Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Позивач звернувся\~з позовом\~до Приватного\~акціонерного товариства\~«Міська страхова\~компанія» про\~стягнення матеріальної\~та моральної\~шкоди,\~заподіяної внаслідок\~ДТП.\~Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що\~[PERSON] є\~власником транспортного\~засобу -\~автомобіля марки\~ВАЗ 21154-110-20,\~2007\~року випуску,\~д.н.\~[NUMBER].\~18.02.2012\~року о\~16\~год.\~15\~хв.\~в м.\~Одеса по\~вул.\~Ленінградське шосе,\~водій -\~[PERSON],\~[INFO],\~керуючи а/м\~«Мерседес-Бенс-300Д»,\~державний номерний\~знак [NUMBER],\~який належить\~на праві\~власності [PERSON],\~[INFO],\~не вибрав\~безпечну швидкість,\~не врахував\~дорожні обставини\~та здійснив\~зіткнення з\~автомобілем марки\~ВАЗ-21154-110-20,\~2007\~року випуску,\~державний номерний\~знак [NUMBER],\~в результаті\~чого транспортні\~засоби отримали\~механічні пошкодження. Вказані обставини\~встановлені постановою\~Великомихайлівського районного\~суду Одеської\~області від\~05.03.2012\~року в\~справі №\~1508/384/2012\~р.\~і згідно\~з ч.\~3\~ст.\~61\~ЦПК України\~не підлягають\~доказуванню.\~Загальний розмір\~понесених витрат\~на відновлення\~ушкодженого 18.02.2012\~року в\~результаті ДТП\~автомобіля складає\~18\~400,0\~грн. Понесені позивачем витрати по відновленню ушкодженого автомобіля підтверджуються рахунком-фактурою від 20.04.2012 року, актом виконаних робіт від 20.04.2012 року, накладною б/н від 30.03.2012 року на 4000 грн., накладною б/н від 20.04.2012 року на 10400 грн. Позивач неодноразово звертався до ПАТ «Міська страхова компанія» з вимогами та заявами про отримання страхового відшкодування, однак до цього часу грошові кошти позивачу не виплачені. Просить стягнути з\~Приватного акціонерного товариства «Міська страхова компанія» суму матеріальних збитків, заподіяних внаслідок ДТП розмірі - 10662 гривні 77 коп., суму моральної шкоди у розмірі 6000 гривень та витрати по сплаті судового збору у сумі 640,0 гривень. У судове засідання позивач не зявився, був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином. Позивач надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечував. У судове засідання не зявився відповідач, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач не зявився в судове засідання, не надав до суду відзиву на позов, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ 21154-110-20, 2007 року випуску, д.н. [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ВНС № 048544, виданим 22.09.2007 року РЕВ 12-го МРВ [PERSON] України в Одеській області. 18.02.2012 року о 16 год. 15 хв. в м. Одеса по вул. Ленінградське шосе, водій - [PERSON], [INFO], керуючи а/м «Мерседес-Бенс-300Д», державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], [INFO], не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожні обставини та здійснив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ-21154-110-20, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 05.03.2012 року в справі № 1508/384/2012 р. [PERSON], [INFO] було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за\~ст. 124 КУпАП. У відповідності до ч. 4 ст.82 ЦПК України,обставини, встановлені рішенням суду у господарський, цивільній або адміністративній справі, що набуло законної сили, не доказуються при розгляді іншій справі, у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивач звернувся до Приватного акціонерного товариства «Міська страхова компанія» про страховий випадок та надано заяву потерпілого на виплату страхового відшкодування. Відповідно до листа Приватного акціонерного товариства «Міська страхова компанія» від 30.03.2012 року повідомлено, що прийнято рішення про визнання випадку страховим та виплату страхового відшкодування в сумі 10662,77 гривен. Відповідно до ч.1 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2ст.1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (у даному випадку таким джерелом є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому ч. 1 ст. 1187\~ЦПК України\~визначається, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Зазначене також кореспондується з положеннями абзаців 1, 3 п. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року, відповідно до яких розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187ЦКшкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга\~статті 1166ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята\~статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої\~статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. З огляду на викладене, а також доказів на підтвердження завдання відповідачем матеріальної шкоди позивачу, суд вважає позовні вимоги щодо відшкодування витрат у розмірі 10662,77 грн., обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5000,0 грн. суд зазначає, що ч.1\~ст.1167\~ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, тобто заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. При відшкодуванні моральної шкоди необхідно зясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується. Відповідно до\~ст. 82 ЦПК України\~вимога про стягнення моральної шкоди не є загальновідомою, а тому підлягає доказуванню в загальному порядку. Суд приймає до уваги, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження факту заподіяння позивачу моральних страждань. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача. У відповідності до п.3 ч.2\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача\~на користь позивача суд стягує судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial