Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.11.2007 року між Публічним акціонерним товариством [PERSON] «ПриваБанк» (надалі - ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] укладено кредитний договір № HAH2GA00000045, відповідно до якого [PERSON] зобовязався надати Відповідачу кредит у розмірі 35000,00 доларів США на термін до 26.11.2017 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитним коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до Кредитного договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Відповідачем не виконуються належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 03.04.2015 року за відповідачем [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором № HAH2GA00000045 від 26.11.2007 року у розмірі 130716,51 грн., яка складається з: -Заборгованість за кредитом 33741,30 доларів США.; -Заборгованість по процентам за користування кредитом 19268,79 доларів США; -Заборгованість по комісії за користування кредитом 4760,00 доларів США; -Пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 66711,69 доларів США; -Штраф (фіксована частина) 10,64 доларів США.; -Штраф (процентна складова) 6224,09 доларів США. Представники позивача [PERSON] та [PERSON], які діють на підставі довіреності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON]К.у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином за зареєстрованою у встановленому порядку адресою її проживання, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без її участі не надала. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявилася, даних, що підтверджують поважність причини її неодноразової неявки не надала. В звязку з чим суд розцінює причини неявки представника відповідача в судові засідання без поважних причин, що у відповідність до положень ч.2 ст. 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ч.3 ст.169, ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 26.11.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № HAH2GA00000045, відповідно до якого [PERSON] зобовязався надати Відповідачу кредит у розмірі 35000,00 доларів США на термін до 26.11.2017 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитним коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до Кредитного договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати з 20 по 25 число кожного місяця, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а всього у сумі 555,96 дол. США, п.7.1. Відповідачем не виконуються належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено, що станом на 03.04.2015 року за відповідачем [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором № HAH2GA00000045 від 26.11.2007 року у розмірі 130716,51 доларів США, яка складається з: -Заборгованість за кредитом 33741,30 доларів США.; -Заборгованість по процентам за користування кредитом 19268,79 доларів США; -Заборгованість по комісії за користування кредитом 4760,00 доларів США; -Пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 66711,69 доларів США; -Штраф (фіксована частина) 10,64 доларів США.; -Штраф (процентна складова) 6224,09 доларів США. Встановлено, що відповідачка [PERSON] зверталася до суду з позовом до Центрального відділення філії «Харківського головного регіонального управління» ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа [PERSON], з позовом про захист прав споживача та визнання окремо кредитного договору № HAH2GA00000045 від 26.11.07 року недійсним та окремо договору іпотеки № HAH2GA00000044 від 26.11.07 недійсним. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.07.2013 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 27.09.2013 року рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.07.2013 року залишено без змін. Виходячи з того, що відповідач [PERSON] не виконала умови кредитного договору щодо щомісячного погашення отриманого кредиту у певній сумі, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, винагороди, комісії, з якими вона ознайомилася при підписанні договору та погодилася, її заборгованість підлягає стягненню на користь позивача в судовому порядку. Крім цього, позивач просить стягнути на користь Банку 10,64 доларів США+6222,09 доларів США=6232,73 доларів США штрафу, нарахованого відповідно до п. 4.3 Умов Кредитного договору, який передбачає відповідальність за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з передбачених кредитним договором зобов'язань на строк більше 30 днів. Проте, судом встановлено, що нарахована сума до стягнення в якості пені, відповідно до п. 4.1 вказаного договору, також передбачена у якості відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості за цим кредитним договором, внаслідок чого має місце подвійне стягнення за прострочення відповідачем виконання своїх обов'язків по поверненню кредиту, сплаті відсотків і комісійної винагороди. Згідно до обов'язкової для застосування в силу\~ \~ст. 360-7 ЦПК України\~ \~правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13: у разі встановлення у договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов, одночасне застосування таких заходів відповідальності це не свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ \~ст. 61 Конституції України\~ \~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. В п.п. 4.1. та 4.3 Кредитного договору передбачена відповідальність за одне й те ж порушення договору, прострочення платежів, як у вигляді пені 0,1% від суми простроченого платежу, але не більше 0,1 % від суми переводу за кожен день прострочення, так і штрафу, який має як фіксовану величину 250,00 грн., так і процентну складову - 5% від суми заборгованості. Тому, відповідно до правила тлумачення вказаної правової позиції від зворотного, такі умови договору про одночасне застосування різних видів неустойки, що передбачені у\~ \~ст. 549 ЦК України, у якості заходів відповідальності за одне й теж правопорушення в силу прямої заборони\~ \~Основним Законом України\~ \~є нікчемними і з огляду на це не повинні застосовуватися судом. Проте, п. 4.5 Кредитного договору передбачено, що сторони погодили терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором, який становить за умовами договору тривалістю 5 років. Проте, відповідно до положень ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З врахуванням зазначених положень законодавства, приймаючи до уваги розмір збитків позивача через неналежне виконання кредитних зобовязань [PERSON], який дорівнює заборгованості за кредитом у розмірі 33741,30 доларів США та заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 19268,79 доларів США, що загалом становить 53010,09 доларів США, суд вважає доцільним зменшити розмір пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором з 66711,69 доларів США до 53010,09 доларів США. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором№ HAH2GA00000045 від 26.11.2007 року у розмірі 110\~780,18 доларів США, яка складається з: -Заборгованість за кредитом 33741,30 доларів США.; -Заборгованість по процентам за користування кредитом 19268,79 доларів США; -Заборгованість по комісії за користування кредитом 4760,00 доларів США; -Пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 53010,09 доларів США, та за курсом гривні України до долару США станом на 03.04.2015 року 23,50 грн. за 1 долар США становить 2\~603\~334,23 грн. Згідно платіжного доручення № ВОК34В0ІМ7 від 14.04.2015 року позивачем при предявленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 3654,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, згідно із якою понесені позивачем судові витрати суд стягує на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial