Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 24.07.2012р. уклав із відповідачем кредитний договір за яким відповідач отримав кредит в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач неналежним чином виконував обовязки за кредитним договором, внаслідок чого в нього виникла заборгованість, яка станом на 30.09.2018р. становить 106455,26 грн. та складається з 1990,71 грн. заборгованості за кредитом, 99281,43 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 5183,12 грн. заборгованості за пенею та комісією. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 16.01.2019р. даний позов було передано за підсудністю до Ленінського районного суду м.Харкова. Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 05.02.2019р. було відкрито провадження у справі та позов призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Від представника позивача не надходило клопотань про розгляд справи в загальному порядку. Відповідач відзиву на позов, заперечень або клопотань до суду не надав. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Таким чином суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 24.07.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, позичальник виявив бажання оформити кредитну карту «кредитка Універсальна» (аркуш справи 7). Разом із цим, ця анкета-заява не містить відмітки, яку саме кредитну карту Ууніверсальна «30 днів пільгового періоду», «55 днів пільгового періоду», «contract» або «gold» бажав отримати відповідач. Також, дуже дрібним шрифтом зазначено, що договір між позичальником та банком складається з заяви, памятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг, а також тарифів. (а.с. 7) Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» містить різні процентні ставки для різних видів карток: «Універсальна 30 днів пільгового періоду», «Універсальна 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold». Картка «Універсальна 30 днів пільгового періоду» встановлює базову процентну ставку 3% на місяць, що дорівнює 36% річних. Картка «Універсальна 55 днів пільгового періоду» встановлює базову процентну ставку в місяць 2,5%, що дорівнює 30% річних, при цьому зазначено, що за тратами здійсненими з 01.09.2014р. 2,9% (що дорівнює 30% річних) та за тратами здійсненими з 01.04.2015р. 3,6% (що дорівнює 43,2% річних) (а.с. 8) Відповідно до витягу з «Умов та правил надання банківських послуг», пунктом 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено можливість банку проводити зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому, Банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку, згідно п. 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо на протязі 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про непогодження зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові зміни. (зворотній бік аркуша справи 14). Пункт 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» встановлює, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих процентів і комісій. (а.с. 9-32) Згідно до розрахунку позивача, заборгованість відповідача [PERSON] станом 30.09.2018р. становить 106455,26 грн. та складається з 1990,71 грн. заборгованості за кредитом, 99281,43 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 5183,12 грн. заборгованості за пенею та комісією (а.с. 5-6). Згідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до п.1. ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Судом встановлено, що позивачем було надано відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку 24.07.2012р., заборгованість за тілом кредиту по якому станом на 30.09.2018р. складає 1990,71 грн. Що стосується виду кредитної картки, процентної ставки, її підвищення, а також нарахування пені, то позивач зазначив у позовній заяві відомості, які не відповідають поданим додаткам до позову. Так, в позові ПАТ КБ «ПриватБанк» вказує, що кредитний договір було укладено зі сплатою відсотків на рік 36%. (а.с. 2) Який саме тип кредитної картки було видано [PERSON] в позовній заяві позивач не вказує конкретно. Відомостей про час, підстави та порядок зміни процентної ставки позивач у позові також не вказує. Анкета-заява, що була заповнена [PERSON], на підставі якої укладено кредитний договір (а.с. 7) не містить конкретизації щодо відсотків та типу кредитної картки «універсальна», яку бажала отримати [PERSON] В даному випадку, невизначеність із видом кредитної картки, щодо якої було укладено кредитний договір, є порушенням суттєвих умов кредитного договору, оскільки різні види кредитних карток «універсальна», що пропонує ПАТ КБ «ПриватБанк» передбачають різні розміри процентних ставок та різний порядок нарахування пені. Разом із цим, в розрахунку в колнках щодо процентної ставки ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначає процентні ставки поточної заборгованості 36%, 30%, 43,20%, а в колонці процентних ставок простроченої заборгованості зазначає 72%,30%, 34,80%, 43,20%. Але при цьому ні в позові, ні в розрахунку боргу позивач не посилається на відповідні положення договору а також обставини, за яких розмірі процентної ставки ним було змінено. За таких обставин, враховуючи невизначеність у поданих доказах, суд застосовує процентну ставку 36 % на яку ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається у своїй позовній заяві (а.с. 2). Пункт 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачає, що при вирішенні спорів щодо правомірності підвищення процентної ставки згідно зі статтею 1056-1 ЦК України, у зв'язку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року № 661-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суди мають виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року, що всі рішення банку в будь-якій формі (постанова, рішення, інформаційний лист) щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку є неправомірними лише з 10 січня 2009 року. При вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК України, або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК України. При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Пунктом 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено можливість банку проводити зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому, Банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку, згідно п. 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо на протязі 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про непогодження зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові зміни. (зворотній бік аркуша справи 12). За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, при цьому кожна сторона відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Подавши свої докази, позивач реалізував своє право на доказування і одночасно виконав обов'язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Позивач не скористався своїм правом, щоб довести всі обставини, на які посилався при обґрунтуванні позову, зокрема правильність розрахунку боргу. Відомостей про те, що із [PERSON] було погоджено, що процентна ставка за кредитним договором змінювалася, до суду не подано. Саме по собі зазначення зміни процентної ставки в розрахунку не є підтвердженням цієї обставини. Також, банком не подано суду жодних відомостей про спосіб та формулу нарахування процентів. За таких обставин суд вважає, що позивачем не доведено дотримання процедури підвищення процентної ставки, а тому підстави для застосування відповідачу процентної ставки в розмірі, що більшим 36% (на які позивач посилається у позові) відсутні. Тому заборгованість за процентами 99281,43 грн. щодо тіла кредиту 1990,71 грн. з 2012р. по 2018р. явно не відповідає дійсності. Загальна кількість місяців, за які мають бути нараховані відсотки необхідно розраховувати з моменту укладення договору з 24.07.2012р. по 30.09.2018р., по який заявлено позовні вимоги, тобто за 86 місяців. 36% річних від 1990,71 грн. складають 716,66 грн. 716,66 грн. поділити на 12 місяців дорівнює 59,72 грн. на місяць. Таким чином, заборгованість зі сплати відсотків із розрахунку 36% річних на тіло кредиту 1990,71 грн. за 86 місяців дорівнює (59,72грн. помножити на 86 місяців) 5135,92 грн. Що стосується вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією, суд зазначає наступне. В позові на а.с.3 вказано, що заборгованість за пенею та комісією складає 5183,12 грн. В розрахунку на зворотньому боці а.с. 6 зазначено, що дане нарахування є комісією. Ані розрахунок заборгованості, ані позовна заява не містять посилань на конкретні пункти кредитного договору (або його складових), якими передбачено спосіб нарахування комісії, або пені і комісії разом. Пеня та комісія мають різну правову природу, згідно до ЦК України і мають різні правові підстави застосування і виникнення. Так, пеня, в розумінні ст.ст. 546, 549 ЦК України являється неустойкою (тобто способом забезпечення виконання зобовязання), і її нарахування розпочинається у разі несвоєчасного виконання зобовязання. Стаття 1011 ЦК України тлумачить термін «комісія» як договір, за яким одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Сам позивач у своєму розрахунку зазначає, що дана складова боргу є комісією. На аркуші справи 8 у витягу з тарифів, зазначено, що у кредитці «універсальна сontract» застосовується щомісячна комісія 15 грн., а у кредитці «універсальна gold» - щорічна комісія 500 грн. Проте, позивач не зазначив, який саме вид кредитки з чотирьох видів карток «універсальна» за кредитним договором було надано відповідачу, та чи є в них комісія. У звязку із цим, позивачем жодним чином не обґрунтовано яким чином заявлена у позові вимога «заборгованість за пенею та комісією» у розмірі 5183,12 грн. була розрахована, якими конкретними пунктами складових кредитного договору передбачена саме ця пеня та комісія, а тому неможна вважати обґрунтованою та доведеною цю складову заборгованості за кредитним договором. Таким чином на користь ПАТ КБ «Приват Банк» з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, що складається з 1990,71 грн. заборгованості за кредитом, 5135,92 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, що разом складає 7126,63 грн. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати що складаються із сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог. Так, суму задоволених вимог 7126,33 треба помножити на 100 та поділити на суму первісних вимог 106455,26 грн., що дорівнює 6,69% 6,69 відсотків від суми сплаченого позивачем судового збору 1921,00 грн. дорівнює 128,51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial