Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Позивач звернувся з вищевказаним позовом та просить суд: 1). припинити стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , які стягнуті з позивача [PERSON] на підставі рішення Новгородківського районного суду від 21.11.2012р., починаючи з дня подачі позовної заяви до суду; 2). стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] до його повноліття, в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. Свій позов мотивує тим, що сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . З відповідачем позивач не проживає, вони мешкають в різних населених пунктах та сімейних відносин не підтримують. Відповідно до рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 21.11.2012р. з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини, які позивач сплачує відповідно до виконавчого листа виданого 21.08.2015р. Відповідачка нехтує виконанням своїх батьківських обов`язків та дитина тривалий час проживає з позивачем, який повністю утримує дитину, забезпечує всім необхідним для проживання та розвитку дитини. В той же час, з нього продовжують стягувати аліменти на утримання дитини, які витрачаються відповідачем на власний розсуд та не в інтересах дитини. Дані обставини дали підстави позивачу для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 18.03.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надіслав письмову заяву від 09.04.2021р., в якій вказав, що позов підтримує повністю та просив суд його задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі, у разі неявки відповідача. Відповідач по справі була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляла, клопотань, заяв не подавала, правом на надання до суду відзиву на позовну заяву не скористалась. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, приходить до наступних висновків. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 21.11.2012р. з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходів) але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] , починаючи з дня подачі заяви, тобто із 05.11.2012 року. 21.08.2015 року Новгородківським районним судом Кіровоградської області на виконання рішення суду від 21.11.2012 року видано виконавчий лист №1113/1406/12 (а.с. 9-10). Відповідно до копії довідки про доходи від 09.02.2021р. виданої ТОВ «Прогрес» з позивача за період з вересня 2019 року по жовтень 2020 року стягувались аліменти на утримання неповнолітнього сина, за його місцем роботи, в загальній сумі 41945, 18 грн. (а.с. 11-12). Відповідно до копії довідки №600 від 15.02.2021р. виданої Новгородківською селищною радою, позивач проживає в [ADDRESS] та має наступний склад сім`ї: мати - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] (проживає без реєстрації) (а.с.14). Згідно копії акту обстеження місця проживання від 16.02.2021р., гр. [PERSON] , 1969 р.н., яка проживає за адресою: [ADDRESS] , депутатом Новгородківської селищної ради, було виявлено, що за вказаною адресою зареєстрований та проживає позивач [PERSON] , 1989 р.н. та проживає без реєстрації син позивача [PERSON] , 2010 р.н. Згідно довідки КЗ «Новгородківського НВК ЗОШ І-ІІІ ступенів - дошкільний заклад Новгородківської районної ради Кіровоградської області», [PERSON] з 01.02.2021р. зарахований до 4 класу Новгородківської філії КЗ «Новгородківський НВК ЗОШ І-ІІІ ступенів - дошкільний заклад» (а.с. 13). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статтей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Судом встановлено, що з лютого 2021 року дитина (син [PERSON] , [INFO] ) не проживає з матір`ю [PERSON] , на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини, а проживає зі своїм батьком [PERSON] (а.с. 13-14). Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено неповнолітній [PERSON] проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 21.11.2012 року. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 02.03.2021 року. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до частин 5 ст. 183 СК України той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням обставин справи, а також того, що відповідачка не надала суду належних та допустимих доказів про неможливість стягнення з неї аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки на його користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved