Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, згодом уточнив позовні вимоги та просив також визначити місце проживання доньки разом із позивачкою. Позовні вимоги мотивував тим, що 15 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного тану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1542, був зареєстрований шлюб між сторонами. У шлюбі у сторін народилась донька, [PERSON] , [INFO] . Сторони шлюбні відносини не підтримують значний проміжок часу, а саме близько двох років. Спільного господарства не ведуть. Примирення між ними не можливе. Шлюб фактично розпався та носить формальний характер, тому підлягає розірванню. У свідоцтві про народження доньки батьком записаний [PERSON] . Донька проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні та вихованні. Як зазначила позивачка, знаючи, що дитина потребує постійної батьківської уваги та допомоги, відповідач належної матеріальної допомоги не надає. Позивачка звернулась до суду 17 лютого 2020 року з проханням стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 3000 гривень, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] включно. Також просила визначити місце проживання доньки [PERSON] разом з матір`ю. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л. В. від 27 лютого 2020 року, цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини було передано до Суворовського районного суду міста Одеси для розгляду за територіальною підсудністю. Справу отримано судом 04 червня 2020 року та передано головуючому-судді Сувертак І. В. 05 червня 2020 року. Ухвалою суду від 03 липня 2020 року суддею прийнято до свого розгляду зазначену цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. (а.с. 53,54). Ухвалою суду від 26 жовтня 2020 року суддею прийнято до свого розгляду заяву про зміну предмету позову позивача [PERSON] , що подана в рамках розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] ( [ADDRESS] ) до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. (а.с. 67,68). Залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи без самостійних вимог орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради (м. Одеса, пр. Добровольського, буд. 106). Позивачка в судове засідання не з`явилась, нею подано клопотання про розгляд справи у її відсутності, підтримала позов та просив задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб між сторонами та при винесені рішення визначити місце проживання дитини разом з матір`ю та стягнути аліменти на утримання доньки у заявленому в позові розмірі. (а.с. 71). Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся у встановленому порядку, надав клопотання про розгляд справи у його відсутності та проти задоволення позову не заперечував. (а.с. 70). Згідно до вимог ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Суд встановив, що 15 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного тану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1542, був зареєстрований шлюб між сторонами. (а.с. 16). У шлюбі у сторін народилась донька, [PERSON] , [INFO] . (а.с. 11). У свідоцтві про народження доньки батьком записаний [PERSON] . Донька проживає разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні та вихованні. Позивачка звернулась до суду 23 січня 2020 року з проханням стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 3000 гривень, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] включно. Згідно ч.1\~ст. 24 СК\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини\~сторін,\~суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам їхньої доньки, як це передбачено\~ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , носить формальний характер і підлягає розірванню. Правилами ч.1 ст.81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є обов`язком батьків, що випливає зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. (ч. 2 ст. 182 СК України). За правилами ч.8 ст.7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до\~ст.9 Конституції України\~є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від\~\~неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи.\~\~\~\~\~\~\~ Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов`язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. Згідно ч.1\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із штампом суду на позовній заяві, позивач подав її 17 лютого 2020 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 17 лютого 2020 року. Згідно зі ст.\~80\~СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно з частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того, частиною 1 ст.\~184\~СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається із вказаних норм закону спосіб стягнення аліментів визначається судом за вибором позивача, на утримання дитини, з якою вказана особа проживає. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне\~значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальний стан сторін,\~з врахуванням\~встановленого законом\~розміру прожиткового мінімуму\~для\~неповнолітніх дітей, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін,\~стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання\~доньки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, проте не менше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до повноліття доньки [PERSON] . За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Таким чином, суд вважає, що після розірвання шлюбу неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачкою, слід залишити мешкати разом з нею, [PERSON] , [INFO] . Також, відповідно до положення\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним\~\~стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок, за позовну вимогу про стягнення аліментів та стягнути частину судових витрат, що понесла [PERSON] , у розмірі 1681 гривень 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved