Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, мотивуючи тим, що 08.08.2014р. на вулиці 13-Східній у Херсоні сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], який належить позивачу та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок того, що [PERSON] у порушення вимог п.п.10.9, 10.10 ПДР України, керуючи автомобілем здійснила рух заднім ходом не переконавшись в безпеці даного маневру в результаті чого здійснила наїзд на стоячий автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Дніпровського районного суду м.Херсона від 29.09.2014р. [PERSON] визнано винною у скоєнні ДТП. Відповідно до висновку №571 від 26.08.2014р. вартість відновлюваного ремонту автомобіля [NUMBER], складає 18124,47грн., вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику вказаного автомобіля складає 32700,50грн., в тому числі втрата товарної вартості у розмірі 14576,03грн. Збитки частково відшкодовано страховою компанією, а саме в розмірі 18124,47грн. Крім того позивач вважає, що йому завдана ще й моральна шкода, яку він оціню в 3700,00грн. У добровільному порядку відповідач відшкодувати заподіяну шкоду відмовляється. У зв'язку з наведеним просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 14576,03грн. майнову шкоду; 3700,00грн. компенсації моральної шкоди і відшкодувати судові витрати. Позивач надав заяву про розгляд справу без його участі, позовні вимоги підтримавши в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, однак надала заяву про розгляд справу без її участі, крім того надала заяву відповідно якої просила відмовити в задоволенні позову оскільки вона не є власником автомобіля. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ №867439, власником транспортного засобу марки «Hyundai Santa Fe», д.н. [NUMBER] є [PERSON] Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м.Херсона від 29.09.2014р., яка набрала законної сили, встановлено, що 08.08.2014р. о 17-45год.на вулиці 13-Східній у Херсоні [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] здійснила рух заднім ходом не переконавшись в безпеці даного маневру в результаті чого здійснила наїзд на стоячий автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON],, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п. 10.9, 10.10 ПДР України, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425грн. Відповідно до висновку №571 від 26.08.2014р. вартість відновлюваного ремонту автомобіля [NUMBER], складає 18124,47грн., вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику вказаного автомобіля складає 32700,50грн., в тому числі втрата товарної вартості у розмірі 14576,03грн. Згідно квитанції позивачем оплачено судовий збір - 243,60грн. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.3 ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до п.2 ч.3 ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користі якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак ст.57 ЦПК України, передбачає, що доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись при цьому рівними процесуальними правами на засадах змагальності сторін, згідно вимог ст.10 ЦПК України, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що позивач, не надав доказів, що відповідач на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіла транспортним засобом, тому, вважає доцільним відмовити у задоволенні позовних вимог, щодо відшкодування матеріальної шкоди, а щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає доцільним відмовити у задоволенні цих вимог, як похідних.

Outcome: dismissed