Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивував тим, що 26 травня 2018 року [PERSON] одружився з [PERSON] Від шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . З січня 2019 року вони проживають окремо. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Під час спільного проживання виявилося, що у сторін різні погляди на життя. Це відображалося зокрема у відсутності порозуміння між ними, недбайливим ставленням з боку відповідача до позивача та неповагою, із-за чого часто виникали конфліктні ситуації та сварки. За наведених обставин шлюб укладений між ними носить лише формальний характер, примирення між ними неможливе. Сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їхнього розлучення. Майнових спорів між ними немає. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис за № 347 від 26 травня 2018 року. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак від позивача до суду надійшла заява, згідно з якою він просив провести розгляд справи у його відсутності та задовольнити позов. Відповідачка у судове засідання також не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Разом з тим, представником відповідачки до суду подано заяву відповідно до якої позовні вимоги відповідачка визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , одружився з [PERSON] , [INFO] , дошлюбне прізвище « [PERSON] », - 26 травня 2018 року . Шлюб зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області - 26.05.2018 року, актовий запис за № 347, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 17.05.2019 року. Від шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.05.2019 року. Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин з січня 2019 року, їх шлюб існує лише формально, спільного господарства не ведуть, проживають окремо Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В роз`ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З`ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved