Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні малолітнього [PERSON] , [INFO] ; судові витрати покласти на відповідача. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є матір`ю [PERSON] , [INFO] , його батько - [PERSON] , свої батьківські обов`язки по вихованню дитини не виконує, його долею не цікавиться у зв`язку із чим вона просить суд позбавити його батьківських прав. Позивач в судове заісдання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Органу опіки та піклування в якій зазначили, що вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини - [PERSON] . Представник третьої особи - Служби у справах дітей Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає за можливе позов задовольнити на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України та СК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 10.07.2012 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого народилась спільна дитина - [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження №6298 від 27.07.2012 року складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції). 29.09.2014 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/12227/14-ц шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу неповнолітній [PERSON] залишається проживати з матір`ю. 23.11.2016 року заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі 522/14300/16-ц з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] . З часу припинення шлюбних стосунків відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною також не брав, розвитком дитини не цікавився, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надавав, про що свідчать розрахунки заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.03.2019 р. розмір якої складає 68 242,61 грн. Згідно довідки Одеського навчального закладу «Ясла-Садок №135№ від. 26.07.2018 року [PERSON] не приходив, не відвідував та не приймав участь в житті [PERSON] . Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. В статті 19 Сімейного кодексу України (ч.ч. 4, 5) зазначено, що при розгляді судом спорів, серед іншого, щодо позбавлення та поновлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. В матеріалах справи наявний висновок органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №01-11/2405/2вих від 14.01.2019 року, в якому зазначено, що вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні [PERSON] [INFO] . У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Вихованням малолітньої дитини займається позивачка, вона створила дитині достатні і намагається покращувати побутові умови для їх спільного проживання. Натомість відповідач по справі ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню, не допомагає, не утримує, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя. Згідно до ст. 164 СК України одними з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а згідно з вимогами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупностідають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенцією ООН про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина 1 статті 3 Конвенції ООН). Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (частина 1 статті 18 цієї Конвенції). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати п до самостійного життя та праці. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Суд вважає встановленим, що дійсно відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а тому суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved