Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві представник позивача зазначив, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та громадянином [PERSON] 10.10.2013 року було укладено кредитний договір №РLEMGI0040300006. За умовами даного договору позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 77250,00 грн. на термін до 10.10.2033 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% річних у строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення повернення кредиту та відсотків за користування ним позивачем було укладено договори поруки: №РLEMGI0040300006/1 від 10.10.2013 року з [PERSON], та №РLEMGI0040300006/2 від 10.10.2013 року із [PERSON], які несуть солідарну з боржником відповідальність перед кредитором. Свої зобовязання щодо повернення суми кредиту та відсотків відповідач не виконав належним чином. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобовязань станом на 27.072016 року утворилась заборгованість в сумі 81944,72 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача і просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 81944,72 грн. та судові витрати по справі. 23.03.2017 року представник позивача подав до суду уточнену позовну заяву, в якій зазначив, що станом на 16.03.2017 року заборгованість за кредитним договором відповідача [PERSON] становить 76700,65 грн. та просив солідарно стягнути з відповідачів дану суму боргу та судові витрати по справі. Сторони у судове засідання не зявилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, тому суд, на підставі ст.224 ЦПК України, розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та постановляє заочне рішення. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 10.10.2013 року було укладено кредитний договір №РLEMGI0040300006. За умовами даного договору позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 77250,00 грн. на термін до 10.10.2033 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% річних у строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення повернення кредиту та відсотків за користування ним позивачем було укладено договори поруки: №РLEMGI0040300006/1 від 10.10.2013 року з [PERSON], та №РLEMGI0040300006/2 від 10.10.2013 року із [PERSON], які несуть солідарну з боржником відповідальність перед кредитором. Свої зобовязання щодо повернення суми кредиту, відсотків відповідач [PERSON] не виконав належним чином. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ч.2 ст.1050 ЦК України визначає, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. За змістом статті 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Згідно ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має право висувати проти вимог кредитора заперечення, що групуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Як вбачається з матеріалів справи відповідачі свої зобовязання, що витікають з кредитного договору №РLEMGI0040300006 від 10.10.2013 року та з договорів поруки №№РLEMGI0040300006/1 від 10.10.2013 року та №РLEMGI0040300006/2 від 10.10.2013 року в добровільному порядку не виконують, чим порушують права позивача. Судовий збір стягується з відповідачів на підставі ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст.526, 610, 611 ЦК України,

Outcome: approved