Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що вона працює вихователем дошкільного закладу « 8 березня» Новгород-Сіверської міської ради, Чернігівської області. Після повернення з відрядження [PERSON], було подано до бухгалтерії звіт про використання коштів, а також фінансові документи, що підтверджують витрачені останньою кошти під час відрядження: витрати на проїзд - сума, документи; витрати на проживання - сума, документи; добові - сума, документи. Всього сума витрат на відрядження складає - 1092 (одна тисяча дев'яносто дві) гривні 58 копійок. Незважаючи на неодноразові усні звернення [PERSON] до Новгород-Сіверської міської ради гроші за відрядження позивачу не виплачено, причину не роз'яснено. Позивач свій позов підтримала повністю та просить справу слухати в її відсутність про що попередньо надала суду письмову заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце проведення розгляду справи був повідомлений належним чином, але попередньо до суду подав письмову заяву у якій повідомляє про неможливість явки у судове засідання, розгляд справи просить провести без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] працює вихователем дошкільного закладу « 8 березня» Новгород-Сіверської міської ради, Чернігівської області та перебувала у службовому відрядженні згідно з наказом (розпорядженням) Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області. Після повернення з відрядження [PERSON], було подано до бухгалтерії звіт про використання коштів, а також фінансові документи, що підтверджують витрачені останньою кошти під час відрядження: витрати на проїзд - сума, документи; витрати на проживання - сума, документи; добові - сума, документи. Всього сума витрат на відрядження складає - 1092 (одна тисяча дев'яносто дві) гривні 58 копійок. Незважаючи на неодноразові усні звернення [PERSON] до Новгород-Сіверської міської ради гроші за відрядження позивачу не виплачено, причину не роз'яснено. Згідно довідки про розмір заборгованості по виплатам на відрядження №03-22/31 від 17.03.2014 року, вбачається, що сума заборгованості по виплатам за час перебування у відрядженні станом на 17.03.2014 року складає 1092 (одна тисяча дев'яносто дві) гривні 58 копійок. На письмову заяву [PERSON] від 17.04.2014 року з проханням виплатити їй заборгованість за час перебування у відрядженні в сумі 1092 (одна тисяча сто дві) гривні 58 копійок, остання отримала відповідь Новгород-Сіверської міської ради від 25.04.2014 року, вих.№ 03-12/208, де пояснено, що платіжне доручення №517 від 11.04.2014 року на перерахування позивачу вказаних коштів було надано до ГУ ДКСУ у Чернігівській області та 14.04.2014 воно було повернуто без виконання з роз'ясненням: «не прийнято до виконання у зв'язку з накладенням арешту на кошти, що перебувають на відповідному рахунку». Відповідно до ст. 121 КЗпП України працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлюваних законодавством. За відрядженими працівниками зберігаються протягом усього часу відрядження місце роботи (посада). Таким чином, проаналізувавши вищевикладені докази в сукупності, суд вважає, що оскільки відповідач в порушення законодавства про працю не виплатив в добровільному порядку витрати понесені його працівником на службове відрядження, тому понесені [PERSON] витрати та компенсаційні витрати пов'язані з відрядження підлягають стягненню в примусовому порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved