Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив встановити додатковий строк шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник Комінтернівської селищної ради Комінтернівського району Одеської області у судове засідання не з'явився, однак подав лист, яким не заперечував проти задоволення позовну, та просиі суд справу розглянути за своєї відсутності. Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявнісь підстав для часткового задоволення позову виходячи з наступного: За життя [PERSON] належав на праві власності житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіту не залишив. [INFO] [PERSON] помер, що вбачається зі змісту свідоцтва про смерть серії [NUMBER], повторно виданного 10.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, а/з про смерть № 40 від 01.04.2008 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. [PERSON] є рідним братом [PERSON], що підтверджується змісто свідоцтва про народження, повторно виданного 30.07.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області (а.с 6), та витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. ст. 126, 133, 135 Сімейного Кодексу України № 00010648194 від 19.06.2012 року (а.с.7). Позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, у зв'язку з чим листом від 28.05.2013 року за вих. № 1043/02-17 державним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. З пояснень [PERSON] вбачається що він постійно хворів, а також у зв'язк у із трагичною смертю дружини, перації на серці, у зв'язку з чим не мав можливості звернутися до нотаріальної контори у встановлений чинним законодавством шестимісячний строк після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом. Встановивши виниклі між сторонами правовідносини, суд звертається до положень діючого законодавства, яким вони врегульовані. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням - є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що зазначено в статті 1217 ЦК України. Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 55 Конституції України гарантований судовий захист прав і свобод людини та громадянина. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній йому для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тому є підстави для судового захисту прав щодо реалізації права заявника на прийняття спадщини за заповітом. Аналогічна позиція викладена в частині 1 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, віднесено до компетенції суду. При викладених обставинах є всі підстави визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, заснованими на законі, однак підлягають частковому задоволенню, оскільки достатнім додатковим строком для подання заяви про прийняття спадщини - є термін три місяці. На підставі наведеного,

Outcome: partial