Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, який у подальшому був уточнений, по якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № OD25AE000045350 від 21.02.2008 року у сумі 12415,57 дол. США, що еквівалентно становить 331495,72 грн.; судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що 21.02.2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено договір № OD25AE000045350, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 18519,31 дол. США строком до 20.02.2013 року зі сплатою 10,56% річних на суму залишку заборгованості. В забезпечення виконання зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором між ПАТ КБ « Приватбанк» та [PERSON] , [PERSON] було укладено договори поруки. [PERSON] порушив зобов`язання за договором, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту, загальна сума якої становить 331495,72 грн. На даний час умови договору не виконані, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Представник АТ КБ « Приватбанк» до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення якого повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника банку. Інші учасники процесу до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Від представника [PERSON] надійшли пояснення по справі, відповідно до яких в задоволенні позову просив відмовити. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.02.2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено договір № OD25AE000045350, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 18519,31 дол. США строком до 20.02.2013 року зі сплатою 10,56% річних на суму залишку заборгованості. В забезпечення виконання зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором між ПАТ КБ « Приватбанк» та [PERSON] та [PERSON] було укладено договори поруки, відповідно до умов яких останні взяли на себе зобов`язання у разі не виконання або неналежного виконання [PERSON] зобов`язань по кредитно- заставному договору, відповідати з ним солідарно по його зобов`язанням за даним кредитно-заставним договором. Позивач, звертаючись до суду із даним позовом посилається на наявність заборгованості за кредитним договором від 21.02.2008 року, яка станом на 2018 рік становить 12 415,57 дол. США, з яких 40,11 дол. США заборгованість за кредитом ( тілом кредиту), 893,66 дол. США- заборгованість по процентам за користування кредитними коштами; 183,50 дол. США- заборгованість по комісії за користування кредитом та 11 298,30 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором. ПАТ КБ « Приватбанк» в 2011 році звертався до суду з позовом про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитно-заставним договором з позичальника [PERSON] та поручителів: [PERSON] та [PERSON] .. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.10.2011 року, яке набрало законної сили 11.09.2012 року, по справі № 2-5296/11 стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 21.02.2008 року в сумі 19 143,99 дол. США, в тому числі, окрім іншого, суму заборгованості за кредитно- заставним договором № 0D25AE000026062 від 15.01.2008 року в розмірі 12375,46 дол. США. Частиною першою ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином ( ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 « Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виконання зобов`язання може забезпечуватись порукою ( ч. ст. 546 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 553 ЦК України За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ( неналежне виконання) ( ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч.1,2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Тобто порука є додатковим ( акцесорним) способом забезпечення виконання зобов`язань, а тому такі правочини щодо встановлення забезпечення матимуть юридичне значення тільки в тоді, коли мають юридичну силу основні зобов`язання. Пунктом 17.1.5 кредитно-заставного договору встановлено строк повернення кредитних коштів - 20.02.2013 року. Згідно з пунктами 2,4 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов`язків за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником обов`язків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Пунктом 12 цього договору поруки встановлено, що строк у межах якого сторони можуть звернутись до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється 5 років. Згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Умовами спірного кредитно-заставного договору встановлено щомісячну сплату ( з 10 по 14 число) щомісячного платежу за кредитним договором, який наданий до 20.02.2013 року включно. Частинами 1,3 ст. 549 України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За змістом ст. 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Також поряд із порукою, за своєю правовою природою акцесорним характером володіє і неустойка, яка, будучи цивільно-правовою санкцією, у всіх випадках є елементом самого забезпечувального зобов`язання. ПАТ КБ « Приватбанк» використав право вимоги дострокового повернення суми кредиту, що залишається несплаченою, а також справи процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, звернувшись у липні 2011 року до суду із позовом про примусове солідарне стягнення коштів у судовому порядку із боржника [PERSON] та поручителів: [PERSON] та [PERSON] .. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки, Київський районний суд м. Одеси задовольнив позов банку. Таким чином, враховуючи встановлено законодавцем правову природу поручительства, як додаткового (акцесорного) зобов`язання до основного договору та пряму залежність від його умов, на правовідносини, які виникають після ухвалення рішення про стягнення заборгованості, порука не поширюється, якщо інше не встановлено договором поруки. А згідно укладеного договору поруки між Банком та поручителями інших застережень не має. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року в справі № 202/4494/16-ц ( провадження №14-318цс18). Крім того Банком до суду не надано підтверджень невиконання рішення Київського районного суду м. Одеси про солідарне стягнення заборгованості з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ « Приватбанк». Крім того, пунктом 17.1.5 кредитно- заставного договору встановлено строк повернення кредитних коштів -20.02.2013 року, але звернувшись до Київського районного суду м. Одеси у 2011 році з позовом, банк змінив умови договору щодо його строку. Згідно з пунктами 2,4 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов`язків за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником обов`язків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Пунктом 12 цього договору поруки, визначено, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється 5 років. До суду позивач звернувся 04.01.2018 року. З наведеного вище слідує, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки дія поруки як забезпечувального зобов`язання не розповсюджується на кредитно-заставні правовідносини після ухвалення рішення про солідарне стягнення заборгованості Київським районним судом м. Одеси в справі № 2-5296/11 за позовною заявою Банку до боржника та поручителів. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed