Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітніх [PERSON] та [PERSON] у розмірі по 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь особи, яка виховуватиме дітей. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що на обліку служби у справах дітей Дніпровської районної у м.Херсоні ради перебувають малолітні [PERSON] та [PERSON] , як такі, що опинились у складних життєвих обставинах, оскільки їх батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. На даний час діти проживають з бабусею - [PERSON] . Умови для проживання у дітей задовільні. Батьки життям дітей не цікавляться, не відвідують їх, повернути їх не намагаються, тами чином фактично повністю та свідомо самоусунулись від виховання та утримання дітей. Службою у справах дітей Дніпровської районної у м.Херсоні ради вичерпані всі можливі заходи впливу на [PERSON] та [PERSON] . Не усвідомлення ними наслідків неналежного виконання батьківських обов`язків, ситуація в родині тривалий час не покращується. Ухвалою суду від 07.06.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12.08.2021року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі були повідомлені про розгляд справи належним чином. В судове засідання не з`явились, відзиву на позовну заяву у строк, встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження, у справі, не надали, про причини своєї неявки суд не повідомили. Відповідно до 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 29.08.2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис №03. Згідно свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно листа від 10.11.2020 року №01-19/2219 родина [PERSON] перебуває на обліку у Херсонського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Херсонської міської ради. В ході перевірки з`ясовано, що діти проживають з бабусею, умови для проживання задовільні, батько та мати не приймають участі у вихованні та догляду дітей. Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї №1675/07-16 від 03.10.2020 року вихованням [PERSON] займається прабабуся [PERSON] , батько самоусунувся від виконання своїх обов`язків по відношенню до дитини. У Висновку оцінки потреб сім`ї від 10.11.2020 року вказано, що батьки самоусунулися від виконання своїх обов`язків, потреби дітей задовольняються силами прабабусі [PERSON] . З характеристики, виданої Антонівським ясла-садком №4 комбінованого типу з логопедичними групами Херсонської міської ради №11/02-06 від 25.02.2021 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] опікується бабуся [PERSON] . Мати [PERSON] заклад дошкільної освіти відвідувала двічі ( в жовті, в грудні), досягненнями дітей не цікавиться, не консультується ні з вихователями, ні з психологом закладу. Батько [PERSON] заклад не відвідував жодного разу. Згідно повідомлення ГУ НП в Херсонській області ХРУП Відділ поліції №1 інспектори сектору ювенальної превенції Херсонського районного управління поліції постійно підтримують зв`язок з [PERSON] , яка займається вихованням [PERSON] та [PERSON] . Матір дітей [PERSON] на зв`язок не виходить, уваги їм не приділяє. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] неодноразово звертався до органів поліції з заявами, в яких просить органи поліції прийняти міри до колишньої дружини [PERSON] , котра ухиляється від батьківських обов`язків. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 26.11.2020 року вихованням дітей [PERSON] та [PERSON] займається бабуся [PERSON] . Діти мають окрему кімнату, де створені зручні умови для проживання, мають необхідний одяг та взуття відповідно до пори року та віку. Мати [PERSON] залишила дітей на бабусю. Батько проживає окремо за адресою: [ADDRESS] . Виконавчий комітет Дніпровської районної у м.Херсоні ради надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківський прав [PERSON] , [PERSON] від 26.03.2021 року №2-49/684, в якому вказано, що [PERSON] , [PERSON] на теперішній час проживають з прабабусею [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання родини задовільні: діти мають в окремій кімнаті спальні місця, необхідний одяг та взуття, іграшки, але продуктів харчування та їх запасів недостатньо. Забезпечуються [PERSON] та [PERSON] виключно пенсією, яку отримує прабабуся. Враховуючи зазначене, орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , відносно їхніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України У відповідності зі ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати свою дитини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно ст.164 ч.3 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до п.п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК) та у статті 11 Закону України від 26.04.2001 №2402-ІІІ «Про охорону дитинства», згідно з якими регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд вважає, що батьки [PERSON] та [PERSON] повністю та свідомо самоусунулись від виховання та утримання дітей, оскільки неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають з прабабусею [PERSON] , батьки життям дітей не цікавляться, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами. На підставі викладеного, суд вважає що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим вважає за необхідне, як крайню міру, позбавити відповідачів батьківських прав у відношенні їх дітей. Суд вважає за доцільне, роз`яснити [PERSON] та [PERSON] положення ст.169 Сімейного Кодексу України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Окрім цього, відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд вважає доцільним задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів аліментів на утримання їх малолітніх дітей, оскільки вони, в силу вимог 180 СК України будучи батьками своїх дітей, зобов`язана їх матеріально утримувати. Згідно із ч.1 ст.191 ЦПК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі по 454 грн. з кожного.

Outcome: approved