Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності на придбане майно будівлі і споруди колишньої молочно-товарної ферми, розташовані в с. Макарівка Каланчацького району Херсонської області. Свій позов обґрунтовує тим, що 29 травня 2006 року ним було придбано у ПАТ «Червоний Чабан» приміщення будівлі і споруди колишньої молочно-товарної ферми, розташовані в с.Макарівка Каланчацького району Херсонської області, що підтверджується укладеним між позивачем та ПАТ «Червоний Чабан» договором купівлі-продажу. За придбане нерухоме майно ним було повністю сплачено всю необхідну суму, зокрема, 225201 (двісті двадцять п`ять тисяч двісті одна грн.) гривні 00 копійок, відповідно до експертної оцінки ПКФ «Експерт». На основі вищевказаних договору та накладної №5 від 29.05.2006 позивачу було передане придбане ним майно. Таким чином, між позивачем та ПАТ «Червоний чабан» було досягнуто усіх істотних умов договору щодо купівлі-продажу вищевказаного приміщення будівлі і споруди молочно-товарної ферми. Однак, після придбання вищевказаного об`єкта нерухомості він не може отримати документ про право власності на придбане майно, оскільки відповідно до п.13.1. вищевказаний договір підлягав нотаріальному посвідченню, а попередній власник - ПАТ «Червоний Чабан» не оформило всіх правовстановлюючих документів, необхідних для його нотаріального посвідчення і на даний час оформити ці документи неможливо, так як позивач коли придбав майно був зареєстрований як ПП [PERSON] , однак на даний час вказане ПП припинило свою діяльність через закриття. Позивач виконав всі взяті на себе зобов`язання згідно з укладеним договором та провів повний розрахунок за придбане майно. Позивач в даний час володіє та користується придбаним ним майном вже на протязі 13 років та має намір зареєструвати право власності на придбане майно, однак йому було відмовлено Державним Реєстратором нерухомості на підставі того, що Договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений. У зв`язку з цим просить визнати за ним право власності на вищевказане нерухоме майно. Ухвалою судді від 28.11.2019 року відкрито провадження, по справі призначено підготовче судове засідання та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Бабич С .П. (діє згідно довіреності від 08.08.2019 року), в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду відзив (в порядку ст.178 ЦПК України) в якому просить суд здійснити розгляд справи без їх участі, безумовно визнає позовні вимоги. Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти,користуватися і розпоряджатися своєю власністю,результатами своєї інтелектуальної,творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права або інтересу і суд може захистити порушене право способом передбаченим договором або законом. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.207 ЦК України зазначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах та підписаний сторонами. В ст. 638 ЦК України зазначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до ст.220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», роз`яснено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. При розгляді таких справ суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. У зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Договором купівлі-продажу від 29 травня-місяця 2006 року стверджується, що позивач - ПП [PERSON] придбав у Публічного акціонерного товариства «Червоний Чабан» приміщення будівлі і споруди колишньої молочно-товарної ферми, що розташовані в с. Макарівка Каланчацького району Херсонської області. Згідно експертної оцінки здійсненої ПКФ «Експерт» вартість придбаного майна становить 225201 (двісті двадцять п`ять тисяч двісті одна) гривна 00 копійок. Згідно з п.1.2. данного договору право власності на будівлі переходить до Покупця з моменту підписання цього Договору. А відповідно до п.2.2. Договору, розрахунки за придбаний об`єкт здійснюється Покупцем шляхом безготівкового перерахування сум зі свого рахунку на рахунок Продавця. Розрахунки за придбаний об`єкт здійснюється таким чином: кошти Покупця в сумі 80 тис. грн. авансу перераховуються відповідно до платіжного доручення з рахунку покупця на рахунок Продавця. В подальшому, починаючи з червня 2006 року, Покупець сплачує кожен місяць 30 (тридцять) тис грн. в тому числі ПДВ до повної сплати суми Договору. Відповідно до п.12.1 договору купівлі-продажу від 29 травня 2006 року, цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. На виконання своїх зобов`язань згідно з умовами договору купівлі-продажу від 29 травня 2006 року, позивач сплатив ПАТ «Червоний Чабан» 225201,00 гривень за придбане ним нерухоме майно, зокрема, приміщення будівлі і споруди колишньої молочно-товарної ферми, що розташовані в с. Макарівка Каланчацького району Херсонської області, що підтверджується накладною №5 від 29 травня 2006 року. Технічною документацією на об`єкт нерухомого майна, зокрема, приміщення будівлі і споруди колишньої молочно-товарної ферми, яке розташована в с. Макарівка Каланчацького району Херсонської області стверджується, що дане приміщення відповідає всім будівельним та технічним нормам. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, судом встановлено, що позивач придбав приміщення будівлі і споруди колишньої молочно-товарної ферми, однак не може отримати документ про право власності на придбане майно, оскільки попередній власник приміщення, ПАТ «Червоний Чабан» ухилилося від виконання умов договору купівлі-продажу та не оформило всіх необхідних правовстановлюючих документів для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу даного приміщення і на даний час оформити ці документи неможливо, оскільки ПАТ «Червоний Чабан» ліквідоване та припинило свою діяльність. Поряд з цим, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Так як визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про його задоволення. Враховуючи вище викладене, приймаючи до уваги те, що представлені позивачем докази на підтвердження визнання його права власності на приміщення приміщення будівлі і споруди колишньої молочно-товарної ферми, в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] є підставним та підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved