Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно та поділ спадкового майна. В уточненому позові зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді: [ADDRESS]; домоволодіння [ADDRESS], 0,0425 га земельної ділянки за вищезазначеною адресою; 2/3 частини нежитлової будівлі [ADDRESS], 7/10 частин житлового будинку [ADDRESS], грошових вкладів на депозитних рахунках. Спадкоємцями за законом є позивач та відповідачі. При житті батько залишив заповіт, відповідно до якого все належне йому майно в рівних частках заповідалось сторонам Батько позивача вчасно не оформив документи на право власності на домоволодіння [ADDRESS], 0,0425 га земельної ділянки за вищезазначеною адресою, у зв'язку з чим позивачу було відмовлено в реєстрації права на спадкування після померлого чоловіка. Позивач та його представник надали заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідачі надали на адресу суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, не заперечували проти задоволення позовних вимог. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON], помер [INFO], про що було зроблено актовий запис № 410 (а.с.19) З заповіту від 08.01.2014 року №11 вбачається, що [PERSON] заповів в рівних частинах [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] все належне йому майно на день смерті (а.с.20). Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25141986 від 26.01.2010 року [PERSON] відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 21.12.2009 року належало на праві приватної власності 2/3 частки нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.23) Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14297988 від 19.04.2007 року [PERSON], відповідно до договору купівлі-продажу №1093 від 04.04.2007 року належало на праві приватної власності кв. [ADDRESS] (а.с.24). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] було надано земельну ділянку [ADDRESS] площею 0,0425 га для обслуговування житлового будинку (а.с.25). Відповідно до договору купівлі-продажу частини будинку від 03.08.2013 року [PERSON] придбав у [PERSON] 7/10 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд та побудов, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.26) Статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положення статті 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно ( ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України). В призначений нотаріусом час для оформлення спадщини позивач отримав свідоцтво про право на спадщину на підставі заповіту на грошові кошти, грошові вклади, розміщені в ПАТ КБ «ПриватБанк», стосовно іншого спадкового майна відповідачі виразили свою незгоду, щодо часток на спадщину, на які мають право, тому позивач був змушений звернутися до суду для вирішення питання щодо визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку. Відповідно до статті 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, долі кожного із сторін складають по 1/4 часток. Тобто позивач та кожен з відповідачів мають право на 1/4 частину будинку [ADDRESS] зі всіма побудовами подвір'я, на ? частину земельної ділянки за вищезазначеною адресою; на ? частину квартиру [ADDRESS]; 2/12 частини нежитлової будівлі [ADDRESS]. За п.230 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року №20/5 передбачено, що поділ спадкового майна проводиться за згодою спадкоємців, які прийняли спадщину. У разі недосягнення згоди поділ провадиться у судовому порядку відповідно до часток, належних кожному із спадкоємців за законом або за заповітом. Поділ спадкового майна оформлюється договором спадкоємців, а за відсутності згоди судовим рішенням. У судовому засіданні було встановлено, що відповідачі не бажають вирішувати питання розподілу спадщини. У відповідності до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розподілі спадщини між спадкоємцями застосовуються норми, що регулюють відповідні правовідносини спільної часткової власності. Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільна, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласників та членам їх сімей. Згідно з ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.08.2006 року для вирішення питання про припинення вказаного права наявність усіх чотирьох умов у їх сукупності не є необхідністю, оскільки цією статтею передбачено вичерпний перелік підстав, за наявності будь-якої з них можливе вирішення судом питання про припинення права на частку в спільному майні За таких обставинах суд вважає за необхідне залишити за [PERSON] та [PERSON] право власності на ? частину за кожним на домоволодіння [ADDRESS], 0,0425 га земельної ділянки за вищезазначеною адресою, припиниши право власності відповідачів - [PERSON], [PERSON] на 1/4 частку за кожним в вищезазначеному майні; залишити за [PERSON], [PERSON] право власності на ? частину за кожною на квартиру [ADDRESS], припинивши право власності [PERSON], [PERSON] на 1/4 частку за кожним в вищезазначеному майні; залишити за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на 1/4 частку в 2/3 частин нежитлової будівлі [ADDRESS], [PERSON] право власності на 7/10 частин житлового будинку [ADDRESS]. Таке припинення права власності на частку у спадковому майні не завдасть істотної шкоди ані інтересам позивача, ані інтересам відповідачів.

Outcome: approved