Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселення, та просить усунути йому перешкоди у користуванні жилим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS], шляхом вселення. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він являється сином відповідача та є постійно зареєстрованим в спірній квартирі, проте [PERSON] чинить перешкоди позивачеві в користуванні жилим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача та позивач заявлені позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на ту обставину, що позивач намагається протиправно заволодіти його приватною власністю. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідач перебував у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу у них народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. У зв'язку з тим, що сімейне життя не склалось 01.04.2013 року Святошинським районним судом м. Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до договору купівлі-продажу від 7.02.1995р. квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON] Відповідно до довідки форми № 3 в спірній квартирі [ADDRESS], зареєстровані сторони по справі [PERSON] та [PERSON] Позивач у судовому засіданні зазначив, що до квітня 2014 року проживав за місцем реєстрації в спірній квартирі [ADDRESS], а в квітні 2014 року відповідач [PERSON] забрав у нього ключі від квартири та перешкоджає у проживанні у спірній квартирі. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.08.2014 року, яке набрало законної сили, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про припинення сервітуту за адресою: [ADDRESS], відмовлено. Зазначеним рішенням суду встановлено, що [PERSON] в період квітня-травня 2014 року чинив перешкоди сину [PERSON] щодо можливості проживання у спірній квартирі. Вказані обставини про те, що відповідач чинить позивачу перешкоди щодо мешкання у спірній квартирі також підтверджуються наданими суду висновками Святошинського РУ ГУМВС України в м.Києві за період травня - липня 2014р. Згідно з вимогами ст.156 ЖК України, члени сім»ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ст.161 ЖК України, особи, що вселились в жиле приміщення як члени сім»ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім»ї права користування приміщенням, якщо при їх вселенні між цими особами, наймодавцем, наймачем та членами його сім»ї, які проживають разом з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно з вимогами ст.157 ЖК України, членів сім»ї власника жилої квартири може бути виселено лише у випадках, передбачених ч.1 ст.116 ЖК України, відповідно до якої якщо наймач, члени його сім»ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних провадиться без надання іншого жилого приміщення. Як встановлено судом, позивач вселився та був постійно зареєстрований у жилому приміщенні як член сім»ї власника, набув рівного з іншими членами сім»ї права користування жилим приміщенням, іншого житла позивач не має, а ст.47 Конституції України гарантує кожному право на житло і є нормою прямої дії. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає, що позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселення підлягають задоволенню, оскільки вони знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved