overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути на її користь з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку на утримання [PERSON],[INFO] мотивуючи тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини, яка проживає з нею, не надає. В судовому засіданні позивач змінила свої вимоги і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/ 4 частини заробітку відповідача. Відповідач змінені позивачем вимоги визнав та погоджується на стягнення з нього аліментів в розмірі 1/ 4 частини заробітку на утримання сина [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про народження серія І-ТП № 292005 від 12.07.00 року відповідач є батьком [PERSON],[INFO] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає з батьком та матір»ю,але знаходиться на утриманні останньої, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає хоча має таку можливість, тому позов підлягає задоволенню і з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. Крім цього з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути на його користь з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей, які проживають з ним та знаходяться на його утриманні, не надає. В судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Свої позовні вимоги підтримав та уточнив: просить стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини її заробітку. Відповідач в судове засідання не з'явилася, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 12.01.1999 року та серії [NUMBER] від 06.05.1999 року свідчать, що відповідач є матір'ю дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем та знаходяться на його утриманні, не надає. Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України в разі стягнення аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частина 3 зазначеної статті передбачає, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Від сплати судового збору позивач звільнений на підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі в сумі 11864 грн. 90 коп., мотивуючи тим, що він з 01.04.2014 по даний час працює у відповідача на посаді комірника. На протязі 4 місяців виплату заробітної плати відповідач своєчасно не здійснює, а його вимоги про її виплату ігнорує. В судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча відповідно до ст.74 ЦПК України був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Позивач з 01.04.2014 по теперішній час працює у товаристві з обмеженою відповідальністю «Овруцький молочноконсервний комбінат» на посаді комірника, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] від 01.09.2008 та довідкою ТОВ «Овруцький молочноконсервний комбінат» №260 від 22.05.2017. З копії розрахункового листа вбачається, що заборгованість по заробітній платі позивача станом на квітень 2017 року становить 11864 грн. 90 коп.. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Таким чином, оскільки, позивачеві заробітну плату не виплачено за 4 місяці, представником відповідача не надано доказів погашення вказаної заборгованості, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Від сплати судового збору позивача звільнено на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі в сумі 4241 грн. 30 коп., мотивуючи тим, що він з 2015 року по 2017 рік працював у відповідача. 16.02.2017 його було звільнено за угодою сторін. На час його звільнення відповідачем не було виплачено йому заборгованість по заробітній платі в сумі 4241 грн. 30 коп., а тому вона підлягає стягненню. В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримав. Погоджується на заочний розгляд справи. Представник відповідача в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки, хоча відповідно до ст.74 ЦПК України був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Позивач з 14.05.2015 по 16.02.2017 працював у товаристві з обмеженою відповідальністю «Овруцький молочноконсервний комбінат», що підтверджується копією трудової книжки серії АХ №987024 від 30.06.2014. З копії листа управління Держпраці у Полтавській області №16.11494/01/14-04/256 від 20.04.2017 вбачається, що заборгованість по заробітній платі позивача станом на квітень 2017 року становить 4241 грн. 30 коп.. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Оскільки, представником відповідача не надано доказів погашення заборгованості по заробітній платі перед позивачем, відповідно заробітну плату в сумі 4241 грн. 30 коп. до даного часу йому не виплачено, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Від сплати судового збору позивача звільнено на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі в сумі 6458 грн.57 коп., мотивуючи тим, що він з 2014 по 20.03.2017 працював у відповідача. Остання його\~ посада слюсар-сантехнік 4-го розряду ремонтно-механічного цеху. 20.03.2017 він звільнився з роботи за угодою сторін. На час звільнення йому було нараховано, але не виплачено заробітної плати в сумі 6458 грн. 57 коп.. Оскільки, відповідач не розрахувався з ним при звільненні, не розрахувався і після його неодноразового звернення до керівництва відповідача, з нього слід стягнути суму заборгованості. Відзиву на позов відповідач до суду не надав. Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження, з повідомленням учасників справи. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивач надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги підтримав. Відповідач про причини неявки не повідомив, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 128-130\~ ЦПК України, повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням.\~ Дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач з 12.11.2014 по 20.03.2017 працював у товаристві з обмеженою відповідальністю «Овруцький молочноконсервний комбінат», що підтверджується копією трудової книжки позивача від 10.05.1967 (а. с. 4). З копії розрахункового листка за вересень 2020 року (а.с.5) вбачається, що борг підприємства перед позивачем на кінець місяця становить 6458 грн. 57 коп.. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Таким чином, оскільки, позивачеві заробітну плату виплачено не в повному обсязі, представником відповідача не надано доказів погашення вказаної заборгованості, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Від сплати судового збору позивача звільнено на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. в доход держави.\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути на його користь з відповідачки аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини, яка проживає з ним та знаходяться на його утриманні, не надає. В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Свої позовні вимоги підтримав. Погоджується на заочний розгляд справи. Відповідачка в судове засідання не зявилася, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Копія свідоцтва про народження серії І-БП № 063745 від 29.05.2003 року свідчить, що відповідачка є матірю дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачем зазначено, що відповідачка добровільно матеріальної допомоги в повному обсязі на утримання неповнолітнього сина, який проживає з ним та знаходиться на його утриманні, не надає. Факт проживання дитини з батьком підтверджується довідкою Першотравневої селищної ради Овруцького району Житомирської області №2971 від 10.11.2015. Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Від сплати судового збору позивач звільнений на підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, мотивуючи позовні вимоги тим, що 02.08.1997 року вона вступила в шлюб з [PERSON], та з 17.11.2015 року і по даний час із відповідачем не проживає, шлюбні стосунки між ними припинені. Подальше спільне життя між сторонами стало неможливе через несумісність характерів. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON]. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 02.08.1997 року виконкомом Рижківської сільської ради Коропського району Чернігівської області, актовий запис № 04. В судове засідання сторони не з'явились, подали заяви про розгляд у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02.08.1997 року виконкомом Рижківської сільської ради Коропського району Чернігівської області, актовий запис № 04 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Сім'я фактично розпалася. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим через несумісність характерів. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позов позивача підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, мотивуючи позовні вимоги тим, що 09.02.2002 року він вступив в шлюб з відповідачем, на даний час із відповідачем не проживає, шлюбні стосунки між ними припинені. Подальше спільне життя між сторонами стало неможливе через несумісність характерів. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON]. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 09.02.2002 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сосницького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 03. В судове засідання сторони не з'явились, подали заяви про розгляд у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 09.02.2002 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сосницького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 03 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Сім'я фактично розпалася. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим через несумісність характерів. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позов позивача підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 640 грн. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, мотивуючи позовні вимоги тим, що 09.06.1984 року він вступив в шлюб з відповідачем, на даний час із відповідачем не проживає, шлюбні стосунки між ними припинені. Подальше спільне життя між сторонами стало неможливе через несумісність характерів. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 09.06.1984 року Сосницьким відділом РАГС Чернігівської області, актовий запис № 32. В судове засідання сторони не з'явились, подали заяви про розгляд у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 09.06.1984 року Сосницьким відділом РАГС Чернігівської області, актовий запис № 32 (а.с.5). Сім'я фактично розпалася. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим через несумісність характерів. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позов позивача підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 640 грн. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, мотивуючи позовні вимоги тим, що 10.05.1979 року уклав шлюб з відповідачем та проживав з нею до теперішнього часу, на даний час шлюбні стосунки між ними припинені. Подальше спільне життя між сторонами стало неможливе через несумісність характерів. Діти повнолітні та проживають окремо. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 10.05.1979 року виконкомом Великоустівської сільської ради Сосницького району Чернігівської області, актовий запис №6. В судове засідання позивач не з'явилася, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, а тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 10.05.1979 року виконкомом Великоустівської сільської ради Сосницького району Чернігівської області, актовий запис №6 (а.с. 2). Сім'я фактично розпалася. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим через несумісність характерів. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позов позивачки підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, мотивуючи позовні вимоги тим, що 13.08.2008 року він вступив в шлюб з відповідачем, на даний час із відповідачем не проживає, шлюбні стосунки між ними припинені. Подальше спільне життя між сторонами стало неможливе через несумісність характерів. Від шлюбу спільних дітей не мають. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 13.08.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сосницького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №28. В судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомила, а тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 13.08.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сосницького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №28 (а.с. 6). Сімя фактично розпалася. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим через несумісність характерів. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, позов позивачки підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави витрати, повязані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 640 грн. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved