи зліва, струсу головного мозку, внутрішньо-шкіряного виливу на задній поверхні верхньої третини шиї справа, садна на передній поверхні правого колінного суглобу, які він отримав від умисних протиправних дій [PERSON], він вимушений був затрачати кошти на аналізи, лікування, проїзд до лікарняних установ. Крім цього, він зазнав фізичного болю та тривалих страждань в звязку з ушкодженням здоровя. Знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, по причині чого було порушено його нормальний спосіб, ритм життя. Він постійно відчував незручності, було принижено його честь та гідність, що призводило та призводить до моральних страждань. Заподіяння матеріальної шкоди підтверджується чеками на загальну суму 6307 грн. 94 коп.. Моральну ж шкоду він оцінює на суму 10000 грн., яких буде достатньо для відновлення його морального стану. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі заподіяної матеріальної шкоди на суму 6307 грн. 94 коп.. В задоволенні моральної шкоди заперечив. Суд, вислухавши пояснення сторін та перевіривши в судовому засіданні докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вирок Народицького районного суду від 25.10.2016 (а.с. 17-18) підтверджує вину [PERSON] в заподіянні [PERSON] умисних легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя. Ухвала апеляційного суду Житомирської області від 27.12.2016, якою вирок Народицького районного суду від 25.10.2016 щодо [PERSON] в частині вирішення цивільного позову було скасовано, свідчить, що в матеріалах провадження були відсутні дані, що збитки, які підтверджувалися позивачем, поніс саме він внаслідок вчинення обвинуваченим щодо нього злочину. Також були відсутні дані, що витрати на пальне [PERSON] поніс внаслідок лікування травм, завданих злочином. При цьому апеляційний суд звернув увагу, що сам факт наявності чеків на пальне не може слугувати доказом, що потерпілий [PERSON] вимушений був їздити на своєму автомобілі з метою лікування травм, завданих злочином. Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова по справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Нормами, закріпленими в ст.60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження своїх вимог позивачем долучено консультативні висновки спеціаліста (а.с.27-28), виписки з медичної карти стаціонарного хворого Лор-центру Житомирської обласної клінічної лікарні ім.О.Ф. Гербачевського (а.с.29-30), копію медичної карти амбулаторного хворого, направлення в консультативну поліклініку Житомирської обласної лікарні (33-38), оригінал якої було оглянуто і в судовому засіданні, копії чеків (а.с. 2-6). Так, копії виписок з медичної картки стаціонарного хворого Лор-центру Житомирської обласної клінічної лікарні ім.О.Ф. Гербачевського (а.с.29-30) свідчать, що [PERSON] знаходився на лікуванні в період з 17.03.2016 по 25.03.2016 і йому було проведено оперативне втручання: розкриття абсцесу перетинки носа. За час лікування хворим, тобто позивачем, за власні кошти були придбані медименти та вироби медичного призначення, які не передбачені бюджетним фінансуванням, а саме: атропін 1амп., димедрол 5 амп., кетанов 5 амп., метронідазол 4 фл., цефтріаксон 10 фл., новокаїн 10 амп., бинт 5 шт., шприць 25 шт., системи в/в 4 шт., спирт етиловий 1 фл., рукавички нестерильні 20 пар, що підтверджується листом комунальної установи « Обласної клінічної лікарні ім.О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради №01/1034 від 05.04.2017. Під час звернення позивача 09.03.2016 в Овруцьку центральну районну лікарню будь-які медичні препарати йому не призначалися. Був направлений для лікування в Житомирську обласну клінічну лікарню ім.О.Ф. Гербачевського, що в свою чергу підтверджується листом Овруцької центральної районної лікарні №377 від 06.03.2017. Аналізучи надані чеки, суд враховує чеки надані за період знаходження позивача на стаціонарному лікуванні та в період після отримання травми і після виписки з лікарні, тобто за період з 09.03.2016 року по 25.05.2016, які підтверджують придбання медичних препаратів перелічених в вищезазначеному листі комунальної установи «Обласної клінічної лікарні ім.О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради та призначеннях в медичній картці стаціонарного хворого на загальну суму 2741 грн. 60 коп.. Всі інші чеки, які містяться в матеріалах справи, в тому числі і чеки на придбання пального, не підтверджують витрати саме [PERSON] і факт понесення їх ним саме внаслідок лікування травм, завданих злочином, про що зазначив в своїй ухвалі від 27.12.2016 і апеляційний суд Житомирської області. Таким чином, позивачем підтверджено долученими до матеріалів справи доказами матеріальну шкоду на суму 2741 грн. 60 коп., яка і підлягає стягненню з відповідача на його користь. Правові підстави для задоволення решти вимог відсутні. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Суд вважає, що винними діями відповідача позивачу заподіяна моральна шкода, оскільки останній зазнав душевних страждань внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, лікування. Тобто, внаслідок винних дій відповідача було порушено його нормальні життєві зв'язки. Відповідачем не доведено, що моральна шкода заподіяна не з його вини, а тому, враховуючи обсяг страждань позивача, певний час вимушених змін у життєвих стосунках, відсутність у позивача доказів на підтвердження розміру моральної шкоди йому на суму 10000 грн., виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди повинен бути зменшений до 4824 грн.. В стягненні решти суми моральної шкоди слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. в доход держави.

Outcome: partial