Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просить розірвати договір № 27 від 09.01.2006 про участь у будівництві житлового будинку за адресою: м. Харків, Московський район, в районі вул. Спартака, вул. Сомівської, пров. Санжарівського і пров. Ладозького, укладений між [PERSON] та АТ «ФЛАС»; стягнути із відповідача на користь позивача отримані за договором № 27 від 09.01.2006 грошові кошти в сумі 1298383грн. та пеню в сумі 621420грн., разом із судовими витратами. Jбґрунтовуючи вимоги позову позивач зазначає, що 09.01.2006 уклала з ПрАТ «ФЛАС» договір № 27 про участь у будівництві житлового будинку за вказаним вище місце розташуванням. За умовами договору позивач передала відповідачу власні грошові кошти на будівництво будинку в порядку пайової участі, як представник усіх пайщиків, доручила товариству сформувати його долю в загальній долі пайщиків, забезпечити будівництво будинку, а також виділення частини житлової площі пайщику, передати у власність квартиру пайщику в стані відповідно до додатку № 1 до договору, а саме, однокімнатній квартири, площею 52,20кв.м., що розташована за вищевказаною адресою. Пунктом 2.4 договору встановлений строк закінчення будівництва 2 квартал 2010 (30.06.2010). На момент укладання договору на місці зведення будинку була лише ділянка, але під час укладання договору керівництва ПрАТ «ФЛАС» запевнило, що будинок буде зданий вчасно до 31.12.2010. 20.11.2007 позивач сплатила товариству 243839,25грн. згідно умов договору та перераховано на рахунок останнього, що відповідно до п.п. 3.1, 3.3 договору та додатку до нього № 3 складало 48285 доларів США. 09.01.2006 до договору № 27 від 09.01.2006 укладено додаткова угода про продовження строків будівництва до ІУ кварталу 2014, тобто до 31.12.2014. Між тим, станом на 15.09.2009 залито лише фундамент дому і з цього часу жодні роботи на даному обєкті не проводились і не проводяться. Після закінчення строків і на час звернення до суду пройшло 26 місяців, тобто термін прийняття до експлуатації обєкту будівництва перенесено більш ніж 18 місяців, тому позивач вважає за необхідне розірвати договір і вимагає повернення сплачених коштів. Також позивач зазначає, що 14.02.2014 зверталася із письмовим запитом до відповідача щодо ходу будівництва, відповідь на якій не отримала досі. 11.12.2015 позивач звернулася із письмовою претензією про повернення грошових коштів або переданні у власність квартиру відповідної якості та вартості, що передбачено договором. Між тим, таке звернення направлено до інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області, із відповіді якої вбачається, що з боку представників ПрАТ «ФЛАС» створено перешкоди у перевірці. Далі, оскільки договором передбачено повернення вартості квартири пайщику в сумі, що визначається відповідно до розміру умовної одиниці, що дорівнює долару США, вважає повернення коштів згідно курсу станом на 21.03.2017. Також умовами договору передбачено в разі порушення зобовязань більше ніж 90 банківських днів, товариство сплачує пайщику пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від суми фактично внесених пайщиком коштів за кожний день прострочення, що з 19.04.2015 по 18.04.2016 становить 621420,38грн. Позивач в судовому засіданні підтримала викладені вище обставини і вимоги позову, просить їх задовольнити у повному обсязі, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином, заяв про поважні причини своєї неявки або слухання справи за його відсутністю не надав, тому суд зі згодою представника позивача розглядає справу ну відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Так, встановлено, що 09.01.2006 між ПрАТ «ФЛАС» та [PERSON] укладений договір № 27 про участь у будівництві житлового будинку за адресою: м. Харків, Московський район, в районі вул. Спартака, вул. Сомівської, пров. Санжарівського і пров. Ладозького. Згідно умов договору [PERSON] передала ПрАТ «ФЛАС» грошові кошти на будівництво будинку в порядку пайової участі, з дорученням товариству сформувати долю в загальній долі пайщиків, забезпечити будівництво будинку, а також виділення частини житлової площі пайщику й передати у власність квартиру пайщику в стані відповідно до додатку № 1 до договору, а саме, однокімнатній квартири, площею 52,20кв.м., що розташована за вищевказаною адресою. Пунктом 2.4 договору встановлений строк закінчення будівництва 2 квартал 2010 (30.06.2010). Такі обставини вбачаються із копії договору №27 від 09.01.2006 (а.с.7-14). Далі, у відповідності до умов договору, позивач сплатила товариству 243839,25грн., які перераховано на рахунок відповідача. Отже, між сторонами виникли договірні правовідносини і сторони взяли на себе певні зобовязання. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Встановлено, що позивач виконала взяті на себе зобовязання та оплатила вартість будівництва, при цьому, відповідач до встановленого у договору терміну та до сьогоднішнього часу взяті на себе зобовязання не виконав. Відповідно до п.п. 3.1, 3.3 договору та додатку до нього № 3 сплачені позивачем кошти відповідали 48285 доларів США. 09.01.2006 до договору № 27 від 09.01.2006 укладено додаткова угода про продовження строків будівництва до ІУ кварталу 2014, тобто до 31.12.2014. Такі обставини підтверджено копіями додаткової угоди, квитанції про внесення коштів на сумісне будівництво будинку згідно договору № 27 від 09.01.2006 от [PERSON] від 20.11.2007 (а.с.15-17,64) Між тим, встановлено, що жодні роботи на даному обєкті не проводились і не проводяться. Після закінчення строків і на час звернення позивача до суду пройшло 26 місяців, тобто термін прийняття до експлуатації обєкту будівництва перенесено більш ніж 18 місяців. 14.02.2014 зверталася із письмовим запитом до відповідача щодо ходу будівництва, відповідь на якій не отримала. 11.12.2015 позивач звернулася із письмовою претензією про повернення грошових коштів або переданні у власність квартиру відповідної якості та вартості, що передбачено договором. Між тим, таке звернення направлено до інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області, із відповіді якої вбачається, що з боку представників ПрАТ «ФЛАС» створено перешкоди у перевірці (а.с.21-23). Відповідно до вимог ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Відповідно до вимог ст. 615 ЦК України у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Отже, вищенаведене свідчить про те, що є підстави для розірвання договору внаслідок порушення відповідачем його істотних умов. Відповідно до положень ст.. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків ч.1 ст. 624 ЦК України), Далі, оскільки договором передбачено повернення вартості квартири пайщику в сумі, що визначається відповідно до розміру умовної одиниці, що дорівнює долару США, вважає повернення коштів згідно курсу станом на 21.03.2017. Також умовами договору передбачено в разі порушення зобовязань більше ніж 90 банківських днів, товариство сплачує пайщику пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від суми фактично внесених пайщиком коштів за кожний день прострочення, що з 19.04.2015 по 18.04.2016 становить 621420,38грн. Відповідно до правил ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, умовами договору передбачено в разі порушення зобовязань більше ніж 90 банківських днів, товариство сплачує пайщику пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від суми фактично внесених пайщиком коштів за кожний день прострочення, що з 19.04.2015 по 18.04.2016 становить 621420,38грн. Таким чином, суд надійшов до висновку, що вимоги позову є обґрунтованими, доведеними і у суду є правові підстави для його задоволення. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до правил ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved