Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач перебував з позивачем у трудових відносинах та займав посаду водія автотранспортного засобу, за ним було закріплено автомобіль «Сітроен» д.н.з. [NUMBER] належний позивачу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відповідачем пошкоджено автомобіль «Рено» д.н.з. [NUMBER] , застрахований у ТДВ «Експрес Страхування». Позивач вказує, що відповідача визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.01.2020. В подальшому ТДВ «Експрес Страхування» відшкодовано власнику автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] страхове відшкодування в розмірі 142 861,94 грн. 31.03.2020 АТ «СК «Країна», у якому було застраховано автомобіль «Сітроен» д.н.з. [NUMBER] , відшкодувало ТДВ «Експрес Страхування» в межах ліміту відповідальності 100 000 грн. Різницю між заподіяною шкодою та сплаченим страховим відшкодуванням в розмірі 42 861,94 грн., а також судовий збір в розмірі 2102 грн. стягнуто з позивача рішенням Господарського суду м. Києва від 25.08.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2021, ухваленою за наслідками розгляду апеляційної скарги позивача, за подачу якої ним було сплачено 3153 грн. Постановою Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського районного суду м. Києва від 01.03.2021, виданого на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 25.08.2020, якою також стягнуто з позивача виконавчий збір в розмірі 4 496,39 грн. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 52 613,33 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково в межах одного середньомісячного заробітку відповідача, подав до суду відзив, в якому просив відмовити у стягненні з відповідача судових зборів понесених позивачем під час розгляду справи про стягнення страхового відшкодування та виконання рішення ухваленого за наслідками розгляду, посилаючись на те, що згідно вимог чинного законодавства відповідач має нести матеріальну відповідальність у розмірі не більше свого середнього місячного заробітку, з чим позивач не погодився та звільнив відповідача з роботи, що на даний час оспорюється ним в судовому порядку. Витрати на сплату судових та виконавчих зборів вважає понесеними позивачем внаслідок небажання вирішити спір в досудовому порядку, зволікання з виконанням рішення суду та свідоме допущення стороною позивача відкриття виконавчого провадження. Крім того, просив стягнути з позивача витрати понесені відповідачем на правову допомогу. Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно наказу Київського міського територіального центру соціального обслуговування №26-к від 02.03.2016 [PERSON] з 09.03.2016 перебував у трудових відносинах з Київським міським територіальним центром соціального обслуговування та займав посаду водія автотранспортного засобу. З витягу з наказу Київського міського територіального центру соціального обслуговування №245 від 28.12.2018 убачається, що за водієм [PERSON] закріплено автомобіль «Сітроен» д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої [PERSON] під час керування автомобілем «Сітроен» д.н.з. [NUMBER] , пошкоджено автомобіль «Рено» д.н.з. [NUMBER] , застрахований у ТДВ «Експрес Страхування». Рішенням Господарського суду м. Києва від 25.08.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2021, з Київського міського територіального центру соціального обслуговування на користь ТДВ «Експрес Страхування» стягнуто страхове відшкодування у розмірі 42861,94 грн. та судовий збір в розмірі 2102 грн. Ухвалюючи рішення судами було встановлено, що 05.11.2018 між ТДВ «Експрес Страхування» та ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів «Програма «Комфорт» №208.18.2431630, предметом якого є страхування транспортного засобу «Рено» д.н.з. [NUMBER] . 05.11.2019 на пл. Амурській, 1 у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Рено» д.н.з. [NUMBER] , що належить ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський», та автомобіля «Сітроен» д.н.з. [NUMBER] , що належить Київському міському територіальному центру соціального обслуговування, під керуванням [PERSON] , внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Рено» д.н.з. [NUMBER] . Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.01.2020 водія автомобіля «Сітроен» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» виставлено рахунок - фактуру №СЧ-0000073 від 03.01.2020 на ремонт транспортного засобу «Рено» д.н.з. [NUMBER] у розмірі 145 638 грн. 44 коп. Відповідно до страхового акту №3.19.3143-1 від 08.01.2020 ТДВ «Експрес Страхування» здійснено виплату страхового відшкодування по автомобілю «Рено» д.н.з. [NUMBER] , в розмірі 142 861 грн. 94 коп. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Сітроен» д.н.з. [NUMBER] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у АТ «СК «Країна», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/4077972. 31.03.2020 АТ «СК «Країна» здійснило виплату страхового відшкодування ТДВ «Експрес Страхування» у розмірі 100 000 грн. Оскільки шкоди завдано з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні Київського міського територіального центру соціального обслуговування, суд прийшов до висновку про те, що відповідальність за вказану шкоду в розмірі що перевищує ліміт відшкодування за полісом обов`язкового страхування має нести власник автомобіля Київський міський територіальний центр соціального обслуговування як юридична особа, з вини неправомірний дій працівника якої сталася дорожньо-транспортна пригода. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував того факту, що [PERSON] був учасником ДТП, яке мало місце 05.11.2019 по пл. Амурській, 1 у м. Києві. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Разом з тим, згідно ч.ч.1-2 ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ч.1 ст.132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Як вбачається з довідки №01-960 від 01.09.2021, наданої позивачем, [PERSON] дійсно працював у Київському міському територіальному центрі соціального обслуговування з 09.03.2016 по 31.08.2021 на посаді водія автотранспортних засобів 1 класу відділення надання транспортних послуг, його середньомісячна заробітна плата становила 10 639,83 грн. Крім того, як передбачено п.п.2.2, 4.1.2 посадової інструкції водія автотранспортних засобів відділення надання транспортних послуг Київського міського територіального центру соціального обслуговування, затвердженої 30.12.2016, водій несе відповідальність за скоєння матеріальних збитків установі в межах передбачених чинним законодавством. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог в межах розміру середнього місячного заробітку відповідача та відповідно стягнення з відповідача в рахунок відшкодування завданої позивачу матеріальної шкоди 10 639,83 грн. Підстав для задоволення іншої частини позовних вимог немає, оскільки вони не ґрунтуються на нормах діючого законодавства. Інші наявні в матеріалах справи докази, висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial