Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду із позовом про повернення земельних ділянок, скасування державних актів на землю та визнання права на приватизацію земельних ділянок. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В травні 2011 року позивач звернулася до Марїнської районної державної адміністрації Донецької області (надалі Відповідач) з заявою що до відведення мені земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Єлизаветівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області. Після цього, було погоджено розробку проекту землеустрою що до відведення їй відповідної земельної ділянки. Розпорядженням Відповідача № 112 від 12.03.2012 року їй було передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства. В подальшому вона отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 345425 (надалі - Акт), яким було передбачено, що вона є власником земельної ділянки площею 2,0000 га ріллі (надалі Земельна ділянка), яка розташована на території Єлизаветівської сільської ради і призначена для ведення особистого селянського господарства. Ще під час робіт по встановленню в натурі меж земельної ділянки, співробітниками ПП «Шахтама» їй були встановлені межі земельної ділянки 2,0000 га ріллі. Однак на той час вона хотіла мати у власності земельну ділянку не у вигляді ріллі, а сіножаті, бо для використання ріллі і вирощування сільськогосподарських культур у неї не було достатніх знань, умінь та відповідної техніки. Тому, вона поцікавилася у співробітників ПП «Шахтама» як їй можна отримати земельну ділянку не у вигляді ріллі, а у вигляді сіножаті. Їй повідомили, що наразі після отримання Акту це вже не можливо і порадили здійснити обмін земельними ділянками між власниками ділянок. Вона намагалася знайти власників земельних ділянок, з якими вона змогла б здійснити обмін своєї Земельної ділянки, однак таких охочих вона не знайшла. Свою земельну ділянку вона так і не використовувала за призначенням, а тому вирішила звернутися до Відповідача про повернення Земельної ділянки назад у запас Єлизаветівській сільській раді. Однак у Відповідача їй повідомили, що наразі це питання не можна вирішити тільки у судовому порядку, бо сучасна система реєстрації державних актів на право власності передбачає можливість внести зміни до реєстру (у тому числі ліквідувати запис про Акт) лише тоді, коли є рішення суду з цього питання. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач до суду не зявився, але звернувся до суду із заявою у якій вказує, що не заперечує проти задоволення та просить справу розглянути у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Постановою Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року за № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ у п. 8 якої зазначається, що у випадках, визначених нормами Земельного кодексу України, припинення права власності на землю чи права землекористування провадиться в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих актів недійсними. Отже, в порядку передбаченому ст.ст. 316-319, 321, 346-347 Цивільного кодексу України, ст. 140 Земельного Кодексу України Позивачі не проявили свою волю до використання, розпорядження Земельних ділянок шляхом укладання будь-якої із цивільно-правових угод, наявність якої є умовою для набуття права власності на Земельну ділянку, а тому, Позивачі мають право повернути назад Земельні ділянки у власність територіальної громади та при цьому, в подальшому мають право на приватизацію земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 118, 140, 152, 158 Земельного кодексу України, ст. ст. 15, 16, 346, 347 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 27, 118, 119 Цивільного процесуального кодексу, суд

Outcome: approved