Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в поряду спадкування за законом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина на наступне майно: - житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]; - земельну ділянку площею 0,0600 га, для обслуговування житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS]. Дане спадкове майно належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою 23 липня 2004 року, реєстровий № 1-2724. На випадок своєї смерті [PERSON] спадковим майном не розпорядилася. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач, який доводиться їй рідним сином, її чоловік [PERSON] та донька [PERSON] - відповідачі по справі, які у відповідності до вимог ч.2 ст. 1274 ЦК України відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача [PERSON] В свою чергу позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] та 18 квітня 2018 року йому були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, зокрема на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]. Однак постановою від 18 квітня 2018 року № 1296/02-31 держаний нотаріус Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальков Є.В. відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для обслуговування вищезазначеного житлового будинку, оскільки ним не пред'явлено документ, що підтверджує право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. Надати правовстановлюючий документ на спірну земельну ділянку позивач не має можливості, оскільки за життя [PERSON] не зареєструвала належним чином право власності на неї. Враховуючи те, що позивач прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269,1270 ЦК України, інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини на його користь, тому він просив суд задовольнити його позовні вимоги та визнати за ним право власності в цілому на земельну ділянку площею 0,0600 га, для обслуговування житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судове засідання позивач не з'явився, 26 жовтня 2018 року надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.68). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] з позовом ознайомлені, 26 жовтня 2018 року надали суду кожний окремо заяви про розгляд даної справи за їх відсутності та зазначили, що не заперечують проти позовних вимог [PERSON] (а.с.69-73). Оскільки обидва відповідачі в повному обсязі визнали позов [PERSON] суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, повно та всебічно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом, [INFO] померла [PERSON], яка доводиться матір'ю позивачу (а.с.8,9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина зокрема на наступне майно: - житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]; - земельну ділянку площею 0,0600 га, для обслуговування житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS]. Зазначене спадкове майно належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою 23 липня 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2724 (а.с. 18). На випадок своєї смерті спадковим майном [PERSON] не розпорядилася, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 14 червня 2018 року № 52292231 (а.с.47). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач, який доводиться їй рідним сином, її чоловік [PERSON] та донька [PERSON] - відповідачі по справі (а.с.9-11). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у відповідності до вимог ч.2 ст. 1274 ЦК України відмовилися від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь сина спадкодавця - позивача у справі, про що ними у визначений законом строк були подані до нотаріальної контори відповідні заяви (а.с.51,52) 20 червня 2017 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] (а.с.20, 51 на звороті) 18 квітня 2018 року на ім'я позивача державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальковим Є.В. були видані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], в тому числі на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] (а.с.54-59). Однак 18 квітня 2018 держаний нотаріус Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальков Є.В. своєю постановою № 1296/02-31 відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для обслуговування вищезазначеного житлового будинку, у зв'язку з тим, що ним не були пред'явлені документи, що підтверджують право власності [PERSON] на вищезазначену земельну ділянку. Факт прийняття позивачем спадщини судом не оспорюється. За життя [PERSON] не зареєструвала належним чином своє право власності на спірну земельну ділянку, проте у суду не викликає сумніву той факт, що земельна ділянка площею 0,0600 га, для обслуговування житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] дійсно належить спадкодавцю [PERSON] оскільки даний факт підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою 23 липня 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2724 (а.с.18). Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Враховуючи те, що є спадкоємцем першої черги, прийняв спадщину відповідно до вимог п. 1 ст. 1269 ЦК України та отримав свідоцтва про право на спадщину за законом, інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача та приймаючи до уваги той факт, що спадкодавець правомірно набула право власності на спадкове майно, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, для обслуговування житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] в м. Нікополі, Дніпропетровської області. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved