Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого покликався на те, що згідно кредитного договору №358/ФКВ-07, укладеного 08.10.2007р. між ТзОВ «Український промисловий банк» та відповідачем [PERSON], банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 21999 доларів США з розрахунку 10,5% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 08.10.2007р. по 07.10.2014р. Мета кредитування - придбання автомобіля. 30.06.2010р. між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку» в порядку та на умовах, визначених договором. Укрпромбанк передає (відступає) Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, та має право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 358/ФКВ-07 від 08.10.2007р. Відповідно до кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами у розмірі не менш як 262 долара США по 20 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Щомісячна комісія за управління кредитом складає 0,1% від суми кредиту. Однак, [PERSON] взяті на себе зобов'язання протягом тривалого часу належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі і шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 02.01.2014р. його заборгованість по кредиту становить 117184,91грн., з яких: 92231,31грн. - тіло кредиту; 17437,13грн. - заборгованість за відсотками; 7516,47грн. - комісія за ведення кредиту. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Дельта Банк» - Лисенко В.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, покликаючись на викладені в заяві обставини, просив позов задоволити. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, долучила копію квитанції про часткову сплату кредиту. Просила позов задоволити частково, за винятком коштів, які були сплачені відповідачем 23.05.2014р. згідно з долученої квитанції. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 08.10.2007р. між ТзОВ «Український промисловий банк» та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір№358/ФКВ-07, згідно якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 21999 доларів США з розрахунку 10,5% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 08.10.2007р. по 07.10.2014р. Мета кредитування - придбання автомобіля (а.с.5-11,12). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) зобов'язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 30.06.2010р. між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку» в порядку та на умовах, визначених договором. Укрпромбанк передає (відступає) Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, та має право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 358/ФКВ-07 від 08.10.2007р. (а.с.21-25,26). Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.17) [PERSON] порушував графік погашення заборгованості, внаслідок чого кредит вчасно не сплачував, у зв'язку з чим його заборгованість перед позивачем станом на 14.01.2014р. становить 117184,91грн., з яких: 92231,31грн. - тіло кредиту; 17437,13грн. - заборгованість за відсотками; 7516,47грн. - комісія за ведення кредиту. При цьому 20.01.2014р. на адресу відповідача позивачем направлялась вимога про дострокове повернення кредиту (а.с.18), однак така останнім була проігнорована. В той же час з поданої представником відповідача квитанції № 35843681 від 23.05.2014р. вбачається, що [PERSON] в добровільному порядку погашено частину боргу у розмірі 2000 доларів США, що по курсу НБУ становить 23460грн. 92коп. (а.с.70). Дані обставини представником відповідача не заперечено, визнано, а згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відтак враховуючи вищенаведене, а також визнання представником відповідача в судовому засіданні суми боргу у розмірі 93723грн. 99коп. у зв'язку з частковим його погашенням в добровільному порядку (117184грн. 91коп. - 23460грн. 92коп.), чого в свою чергу не заперечив представник позивача, суд вважає, що позов слід задоволити частково, стягнувши з відповідача цю суму. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved