Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 всіх доходів відповідача, щомісяця, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29.09.2016 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. За час перебування у шлюбі народилася дитина [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем та знаходиться повністю на її утриманні. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] є інвалідом дитинства, страждає на тяжке захворювання - вроджени вади розвитку сердцевої перегородки. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, не приймає участі у його вихованні. У зв`язку з вищевикладеним позивач і вимушена була звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21.05.2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Проте відзиву до суду надано не було. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав Сторони перебули у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29.09.2016 року . Від вказаного шлюбу народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.3). Згідно з посвідкою серії [NUMBER] [PERSON] , є інвалідом дитинства до 18 років (а.с. 4). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Дитина [PERSON] є інвалідом, потребує постійного лікування, своєчасного оздоровлення та належного харчування., тому розмір аліментів який підлягає стягненню, повинен бути достатнім для належного догляду за дитиною. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред*явлення позову. На підставі вищенаведеного суд вважає, вимоги позивача обґрунтованими та доведеними доказами, тому підлягають задоволенню, та стягненню з відповідача аліментів в розмірі 1\\3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає обов*язковому негайному виконанню по справам про аліменти в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved