Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 62830,47 грн. боргу та сплачену суму судового збору в розмірі 628,31 грн., мотивуючи позов тим, що 09 грудня 2011 між позивачем та відповідачем укладено договір позики грошових коштів та передано 80000,0 грн. 01 листопада 2013 року відповідача [PERSON] звільнено з посади провідника пасажирського вагону резерву провідників дільниці 1 групи Вагонного депо Донецьк ДП «Донецька залізниця» та при звільненні з роботи, залишок заборгованості позики повинен бути погашений працівником самостійно не пізніше дня звільнення. 21 листопада 2013 року відповідачу надсилався лист з проханням сплатити залишок позики, відповідь на цей лист так і не надійшла, а залишок позики в розмірі 62830 грн. 47 коп. сплачено не було, тому позивач просить стягнути зазначену суму та сплачену суму судового збору. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог закону, причини неявки суду невідомі. В зв'язку з цим суд на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору - зобов'язання № 1077 від 09 грудня 2011 року на підстав Положення «Про розміри та порядок надання і погашення безвідсоткових позик працівникам ДП «Донецька залізниця» затвердженого Наказом № 222/Н від 27 квітня 2010 року з відповідачем, як з працівником ДП «Донецька залізниця» [PERSON] надано безпроцентну позику у сумі 80000 грн. (арк. справи 5). Згідно платіжного доручення № 5169 [PERSON] 26 грудня 2011 року отримала гроші в сумі 80000 грн. (арк. справи 7). Відповідно до наказу № 1263/ОС від 01 листопада 2013 року [PERSON] звільнена з посади провідника пасажирського вагону резерву провідників дільниці 1 групи Вагонного депо Донецьк ДП «Донецька залізниця» за рішенням Апеляційного суду Донецької області, відповідно до п.8 ст. 36 КЗпП України (арк. справи 4). Згідно п.5.2 Договору, в разі зміни позивальником місця роботи, залишок заборгованості повинен бути погашений самостійно у безсуперечному порядку. Відповідно до п. 18 Положення, при звільненні з роботи, залишок заборгованості позики повинен бути погашений працівником самостійно не пізніше дня звільнення, тобто не пізніше 01 листопада 2013 року. 21 листопада 2013 року за вихідним № 4206 [PERSON] надіслано лист з проханням сплатити залишок позики, однак вимога була проігнорована. У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Таким чином, 09 грудня 2011 р., між сторонами були укладені договори позики, оформлені у простій письмовій формі. Згідно ст.1047 ч.2 ЦК України на підтвердження укладання договору позики може бути представлена розписка позичальника. На підтвердження договору позивачем представлений оригінал боргового документу відповідача від 09 грудня 2011 р. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні встановлено, що відповідач у встановлені договорами позики від 09 грудня 2011 року, строк не повернув грошові кошти. Оскільки в позивача є боргові документи відповідача, а у відповідачем не надані документи позивача про погашення відповідачем суми боргу, то зазначені обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що борг відповідача перед позивачем за договорами позики від 09 грудня 2011 р. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в примусовому порядку. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виповняться належним чином відповідно до умов договору і вимогам ЦК України. У відповідності ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свої зобов'язання і на підставі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Вказані обставини дають суду підстави стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за вищевказаним договором позики, оскільки позов є обґрунтованим та заснованим на законі, в зв'язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. На користь позивача підлягає стягненню з відповідача сума заборгованості у розмірі 62830 грн. 47 коп. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого ним судового збору в розмірі 628,31 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved