overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником будинку [ADDRESS]. Крім позивача у вказаній квартирі зареєстрований відповідач - [PERSON] З дня реєстрації - 02.10.2010 р. відповідач не проживає за місцем реєстрації, не сплачує комунальних послуг, не веде з позивачем сумісного побуту, його речей у бдудинку немає. Позивачу тяжко сплачувати комунальні послуги, у зв'язку з чим просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS], на розподілі судових витрат наполягав. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та проти заочного рішення суду не заперечував. Відповідач у судовому засіданні присутній не був з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку передбаченому ч.5 ст.74 ЦПК України. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідача чи про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідача за наявними в справі доказами. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв 'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі рішення суду від 02.10.2006 року, ухваленого Жовтневим районним судом м. Маріуполя по цивільній справі № 2-4208/2006 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору домашнього правочину купівлі-продажу будинку дійсним, належить на праві приватної власності будинок [ADDRESS] (а.с.5,6). Відповідно до довідки № 6 від 20.12.2014р, наданої комітетом самоорганізації населення «Правий беріг», [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.7) Згідно з випискою з Домової книги для прописки громадян, які мешкають у буд [ADDRESS] [PERSON], [INFO], зареєстрований за вищевказаною адресою. Згідно зі ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік. З огляду на наведене суд вважає за можливе визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS], оскільки відповідач з 2010 року не мешкає у спірному будинку без поважних причин, що підтверджується об'єктивними доказами, які маються в матеріалах справи. Зважаючи на те, що позов підлягає повному задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати в сумі 243,60 грн. та витрати понесені позивачем на правову допомогу у розмірі 300 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником будинку №53 по вул. Бахмутській в м. Маріуполі. Крім позивача у вказаному будинку зареєстрована відповідачка [PERSON] колишня дружина його сина. З лютого 2014 р. відповідачка не проживає за місцем реєстрації, не сплачує комунальних послуг, не веде з позивачем сумісного побуту, її речей у будинку немає. Позивач на теперішній час офіційно не працевлаштований та йому тяжко сплачувати комунальні послуги, у звязку з чим просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком №53 по вул. Бахмутській в м. Маріуполі . Позивач надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та проти заочного рішення суду не заперечував. Віповідачка у судовому засіданні присутня не була з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином в порядку передбаченому ч.5 ст.74 ЦПК України. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідачки чи про відкладення розгляду справи від відповідачки до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідачки за наявними в справі доказами. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв 'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 15.12.2000 року належить будинок №53 по вул. Бахмутській в м. Маріуполі, що також підтверджується реєстраційним посвідченням від 02.04.2001 року (а.с.8,12). Відповідно до довідки про склад сім'ї, наданої КСН «Новосьоловка», будинок №53 по вул. Бахмутській в м. Маріуполі належить на праві власності [PERSON] та крім нього у даному будинку зареєстрований відповідач невістка [PERSON], [INFO] (а.с.17). Згідно з актом від 28.05.2015 року, складеним КСН «Новосьоловка», [PERSON] зареєстрована у [INFO], але фактично там не мешкає (а.с.18). Згідно зі ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік. З огляду на наведене суд вважає за можливе визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком №53 по вул. Бахмутській в м. Маріуполі, оскільки відповідачка з лютого 2014 року не мешкає у спірному будинку без поважних причин, що підтверджується об'єктивними доказами, які маються в матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS]. Крім позивача у вказаній квартирі зареєстрована відповідачка - [PERSON] З 1996 року по день звернення до суду відповідачка не проживає за місцем реєстрації, не сплачує комунальних послуг, не веде з позивачем сумісного побуту, її речей у квартирі немає, у зв'язку з чим просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], на розподілі судових витрат не наполягав. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та проти заочного розглядусправи не заперечував. Відповідачка у судовому засіданні присутня не була з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином в порядку передбаченому ч.5 ст.74 ЦПК України. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідачки чи про відкладення розгляду справи від відповідачки до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідачки за наявними в справі доказами. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі рішення суду від 27.12.2000 року, ухваленого Жовтневим районним судом м. Маріуполя по цивільній справі № 2-5061/2000-12-27 за позовом [PERSON] до [PERSON], «ЖЕК-22» про визнання права власності на квартиру, належить на праві власності квартира [ADDRESS] (а.с.5). Крім того, з даного рішення суду вбачається, що окрім позивача, який є власником квартири, у спірній квартирі також зареєстрована відповідачка - [PERSON], яка у зв'язку із виїздом за межі України не мешкає у спірній квартирі. Згідно зі ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік. З огляду на наведене суд вважає за можливе визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], оскільки відповідачка з 1996 року не мешкає у спірній квартирі без поважних причин, що підтверджується об'єктивними доказами, які маються в матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи на те, що він є власником 12/25 будинку №168 по вул. Донецькій в Приморському районі м. Маріуполі, житловою площею 30.1 кв.м. земельної ділянки з розташованими на ній спорудами згідно свідоцтва на право на спадок за законом НВ №0350033 від 16.01.1998 року, реєстраційний запис БТІ м. Маріуполя №5497 від 19.01.1998 року. Крім нього, в домоволодінні з 16.05.2007 року зареєстрований відповідач [PERSON], який з 05.06.2013 року в будинку не мешкає, особистих речей в будинку не має, витрат по утриманню нерухомості не несе. Прохав визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Маріуполь, вул. Донецька, б. 168 із подальшим зняттям з реєстрації за вище вказано адресою. Позивач в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що мається розписка на бланку судової повістки, в результаті чого, згідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно із положеннями ст. 150 ЖК України Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З наданих суду матеріалів вбачається, що [PERSON] є власником 2/25 будинку №168 по вул. Донецькій в Приморському районі м. Маріуполі, житловою площею 30.1 кв.м. земельної ділянки з розташованими на ній спорудами згідно свідоцтва на право на спадок за законом НВ №0350033 від 16.01.1998 року, реєстраційний запис БТІ м. Маріуполя №5497 від 19.01.1998 року (а. с. 5, 6-18). В домволодінні з 16.05.2007 року зареєстровано відповідача, [PERSON], який в будинку не мешкає, витрат по його утриманню не несе. Відсутність відповідача [PERSON] підтверджено актом довідкою КСН «Слободка - Гавань» від 10.12.2014 року. (а. с. 3). За наведених підстав суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Маріуполь, вул. Донецька, б. 168.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи на те, що він є власником 1/3 будинковолодіння №60 по вул. Лінніка в Приморському районі м. Маріуполі згідно договору дарування №1153 від 02.07.2002 року, зареєстрованого Маріупольским БТІ 19.07.2002 року за №1344. Крім нього, в належній йому частині будинковолодіння зареєстровано [PERSON] та [PERSON], які з жовтня 2012 року в будинку не мешкають, їх особистих речей в будинку не має, витрат по утриманню нерухомості не несуть. Прохав визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: м. Маріуполь, вул. Лінніка, б. 60. Позивач в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не зявились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в результаті чого, згідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного: Згідно із положеннями ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З наданих суду матеріалів вбачається, що [PERSON] є власником 1/3 будинковолодіння №60 по вул. Лінніка в Приморському районі м. Маріуполя, що підтверджується договором дарування №1153 від 02.07.2002 року (а. с. 17), реєстраційним свідоцтвом, виданим Маріупольским БТІ 19.07.2002 року за №1344 (а. с. 4) та несе витрати по утриманню майна (а. с. 5-15). В будинку зареєстровано відповідачів [PERSON] та [PERSON], які в будинку не мешкають, витрат по його утриманню не несуть, відсутність відповідачів підтверджено актами від 16.04.2015 року (а. с. 16) та від 23.04.2015 року (а. с. 3) За наведених підстав суд вважає можливим визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: м. Маріуполь, вул. Лінніка, б. 60.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи на те, що він є власником 9/50 домоволодіння 10 по вул. Богдана в Приморському районі м. Маріуполя на підставі договору дарування №1881 від 24.01.1979 року. Крім нього, в належній йому частині домоволодіння з 07.03.1999 року зареєстровано [PERSON] та з 25.11.2008 року зареєстровано [PERSON], які з моменту своєї реєстрації в будинку не мешкають, їх особистих речей в будинку не має, витрат по утриманню нерухомості не несуть. Просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: м. Маріуполь, вул. Богдана, б. 10. Позивач в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не зявились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в результаті чого, згідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного: Згідно із положеннями ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З наданих суду матеріалів вбачається, що [PERSON] є власником 9/50 частини домоволодіння №10 по вул. Богдана в Приморському районі м. Маріуполя, на підставі договору дарування №1881 від 24.01.1979 року (а. с. 7-9) В будинку крім позивача 03.03.1999 року було зареєстровано [PERSON], 25.11.2008 року зареєстровано [PERSON], які з моменту реєстрації в будинку не мешкають (а. с. 11-12). Згідно акту КСН «Селище Кіровка» від 02.09.2015 року, [PERSON] та [PERSON] в будинку 10 по вул. Богдана не мешкають, особистих речей в будинку не має. (а. с. 10). За наведених підстав суд вважає можливим визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: м. Маріуполь, вул. Богдана, б. 10.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи на те, що він є власником будинку 3 по вул. Відрадна в Приморському районі м. Маріуполя на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.11.2011 року. Крім нього, в належному йому домоволодінні зареєстровано [PERSON], колишнього чоловіка позивача, який з червня 2014 року в будинку не мешкає, його особистих речей в будинку не має, витрат по утриманню нерухомості не несе. Прохав визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Маріуполь, вул. Відрадна, б. 3. Позивач в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, згідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного: Згідно із положеннями ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З наданих суду матеріалів вбачається, що [PERSON] є власником домоволодіння №3 по вул. Відрадна в Приморському районі м. Маріуполя, на підставі свідоцтва на право власності за заповітом від 12.11.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-1340 (а. с. 4), витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №22901224 від 10.06.2014 року (а. с. 5). В будинку крім позивача було зареєстрованого [PERSON] (а. с. 7-9), чоловіка позивача (а. с. 6), шлюб з яким розірвано згідно рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 07.08.2015 року (а. с. 10-11). Згідно акту КСН «Селище Південне» від 15.09.2015 року, [PERSON] в будинку 3 по вул. Відрадна не мешкає, особистих речей в будинку не має. (а. с. 12). За наведених підстав суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Маріуполь, вул. Відрадна, б. 3.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи на те, що він є власником будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на власність [NUMBER] від 05.10.1998 року, зареєстрованого в Міському бюро технічної інвентаризації міського відділу комунального господарства. Крім нього, в належному йому будинку зареєстровано [PERSON], який більше 10 років в будинку не мешкає, його особистих речей в будинку не має, витрат по утриманню нерухомості не несе. Просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутності. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлені належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного: Згідно із положеннями ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З наданих суду матеріалів вбачається, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на власність [NUMBER] від 05.10.1998 року, зареєстрованого в Міському бюро технічної інвентаризації міського відділу комунального господарства (а. с. 6-7, 9) В будинку крім позивача, зареєстровано [PERSON], який тривалий часу в будинку не мешкає (а. с. 8), особистих речей в будинку не має. За наведених підстав суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи на те, що він є власником будинку №17 по вул. Повітрянофлотська в Приморському районі м. Маріуполя на підставі договору свідоцтва на право власності від 28.07.2015 року. Відповідачів було зареєстровано в належному позивачу будинку 22.07.2009 року. В будинку відповідачі не мешкали з моменту реєстрації, більше року в будинку не мешкають, їх особистих речей в будинку не має, витрат по утриманню нерухомості не несуть. Просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: м. Маріуполь, вул. Повітрянофлотська, б. 17. Позивач в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного: Згідно із положеннями ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З наданих суду матеріалів вбачається, що [PERSON] є власником будинку №17 по вул. Повітрянофлотська в Приморському районі м. Маріуполя на підставі свідоцтва на право власності від 28.07.2015 року (а. с. 8) В будинку крім позивача, зареєстровано [PERSON] та [PERSON] (а. с. 9-11) Згідно акту КСН « Селище Південне» від 16.08.2016 року відповідачі більше одного року в будинку не мешкають, особистих речей в будинку не має (а. с. 12) За наведених підстав суд вважає можливим визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: м. Маріуполь, вул. Повітрянофлотська, б. 17.

Outcome: approved