Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування за заповітом та за законом, посилаючись на те, що [INFO] року померла його баба - [PERSON], про що видано свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] від 23 серпня 2013 року, після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з належної останній земельної ділянки площею 5,610 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 089096, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 12900 від 13 березня 2003 року, виданого на ім'я [PERSON]. За життя померла залишила заповіт від 06 лютого 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 256, по якому вказала його та його брата [PERSON], спадкоємцями вказаної земельної ділянки в рівних частинах, однак останній помер до її смерті - [INFO] року. Для оформлення свідоцтва на спадщину він звернувся Магдалинівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому 11 липня 2014 року в письмовій формі було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відповідно до заповіту, залишеного його бабою, він маю право на 1/2 частину земельної ділянки та оскільки, його брат [PERSON] помер до відкриття спадщини, то 1/2 частину земельної ділянки, яку його баба заповідала йому, необхідно спадкувати по праву спадкування за законом. Єдиними спадкоємцями [PERSON] по праву представлення є він та його брат, відповідач по справі, [PERSON], оскільки їх батько [PERSON], який був сином спадкодавиці помер до її смерті - [INFO] року, при цьому [PERSON] відмовляється від прийняття спадщини і не заперечує, щоб за ним було визнано право власності на всю земельну ділянку. В зв'язку з чим, він вимушений звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача - адвокат [PERSON], що діє на підставі угоди про представництво клієнта адвокатом від 19 серпня 2014 року (а.с. 4, 5) не з'явилась, до суду надійшла заява (а.с. 57), згідно якої просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, до суду надано заяви (а.с. 56, 58), в яких просять суд справу розглянути без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують щодо їх задоволення, при цьому відповідач [PERSON] відмовляється від прийняття спадщина в порядку спадкування за законом на вказану земельну ділянку на користь позивача. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити судове рішення при попередньому розгляді справи, згідно ст. 174 ЦПК України, а також відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічним засобом. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла баба позивача [PERSON], [INFO] (а.с. 7) - [PERSON], про що видано свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] від 23 серпня 2013 року (а.с. 14), після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з належної останній земельної ділянки площею 5,610 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 089096, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 12900 від 13 березня 2003 року, виданого на ім'я [PERSON] (а.с. 9, 17). За життя померла залишила заповіт від 06 лютого 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 256 (а.с. 16), по якому вказала позивача та його брата [PERSON], спадкоємцями вказаної земельної ділянки в рівних частинах, однак останній помер до її смерті - [INFO] року (а.с. 12). Для оформлення свідоцтва на спадщину позивач звернувся Магдалинівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини від 13 вересня 2013 року (а.с. 36), однак йому 11 липня 2014 року в письмовій формі (а.с. 6) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відповідно до заповіту, залишеного бабою позивача, останній має право на 1/2 частину земельної ділянки по праву спадкування за заповітом та оскільки, його брат [PERSON] помер до відкриття спадщини, то 1/2 частину земельної ділянки, яку померла [PERSON] заповідала йому, необхідно спадкувати позивачу по праву спадкування за законом. Єдиними спадкоємцями [PERSON] по праву представлення є позивач та його брат, відповідач по справі, [PERSON], [INFO] (а.с. 29), оскільки їх батько [PERSON], який був сином спадкодавиці (а.с. 15) помер до її смерті - [INFO] року (а.с. 13), при цьому [PERSON] відмовляється від прийняття спадщини і не заперечує, щоб за позивачем було визнано право власності на всю земельну ділянку, тому позивач звернувся до суду з даним позовом (а.с. 1, 2-3). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до ст.ст. 1235, 1236 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, при цьому заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно ст.ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, при цьому у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. У відповідності до ст.ст. 1268, 1273, 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, при цьому спадкоємець за законом чи за заповітом може відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги протягом строку для прийняття спадщини подавши заяву про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Право позивача на спадщину в порядку спадкування за заповітом та за законом підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах цивільної справи в їх сукупності та які були приведене вище, а також копією спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] за № 164/2013 (а.с. 24-55). Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачами, суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити позов і визнати за позивачем право власності на спадкове майно по праву спадкування за заповітом та за законом, оскільки згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачами, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, законність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову відповідає вимогам чинного законодавства і обґрунтована на обставинах справи та доказах про належність земельної ділянки спадкодавцю, суд вважає за необхідним постановити рішення про визнання за позивачем права власності на спадкове майно по праву спадкування за заповітом та за законом, яке не успадковане та від частини якої відмовився інший спадкоємець за законом. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved