Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27.07.2017 по просп. Оболонському, 12 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю «Тойота» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілю «Форд» д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 28.09.2017 [PERSON] визнано винною у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент скоєння ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», позивач звернувся до останнього із заявою про виплату страхового відшкодування. Як наслідок, ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» виплатило [PERSON] страхову виплату у розмірі 100 000,00 грн., що є максимальним розміром відшкодування за умовами Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між страховою компанією та відповідачем. Разом з тим, позивач вказує, що у відповідності до Звіту про оцінку автомобіля, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 362 261,09 грн. Враховуючи викладене, просив стягнути з [PERSON] різницю між фактичним розміром завданої шкоди та страховою виплатою, витрати на проведення оцінки матеріального збитку у розмірі, а також суму сплаченого судового збору. Ухвалою суду від 15.11.2017 у вказаній справі відкрито провадження, справу призначено до розгляду. 06.02.2018 частково задоволено клопотання представника відповідача, ухвалою суду у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 06.08.2018 у зв`язку із надходженням від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз матеріалів вказаної цивільної справи провадження у справі поновлено та призначено до розгляду. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26.11.2018 провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення завданої шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було зупинено на час проведення судової автотоварознавчої експертизи, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Відповідно до ухвали суду від 05.04.2019 у зв`язку із надходженням Висновків експертів за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи №1834/19-54 провадження у справі поновлено, продовжено судовий розгляд справи. 20.05.2019 представник позивача звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог, у якій, враховуючи Висновки експертів за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи, просив стягнути з [PERSON] різницю між фактичним розміром завданої шкоди та страховою виплатою у розмірі 288 428,32 грн., витрати на проведення оцінки матеріального збитку у розмірі 1 500,00 грн., а також суму сплаченого судового збору. Згідно ухвали суду від 03.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено вказану цивільну справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся. Представник позивача надав до суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся. Представник відповідача надав до суду відзив, у якому вказав, що відшкодування шкоди у розмірі, якому просить позивач, поставить відповідача у скрутне матеріальне становище, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Форд» д.н.з. [NUMBER] належить позивачу (а.с. 36). 27.07.2017 о 19:00 год. [PERSON] , керуючи автомобілем «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , по просп. Оболонському, 12 у м. Києві не була уважною та при зміні напрямку руху не впевнилась у безпечності маневру, завчасно не зайняла крайнє положення на проїзній частині, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Форд» д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 28.09.2017 №756/10488/17 [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 71). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільна відповідальність водія автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] була застрахована відповідачем у ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну 100 000,00 грн. та нульовою франшизою, що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1845633 від 17.11.2016 (а.с. 7). ФО-П [PERSON] було виконано оцінку автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] , вартість послуг склала 1 500,00 грн. та була оплачена позивачем згідно Квитанції №589 від 05.09.2017 (а.с. 35). Згідно звіту №1106 про оцінку автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля внаслідок пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді склала 362 261,09 грн (а.с. 6-16). Із пояснень позивача вбачається, що ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, сплативши на користь [PERSON] страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності у розмірі 100 000,00 грн. У відповідності до Висновків експертів за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи №1834/19-54 від 28.03.2019 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] в результаті дорожньо-транспортної пригоди станом на 31.08.2017 складає 388 673,22 грн. (а.с. 187-194). Частною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У статті 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Із матеріалів справи вбачається, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] як власника наземного транспортного засобу була застрахована. Згідно із ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. За приписами ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний, зокрема, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Судом встановлено, страховик свої зобов`язання виконав належним чином, сплативши позивачу страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності за договором, укладеним з відповідачем. Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У Постанові Верховного суду України від 14.09.2016 у справі №6-725цс16 судова палата у цивільних справах дійшла висновку про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України). У пункті 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи, що реальний розмір матеріального збитку становить 388 428,32 грн., то з відповідача [PERSON] підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 288 428,32 грн. За таких обставин, враховуючи наявність у відповідача обов`язку відшкодувати позивачу збитки, які були завдані у зв`язку із ДТП, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 288 428,32 грн. та витрат на проведену оцінку збитків у розмірі 1 500,00 грн. в межах заявлених позовних вимог. Інші наявні в матеріалах справи докази, висновків суду не спростовують. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved