Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловик» про визнання незаконним нарахування суми боргу, мотивуючи свої вимоги наступним. 27.03.2013 року позивач придбав квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до договору № 794 від 19.03.2013 року «Про реструктуризацію заборгованості з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території» між колишнім власником [PERSON] та відповідачем укладено договір про сплату заборгованості, [PERSON] зобов'язався погасити заборгованість в сумі 6012, 69 грн. Позивач вказує, що став власником квартири 27.03.2013 року, тому борг в сумі 6217, 48 грн. не міг утворитись. Кожен місяць позивач сплачує комунальні послуги. Просив визнати незаконним нарахування суми боргу. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що став власником квартири 27.03.2013 року, кожен місяць сплачує комунальні послуги. Борг в сумі 6217, 48 грн є боргом колишнього власника. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що дійсно борг в сумі 6217, 48 грн є боргом колишнього власника. Ніяких нарахувань боргу відповідач відносно позивача не здійснював. Просив відмовити у задоволенні позову. Судом в межах заявлених вимог і на підставі наданих особами, які брали участь у справі, доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу від 27.03.2013 року [PERSON] придбав квартиру за адресою: [ADDRESS]. 16 вересня 2013 року між сторонами був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових території. 19 березня 2013 року між ТОВ «Житловик» та [PERSON] був укладений договір № 794 про реструктуризацію заборгованості з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території, відповідно до якого сума заборгованості за адресою: [ADDRESS], станом на 19 березня 2013 року складає 6012, 69 грн. З акту ТОВ «Житловик» від 11 вересня 2013 року вбачається, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] тривалий час ніхто не мешкає. З квитанцій вбачається , що позивач кожен місяць сплачує квартирну плату. Із зазначених позивачем предмета та підстав позову вбачається, що предметом спору стало визнання незаконним нарахування суми боргу. Разом з тим згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа вправі в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу. Відповідно до змісту ст. ст. 11,15 ЦК цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Визнання незаконним нарахування суми боргу не передбачено діючим законодавством, як спосіб захисту прав. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловик» про визнання незаконним нарахування суми боргу задоволенню не підлягають. На підставі ст. ст. 11,15,16 ЦК України,

Outcome: dismissed