Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду та просить стягнути з на його користь матеріальну шкоду в розмірі 15783,34 грн. та судовий збір в сумі 551, 20 грн. .Мотивує свій позов тим , що 06.09. 2016 року о 10 год. 40 хв. водій [PERSON]. , керуючи транспортним засобом марки « Шевролет Авео», н/з [NUMBER], рухаючись по другорядній дорозі, не дала дорогу транспортному засобу під керування позивача, який рухався по головній дорозі, тим самим скоїла правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Для відновлення механічних пошкоджень автомобіля отриманих в результаті ДТП, позивачем придбано на 7315 грн. запчастин на витрачено 4840 грн. на їх встановлення. Також позивач хоче стягнути з відповідача 3628,34 грн. втраченого заробітку, так як він на автомобілі [NUMBER], відповідно до ліцензії, надавав послуги з перевезення пасажирів . Згідно податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи- підприємця, його дохід за четвертий квартал 2015 року становив 10885 грн.. Оскільки позивач ремонтував пошкоджений автомобіль, тому не міг здійснювати підприємницьку діяльність на протязі одного місяця , що призвело до вказаних збитків. В судовому засіданні позивач зменшив заявлені ним вимоги. Та просить суд стягнути з відповідача на його користь 3628,34 грн. втраченого заробітку. Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення первинного та уточненого позовів заперечив. Представник ПАТ НАСК « Оранта» в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, щодо задоволення позову заперечує. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши надані сторонами докази приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав: Згідно постанови Овруцького районного суду від 05.10.16 року [PERSON] звільнена від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП , обмежившись усним зауваженням. Справу провадженням закрито. Як вбачається з резолютивної частини вищезазначеної постанови, [PERSON] не визнана винною у скоєнні інкримінованого їй правопорушення. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого Овруцьким МРЕВ УДАІ 21.10.2010 року автомобілі [NUMBER] належить [PERSON] . Згідно тимчасового реєстраційного талона [NUMBER] виданого 20.06.13 року позивач має право керування автомобілем [NUMBER],що належить [PERSON]. Згідно заяви про видачу готівки №0Х7R55731 від 14.12.16 року [PERSON] в АТ « Райффайзен Банк Аваль» Овруцьке відділення отримала грошовий переказ від ПАТ НАСК « Оранта» в сумі 14071,86 грн. (а.с.28). Таким чином, власник транспортного засобу отримала всю суму страхового відшкодування. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення , як-от: протиправна поведінка, збитки, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та збитками. За відсутності хоча б одного з визначених елементів цивільна відповідальність не настає. В судовому засіданні встановлено, що вимога [PERSON] про стягнення упущеної вигоди в сумі 3628,34 грн. розраховувалась останнім базуючись на даних декларації про доходи в якій зазначено, що дохід за четвертий квартал 2015 року згідно податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи- підприємця [PERSON] становив 10885 грн.( 10885:3= 3628,34 грн )(а.с.10) . Як вбачається із зазначеної декларації вказаний позивачем дохід отриманий від заняття 3-ма видами підприємницької діяльності (а.с.10) . Доказів про отримання доходу від підприємницької діяльності (перевезення пасажирів) у 2016 році позивачем не надано. За вказаних обставин наведені позивачем розрахунки упущеної вигоди є теоретичними, побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку, який міг бути отриманий. При визначенні розміру втраченої вигоди повинні враховуватися тільки точні дані, які безспірно і достовірно підтверджують існування реальної можливості отримання грошових сум, або іншого майна, в тому випадку, якби зобов'язання було виконане боржником належним чином. Її розмір повинен бути підтверджений обґрунтованим розрахунком, а також відповідними доказами. Тобто втрачена вигода розглядається як гарантований, безумовний і реальний доход. Обов»язок доведення наявності і обґрунтування розміру втраченої вигоди покладається на позивача, який повинен довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Таким чином [PERSON] не надано суду переконливих доказів про те , що саме сума 3628,34 грн. становіть втрачений ним заробіток. Тому, за перерахованих вище обставин, в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача майнової шкоди слід відмовити. Також слід відмовити позивачу в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на його користь судового збору згідно ст.88 ЦПК України, так як в задоволенні позову позивачу відмовлено.

Outcome: dismissed