Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просить стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 24389,76 гривень, а також судові витрати у сумі 243,90 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 серпня 2011 року з вини відповідача, який керував автомобілем марки ВАЗ 21104 реєстраційний номер [NUMBER] була скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль марки Део Сенс реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить на праві власності [PERSON] Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб склав 28262,78 гривень. 09 грудня 2011 року [PERSON], скориставшись своїм правом, передбаченим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подав заяву з метою отримання грошового відшкодування за шкоду, завдану відповідачем та, оскільки останнім у добровільному порядку матеріальну шкоду не відшкодовано, у зв'язку з настанням страхового випадку, позивачем здійснено виплату [PERSON] у розмірі 23552,32 гривень, виходячи з розрахунку 28262,78 гривень (розмір шкоди) - 4710,46 гривень (20% ПДВ), крім того позивачем були понесені витрати на аварійного комісара у розмірі 837,44 гривень. Таким чином загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 24389,76 гривень. Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталося до відповідача з письмовими вимогами щодо добровільної сплати зазначеної суми, однак до теперішнього часу зазначена сума не сплачена. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, якою підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень за позовом або заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Автомобіль марки ЗАЗ DAEWOO Т13110, 2005 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. Зі змісту довіреності від 03 серпня 2011 року, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], вбачається, що [PERSON] уповноважив в тому числі [PERSON] на право керування зазначеним транспортним засобом. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/3228478 між ТОВ «СК «Кредо» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким забезпечений транспортний засіб автомобіль марки DAEWOO Т 13110 реєстраційний номер [NUMBER]. Як вбачається зі змісту постанови Харківського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2011 року, 27 серпня 2011 року приблизно о 10-30 годині на 15 км Харків-Сімферополь_алушта-Ялта водій [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 21104 реєстраційний номер [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки Деу реєстраційний номер [NUMBER], чим порушив вимоги п. 21.1 ПДР України. Зазначеною постановою [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 340,00 гривень. Постанова набрала законної сили. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанова з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27 серпня 2011 року, транспортний засіб ЗАЗ DAEWOO Т13110, 2005 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень, що підтверджується довідкою про скоєння дорожньо-транспортної пригоди від 10 листопада 2011 року та заявою [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди від 09 грудня 2011 року. Таким чином, суд вважає встановленим, що шкоду майну [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 27 серпня 2011 року завдано з вини відповідача. Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження №430 від 05 грудня 2011 року, вартість відновлювального ремонту із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, які підлягають заміні автомобіля ЗАЗ DAEWOO Т13110, 2005 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] та пошкоджений внаслідок ДТП 27 серпня 2011 року складає 28262,78 гривень. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Відповідно до п.п. «а», п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 09 грудня 2011 року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 28262,78 гривень, посилаючись на те, що відповідальність водія автомобіля марки ВАЗ 21104 реєстраційний номер [NUMBER] не застрахована. Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON]» від 23 квітня 2010 року № 452 від 10 лютого 2012 року Фінансовому управлінню наказано сплатити на рахунок [PERSON] суму у розмірі 23552,32 гривень за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Судом встановлено, що позивачем виплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 23552,32 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №667 від 13 лютого 2012 року та довідкою Моторного (транспортного) страхового бюро України № 1 від 30 січня 2012 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. Крім того, як вбачається з доручення МТСБУ №15776 від 10 листопада 2011 року, супровідного листа аварійного комісара [PERSON] №264 від 15 грудня 2011 року, акту виконаних робіт за дорученням МТСБУ №15776 від 10 листопада 2011 року (додаток №2 від 16 грудня 2011 року), позивачем також були понесені витрати на оплату аварійного комісара у розмірі 837,44 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №340 від 03 лютого 2012 року. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, позивач набув право зворотньої вимоги до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування у загальному розмірі 23552,32 гривень, а також витрат, пов'язаних із встановленням розміру збитків та збір документів по справі у розмірі 837,44 гривень. На адресу відповідача 27 січня 2012 року та 17 квітня 2012 року були направлені листи, якими повідомлено про виплату [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди у загальному розмірі 24389,76 гривень та запропоновано відповідачу у добровільному порядку компенсувати зазначені витрати. Станом на час розгляду справи відповідачем відшкодування сплаченої позивачем суми не відбулося. Згідно квитанції № 3441 від 12 лютого 2015 року, позивачем при пред'явленні позову був сплачений судовий збір у розмірі 243,90 гривень. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме: витрати на правову допомогу. Позивачем документально підтверджені понесені ним судові витрати. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України. Судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved