Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.03.2006 року між Приватним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» (надалі - ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачем не виконуються належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 30.04.2017 року за відповідачем [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.04.2017 року у розмірі 14019,22 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 1841,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 11034,45 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 643,77 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник позивача надав до суду заяву, де просить слухати справу без його участі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позов. Представник позивача Козирід Р.О., яка діє на підставі довіреності в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про застосування до позовних вимог строку позовної давності в зв'язку з чим в задоволені позовних вимог просить відмовити в повному обсязі. За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст.280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач ПАТ КБ «ПриватБанк». У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України , судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 14.03.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачем не виконуються належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено, що станом на 30.04.2017 року за відповідачем [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.03.2006 року у розмірі 14019,22 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту - 1841,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 11034,45 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 643,77 грн. З заяви про застосування позовної давності та з розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається що останній платіж в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору було здійснено відповідачем 19.11.2014 року в сумі 200.00 грн, вказана дата є останньою коли відповідач визнавав борг та сплачував заборгованість. В зв'язку з тим, що останньою датою якою відповідач здійснив погашення заборгованості за кредитним договором є 19.11.2014 року, а позивач звернувся з позовом до суду 25.05.2017 року, то строк звернення до суду позивачем пропущено не було. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. В зв'язку з викладеним суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності. Виходячи з того, що відповідач [PERSON] не виконав умови кредитного договору, то суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача суми основного боргу та процентів. Крім цього, позивач просить стягнути на користь Банку 500 грн. + 643,77 грн. = 1143,77 грн. штрафу, нарахованого відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, який передбачає відповідальність за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з передбачених кредитним договором зобов'язань на строк більше 30 днів. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 14019,22 грн. Згідно платіжного доручення № PROM3BW59J від 13.05.2017 року позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved