Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в котрому зазначено, що між відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» найменування якого з 17.06.2009 року у відповідності до вимог Закону «про акціонерні товариства» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» та відповідачем 26.09.2008 року було укладено кредитний договір № 46/АК00137.08.2. Відповідно до вказаного договору позивач відкрив відповідачеві відновлювану кредитну лінію на загальну суму 16 144,33 дол. США терміном по 26.09.2015 року включно. Процентна ставка за вказаним договором склала 7,7 % відсотків річних. Відповідач зобов`язався повністю повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. У разі несвоєчасного повернення кредитних коштів та процентів - сплатити банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 1,6 відсотки від суми простроченої заборгованості відповідно до п.3,6 Кредитного договору. Факт отримання відповідачем готівки підтверджується заявою про видачу готівки № 571_17 від 26.09.2008 року. Тобто банк виконав взяті на себе зобов`язання щодо надання кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, у результаті чого у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором. Враховуючи, що відповідач заборгованість у добровільному порядку не погасив, позивач просив стягнути із нього на користь банку заборгованість яка станом на 05.02.2015 року становить 18 351,68 дол. США, та 4 940 375 грн. 84 коп. та складається, із -суми поточної заборгованості за кредитом у розмірі 1 552,33 дол. США; -суми простроченої заборгованості за кредитом у розмір 12 836,19 дол. США; -суми поточної заборгованості за процентами у розмірі 109, 27 дол. США; -суми заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 22 594,65 грн. -загальної суми пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 4 635 323 грн.27 коп. -пені за несвоєчасне погашення за платою за обслуговування кредиту - 257 973,27 грн. -суми трьох відсотків річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам у розмірі 132,53 грн.; -суми трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 32,32 грн.; -суми інфляційних витрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 4 320,57 грн. а також судовий збір у розмірі 3 654,00 грн. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 08.04.2015 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду провадження у справі зупинено до розгляду справи за позовом відповідача [PERSON] до ПАТ «Родовід Банк» про визнання недійсними пунктів кредитного договору № 46/АК00137.08.2. Ухвалою суду від 11.03.2020 року провадження у справі відновлено, оскільки постановою Київського апеляційного суду позовні вимоги [PERSON] задоволено частково та п.п. 1.5.1, 3.12 Кредитного договору № 46/АК00137.08.2 визнано не дійсними. Ухвалою від 11.06.2020 року позивача ПАТ «Родовід Банк» замінено на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». В судове засідання представник позивача не з`явився про день а час розгляду справи повідомлений належно, в заяві до суду вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій просив у задоволенні вимог позивача відмовити застосувавши до вимог позивача строк позовної давності. Під час розгляду справи встановлено наступне. 26.09.2008 року [PERSON] уклав з ВАТ «Родовід Банк» кредитний договір, відповідно до якого банк видав позичальнику кредит у розмірі 16 144,33 дол. США зі сплатою 7,7% річних та 0,3000% від суми виданого кредиту щомісячної плати за обслуговування кредиту, пені за несвоєчасне повернення кредиту чи 1,6% процентів за кожний день прострочення від суми простроченої заборгованості, зі строком повернення до 26 вересня 2015 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором [PERSON] передав у заставу банку автомобіль марки Hyundai, Getz згідно п.1.7 Кредитного договору 46/АК00137.08.2 від 26.09.2008 р (а.с. 12). Частиною 3 пункту 3.2 кредитного договору визначено, що позичальник повинен щорічно переукладати на наступний рік з визначеною банком страховою компанією договір страхування автомобіля про страхування такого автомобіля на користь банку від ризиків втрати, ушкодження і викрадення на суму, що не менше реальної вартості автомобіля, в строк не пізніше, ніж за 7 робочих днів до закінчення строку дії договору страхування автомобіля на поточний рік. Згідно з пунктом 3.3 кредитного договору позичальник зобов`язаний надавати банку копію договору страхування автомобіля, укладеного ним самостійно на наступний рік відповідно до пункту 3.2 договору, та копію документа, який свідчить про внесення коштів у розмірі страхової премії за договором страхування автомобіля на наступний рік, не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення договору страхування автомобіля на поточний рік. Пунктом 3.4 кредитного договору позичальник зобов`язується у разі невиконання зобов`язань, передбачених у пунктах 3.2 та 3.3 договору, достроково погасити заборгованість за одержаними кредитами та сплатити проценти за користування ними, а також пені та штрафи, передбачені кредитним договором. На виконання умов кредитного договору відповідач уклав договір добровільного страхування автомобіля лише один раз 25 вересня 2008 року за № 28-2900-1839, що не заперечується позивачем (а.с. 12). Враховуючи, що [PERSON] не надав банку договору страхування автомобіля 19 вересня 2009 року, у нього відповідно до частини 3 пунктів 3.2, 3.3, 3.4 кредитного договору з наступного дня - 20 вересня 2009 року виник обов`язок дострокового виконання зобов`язання за кредитним договором, а у ПАТ «Родовід Банк» виникло право вимагати виконання позичальником такого зобов`язання. Проте банк звернувся до суду з такою вимогою лише в квітні 2015 року. [PERSON] заявив клопотання про застосування позовної давності. Відповідно до частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За викладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача до задоволення не підлягають.

Outcome: dismissed