Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

*Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати його право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1, 3280 га., яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №020322 від 11 грудня 2006 року (кадастровий номер 0720885400010011068), посилаючись на те, що 15 серпня 2015 року помер його дідусь, [PERSON]. За час життя [PERSON] склав заповіт, в якому вищевказану земельну ділянку посвідчив йому заповітом. Враховуючи, що після його смерті позивач прийняв спадщину, просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з»явився, в письмовій заяві до суду просить справу розглядати у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, в письмових заявах до суду пояснили, що позов [PERSON] визнають, просять справу розглядати у їх відсутності. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 11 серпня 2014 року, який було посвідчено секретарем Перемильської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №54 видно, що він належну йому земельну ділянку площею 1.3280 га заповів онуку [PERSON]. Заповіт не змінений та не скасований (а.с.8). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер 15.08.2015 року (а.с.5). Постановою державного нотаріуса Горохівської державної нотаріальної контори від 15 червня 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім»я [PERSON] на вищевказану земельну ділянку було відмовлено у зв»язку з тим, що видача свідоцтва здійснюється нотаріусом після пред»явлення правовстановлюючих документів про приналежність цього майна спадкодавцю, а спадкоємцем документи для видачі свідоцтва не подані в повному обсязі (а.с.4). Довідкою [PERSON] сільської ради від 03.03.2016 року №262 стверджується, що спадкоємцем за заповітом після померлого [PERSON] є онук [PERSON], який вступив у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом спільного проживання з спадкодавцем (а.с.7). Документами про родинні відносини стверджується, що [PERSON] є онуком [PERSON] (а.с.9). З Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №020322 від 11 грудня 2006 року видно, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 1, 3280 га. (а.с.12). З спадкової справи після померлого [PERSON] видно, що [PERSON] є його спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] після померлого [PERSON] прийняв належну йому спадщину, є його спадкоємцем за заповітом. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1, 3280 га., яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №020322 від 11 грудня 2006 року (кадастровий номер 0720885400010011068). [PERSON] в письмовій заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовився. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved