Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: державний нотаріус Третьої Одеської нотаріальної контори Ставнійчук А.О. про визнання недійсними договорів дарування, та уточнивши свої позовні вимоги 31.07.2017 року остаточно просить суд: визнати свідоцтво про право власності на нерухоме майно [NUMBER], видане 25.09.2014 року на ім`я [PERSON], видавник реєстраційна служба Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, на садовий будинок [ADDRESS] - недійсним; визнати договір дарування садового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], укладений 13.11.2014 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Ставнійчук А.О. (серія та номер: 1-1591) - недійсним; визнати договір дарування земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], укладений 13.11.2014 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Ставнійчук А.О. (серія та номер: 1-1588) - недійсним, вказуючи, що 10.05.2007 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 2-468/2007 була виділена в користування [PERSON], [PERSON], [PERSON] земельна ділянка площею 126,6 кв.м. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.08.2008 року у справі № 2-5810 задоволено позовну заяву [PERSON], [PERSON] до Затоківської селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку та присвоєння юридичної адреси. Тобто, за відповідачем [PERSON], на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.08.2008 року у справі № 2-5810 було визнано право власності на земельну ділянку, в т.ч. і на частину, яка була виділена йому у користування. 06.10.2016 року апеляційний суд Одеської області вирішив - апеляційну скаргу представника [PERSON] діючої в інтересах [PERSON] задовольнити, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.08.2008 року скасувати, у задоволенні позову [PERSON], [PERSON] до Затоківської селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку та присвоєння юридичної адреси - відмовити. Однак, не дочекавшись вирішення спору апеляційним судом, відповідач по справі [PERSON] на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 28.08.2008 року (вже скасованого) оформила право власності на земельну ділянку та садовий будинок загальною площею 26,1 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Далі, 13.11.2014 року, відповідач [PERSON] подарувала садовий будинок (загальною площею 26,1 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS]) [PERSON] на підставі договору дарування від 13.11.2014 року (серія та номер: 1-1591), засвідчений державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Ставнійчук А.О., та земельну ділянку (кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]) [PERSON] на підставі договору дарування від 13.11.2014 року (серія та номер: 1-1588), засвідчений державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Ставнійчук А.О. Він заперечує дійсність таких правочинів, та на підставах, встановлених законом, вважає, що їх має бути визано судом недійсними. Представник позивача в судовому засіданні надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги позивача підтримує та просить їх задовольнити. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату,час, та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причина неявки суду невідома. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у їх відсутність. Зі згоди представника позивача, про що свідчить заява представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 10.05.2007 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 2-468/2007 була виділена в користування [PERSON], [PERSON], [PERSON] земельна ділянка №1633-а площею 126,6 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS]. /л.с.9-11/. 28.08.2008 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено рішення, яким задоволено позовну заяву [PERSON], [PERSON] до Затоківської селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку та присвоєння юридичної адреси, та відповідно до якого визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0133 га, надану для ведення садівництва, розташовану у [ADDRESS] - згідно плану розподілу земельної ділянки /л.с.12-13/. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 06.10.2016 року - апеляційну скаргу представника [PERSON] діючої в інтересах [PERSON] задоволено, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.08.2008 року скасовано, у задоволенні позову [PERSON], [PERSON] до Затоківської селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку та присвоєння юридичної адреси - відмовлено /л.с.14-16/. В процесі розгляду справи, з метою повного та об'єктивного дослідження доказів, на підставі клопотання представника позивача, 20.04.2017 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено ухвалу про витребування з Третьої Одеської державної нотаріальної контори належним чином засвідчені копії документів, які стали підставою для засвідчення Договору дарування (садового будинку, загальною площею 26,1 кв.м.) 13.11.2014 року під реєстровим номером №1-1591 державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Ставнічук А.О., укладений між [PERSON] та [PERSON]. Зобов'язано державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул.. Космонавтів, 11-а, надати до суду належним чином засвідчені копії документів, які стали підставою для засвідчення Договору дарування (садового будинку, загальною площею 26,1 кв.м.) 13.11.2014 року під реєстровим номером №1-1591 державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Ставнічук А.О., укладений між [PERSON] та [PERSON]. Так, на підставі наданих на запит суду документів вбачається, 13.03.2014 року [PERSON], на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 28.08.2008 року у справі №2-5810 було видано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Далі, на підставі вже зареєстрованого права власності на земельну ділянку, [PERSON] отримала право власності на садовий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], про що свідчить свідоцтво про право власності [NUMBER] видане 25.09.2014 року реєстраційною службою Білгород-Дністровського МУЮ. 13.11.2014 року, відповідач [PERSON] подарувала садовий будинок (загальною площею 26,1 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS]) [PERSON] на підставі договору дарування від 13.11.2014 року (серія та номер: 1-1591), засвідчений державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Ставнійчук А.О., та земельну ділянку (кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]) [PERSON] на підставі договору дарування від 13.11.2014 року (серія та номер: 1-1588), засвідчений державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Ставнійчук А.О. Відповідно до ст.202 ч.1 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У відповідності до ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з ч.1 ст.717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні(обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. У відповідності до ст. 215 ЦК України (Коментар), недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Коментована стаття, визначаючи підстави недійсності правочину, вказує на необхідність дотримання в момент вчинення правочину вимог, які встановлені ст. 203 ЦК. Отже, можна вважати, що умови чинності правочину водночас є умовами його дійсності, які у загальному вигляді визначені у ст. 203 ЦК. Будь-який правочин має набути чинності, тобто набрати юридичної сили. Для цього він має відповідати вимогам, встановленим законом. У ст. 203 ЦК перераховані лише загальні вимоги до чинності правочину, що стосуються правомірності його змісту, дієздатності сторін, волевиявлення сторін, форми укладеного правочину, реальності передбачуваних правових наслідків, дотримання батьками прав та інтересів їх малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних дітей. Іншими словами, за коментованою статтею, щоб правочин вважався чинним, а відповідно і правомірним, при його вчиненні мають бути дотримані такі умови як: законність змісту правочину; наявність у сторін (сторони) необхідного обсягу дієздатності; наявність об'єктивно вираженого волевиявлення учасника правочину та його відповідність внутрішній волі учасника правочину; відповідність форми вчиненого правочину вимогам закону; спрямованість волі учасників правочину на реальне досягнення обумовленого ним юридичного результату; відсутність спрямованості у вчинюваному батьками правочині на порушення прав та інтересів їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. У разі недотримання перерахованих вимог правочин є недійсним або може бути визнаний недійсним у порядку, встановленому цим Кодексом. Частиною 1 ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Матеріалами справи доведений факт, того, що відповідач [PERSON] набула право власності на нерухоме майно, а саме земельну ділянку та садовий будинок на підставі скасованого рішення суду, яке не є чинним на сьогоднішній день, тож [PERSON] не не мала права відчужувати не належне їй у встановленому чинним законодавством порядку майно. За таких обставин, враховуючи те, що позивач [PERSON] та його представник довели обставини, на які вони посилались при зверненні до суду із вказаним позовом, суд вважає за можливе визнати позовні вимоги[PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: державний нотаріус Третьої Оодеської нотаріальної контори Ставнійчук А.О. про визнання недійсними договорів дарування (в порядку ст. ст. 27,31 ЦПК України) - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved