Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що між позивачем та [PERSON] (відповідач-1), в якості позичальника, 08.05.2012 року було укладено кредитний договір № 150102035926016, відповідно до умов договору відповідач-1 отримав грошові кошти у сумі 400 000грн., шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії та встановлення кредитного ліміту, із оплатою за користування кредитом в розмірі 20,49% річних, строк кредитної лінії з 08.05.2012 року по 08.05.2012 року. В забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту укладено договір поруки № 150102035926016/П від 08.05.2012 року між позивачем та відповідачем-1, [PERSON] (відповідач-2). Відповідно до умов договору поруки, у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед позивачем нарівні з позичальником за кредитним договором. Позивачем було виконано з свого боку зобов'язання за умовами кредитного договору надавши відповідачу-1 кошти у розмірі 400 000 грн., а свою чергу відповідач-1 зобов'язався своєчасно виконувати свої зобов'язання у строки відповідно до умов кредитного договору. Станом на 08.10.2013 року у відповідача-1 виникло прострочення виконання зобов'язання, щодо повернення за кредитним договором коштів та у нього виникла заборгованість у розмірі 440 495,67грн. Таким чином, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на підставі ст.ст. 525, 526, 543 ЦК України заборгованість у розмір 440 495,67гн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіславши клопотання про слухання справи без його участі, а позовні вимоги підтримує і просив їх задовольнити. Відповідач-1 у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлені про день та час слухання справи, заяви про розгляд справи у його відсутність на адресу суду не надходило, про причини неявки не повідомив. Відповідач-2 у судовому засіданні з позовними вимогами погодився. Заслухавши пояснення відповідача-2, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до наступного. 08.05.2012 року між позивачем та відповідачем-1, в якості позичальника, було укладено кредитний договір № 15012035926016, про надання відповідачу-1 кредитних коштів та на умовах, визначених у цьому договорі, а відповідач-1 зобов'язується повернути кошти на умовах та порядку, визначених цим договором. Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.4.1., 1.4.2. кредитного договору, банк надає позичальнику грошові кошти в сумі 400 000,00грн., шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії та встановлення кредитного ліміту кредит надається позичальнику строком з 08.05.2012 року по 08.05.2017 року включно, із оплатою щомісячно за користування кредитом в розмірі 20,49% річних та щомісячно - комісійну винагороду за управління кредитними коштами із розрахунку 0,0137% від суми невикористаного кредитного ліміту за день. Згідно п. 2.1. кредитного договору та заявки-анкети позичальника і заяви на отримання траншу, цільовим використанням кредиту позичальнику надається на споживчі цілі сума кредиту 400 000,00грн. Позивачем на виконання умов кредитного договору було надано відповідачу-1 грошові кошти у розмірі 400 000,00грн., що підтверджується копіями меморіальних ордерів № 37795 від 08.05.2012 року на суму 200 000,00грн., № 70386 від 15.05.2012 року на суму 80 000,00грн, № 129505 від 25.05.2012 року на суму 80 000,00грн., № 28967 від 05.07.2012 року на суму 40 000,00грн., отже позивач зі свого боку виконав зобов'язання за кредитний договором. Відповідно до 3.2.6. кредитного договору, уразі несплати позичальником чергового платежу або його частини, згідно з п.п. 2.4-2.6. цього договору, протягом одного календарного місяця (більше 30 днів), або іншого істотного порушення цього договору, позивач має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів, сплати нарахованих процентів за користування ними, комісій та інших платежів, передбачених цим договором. В цьому випадку, позичальник зобов'язується протягом шістдесяти календарних днів з дня одержання відповідного повідомлення з вимогою від позивача повернути отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування ним з урахуванням штрафних санкцій. У випадку невиконання позичальником в строк цього зобов'язання, наступний робочий день, що слідує за днем закінчення встановленого строку для добровільного виконання позичальником цього зобов'язання, вважається початком періоду примусового стягнення боргу в повному обсязі враховуючі штрафні санкції за весь період прострочки. В цьому випадку позивач в праві розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду за стягненням на кошти та/або майно позичальника та/або поручителя в порядку, передбаченому законодавством України. Згідно п. 5.2. кредитного договору, у разі прострочення позичальником строків сплати платежу, визначених п.п. 2.4.-2.6. кредитного договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1., 2.12.3., 3.2.4., 3.2.6., 6.4. кредитного договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Станом на 08.10.2013 року у відповідача-1 виникло прострочення виконання зобов'язання, щодо повернення за кредитним договором коштів та у нього виникла заборгованість у розмірі 440 495,67грн., яка складається із: заборгованості по сплаті кредитних коштів - 366 666,68грн.; прострочення заборгованість по сплаті кредитних коштів - 33 313,94грн.; прострочена сплата відсотків за користування кредитними коштами - 30 544,99грн.; строкові відсотки за користування кредитними коштами - 8 307,88грн.; прострочення сплати комісії за резервування кредитних коштів - 00,10грн.; пеня за прострочення виконання зобов'язання - 1 662,08грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідачу-1 було надіслано лист-вимогу від 04.09.2013 року про дострокове погашення кредиту, який було отримано, згідно зворотного повідомлення 07.09.2013 року. В свою чергу відповідачем-1 не було виконано вимог позивача. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1.3.1. кредитного договору передбачено, що у якості забезпечення позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісії, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат, укладається договір поруки з відповідачем-2. 08.05.2012 року між позивачем та відповідачем-2, в якості поручителя, відповідачем-1, в якості позичальника укладено договір поруки № 15012035926016/П, відповідно до умов цього договору, сторони встановили, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед позивачем відповідати в повному обсязі по зобов'язанням позичальника, які виникають з умов Кредитного договору № 15012035926016 від 08.05.2012 року (п. 1.2.). Пунктом 2.1 договору поруки сторони погодили, що у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед позивачем нарівні з позичальником за кредитним договором. Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Оскільки в судовому засіданні було беззаперечно встановлено, що між позивачем і відповідачем-1 укладався кредитний договір, а між позивачем, відповіднм-1 та відповідачем-2 договір поруки, за умовами кредитного договору відповідач-1 взяв на себе певні зобов'язання, які належним чином в установлений кредитним договором строк не виконав, тому на даний час існує заборгованість за кредитним договором, а відповідач-2 за договором поруки несе солідарну відповідальність перед позивачем нарівні з відповідачем-1 за кредитним договором. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору позичальник допустив заборгованість. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків позивачем. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 525, 526, 543, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved