Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду та просив стягнути з [PERSON] на його користь 26867,48 грн. в рахунок відшкодування зайво витрачених коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.01.2010р. по 31.12.2012р. було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності КП «Чернігівське ВУЖКГ» за результатами якої складено акт № 004-21/2 від 15.03.2013р. Ревізією було встановлено, що підприємство користувалось автомобілем марки ВАЗ- 21061, д.н. [NUMBER], орендованим у [PERSON], що призвело до безпідставних витрат на загальну суму 26867,48 грн., у т.ч. бензин - 21965,68 грн., орендна плата - 4901,80 грн. Сторонами договору № 1 від 01.12.2009р. були начальник КП «Чернігівське ВУЖКГ» [PERSON] та фізична особа власник автомобіля [PERSON]. Відповідно до умов вказаного договору оренди, орендна плата за користування автомобілем встановлена у розмірі 500 грн. на місяць, заправку ПММ в період використання автомобіля зобов'язане здійснювати підприємство. Також було встановлено, що вказаний договір в порушення умов ЦК не був нотаріально посвідчений. 16.04.2013р. до КП «Чернігівське ВУЖКГ» від Токмацької ОДФІ надійшла обов'язкова до виконання вимога щодо усунення порушень фінансової дисципліни, виявлених ревізію фінансово-господарської діяльності, відповідно до якої підприємство зобов'язане в повному обсязі відшкодувати витрати на заправку пальним орендованого авто та зайво виплачену орендну плату внаслідок здійснення їх по нікчемним договорам, шляхом внесення коштів до каси або на розрахунковий рахунок підприємства. В зв'язку з тим, що [PERSON] помер [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про смерть, а спадкоємцем останнього являється [PERSON], тому вважає за можливе пред'явити вимоги до [PERSON]. Представник позивача Сивак А.В. в судовому засіданні на позові наполягав і пояснив, що 01.12.2009 р. між КП ВУЖКГ в особі начальника КП ВУЖКГ [PERSON] та фізичною особою [PERSON] було укладено договір оренди транспортного засобу автомобіля. Згідно договору КП ВУЖКГ заправляв автомобіль паливно-мастильними матеріалами, і сплачував [PERSON] орендну плату в розмірі 500 грн. на місяць. В березні 2013 року Токмацькою державною інспекцією була проведена перевірка і було встановлено, що договір оренди автомобіля марки ВАЗ-21061 д.н. [NUMBER] який не посвідчений нотаріально, згідно ч. 1 ст. 220 КЦ являється нікчемним, а наслідки недійсності правочину, згідно ч. 1 ст. 219 ЦК України є обов'язок кожної сторони повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував пояснив, що сторонами спірного договору оренди легкового автомобіля від 01.12.2009р. були КП «Чернігівське ВУЖКГ» та [PERSON]. На час підписання договору відповідач [PERSON] знаходився з позивачем КП «Чернігівське ВУЖКГ» у трудових відносинах на посаді директора. Відповідно до ст.3 КЗпПУ при виникненні таких відносин на них розповсюджуються норми трудового законодавства, а не цивільного. У відповідності до Постанови ПВС України № 14 від 29.12.1992 року « Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» судовому розгляду підлягають заяви власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу до працівника про відшкодування шкоди у випадку припинення працівником трудових відносин з даним підприємством. КЗпП України однозначно закріпив право на звернення до суду з позовом до директора комунального підприємства про стягнення матеріальної шкоди виключно за вищестоящим в порядку підлеглості органом або за заявою прокурора ( ст. 136). Закон не містить положень щодо спрощеного ( особливого) порядку стягнення шкоди з колишнього директора підприємства. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 01.12.2009 року між [PERSON] та КП «Чернігівське ВУЖКГ» був укладений договір оренди транспортного засобу, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. Згідно договору від 01.12.2009 року підприємець [PERSON] передав у користування КП ВУЖКГ свій власний автомобіль, який КП ВУЖКГ використовувало на власні потреби, заправляючи його паливом . Згідно ч. 2 ст. 801 ЦК України, витрати, повязані з використанням транспортного засобу … несе наймач. Суд приходить до висновку, що паливно-мастильні матеріали на загальну суму 21965,68 грн. використані на потреби КП ВУЖКГ, стягненню з відповідача не підлягають. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Копія договору оренди транспортного засобу від 01.12.2009 року свідчить, що між позивачем та підприємцем [PERSON] було укладено письмовий договір про те, що [PERSON] зобов'язується надати у тимчасове користування власний транспортний засіб - легковий автомобіль ВАЗ 21061, дер. № [NUMBER] для службових поїздок , а також для перевезення дрібного вантажу, а позивач, тобто КП «Чернігівське ВУЖКГ» зобов'язаний своєчасно здійснювати орендну плату. Вказаний договір відповідно до ч. 1 ст. 799 ЦК України укладений у письмовій формі, нотаріально не посвідчений (а.с. 31). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. При цьому ст. 799 ЦК України визначено, що договір найму транспортного засобу укладений укладається у письмовій формі, а за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Оскільки як зазначено в договорі [PERSON] на момент укладення являвся підприємцем, не є фізичною особою, а отже нотаріального посвідчення не потребує, з чого випливає, що даний договір є дійсним. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Процесуальними нормами передбачено як право на участь у дослідженні доказів, так і обов'язок із доказування обставин при невизнанні їх сторонами. При цьому суд безпосередньо не повинен брати участь у зборі доказового матеріалу. В порушення вимог вищезазначеної норми закону позивач не надав суду доказів того, що саме [PERSON] підписував договір, та саме він отримував орендну плату за користування автомобілем та кошти на придбання паливно-мастильних матеріалів, тому суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог стосовно стягнення матеріальної шкоди у розмірі 26867,48 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ч.1 ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приписи ст.ст.1166-1167 ЦК України, на підставі яких позивач просить стягнути з відповідача спричинену шкоду, застосовуються до позовних вимог про відшкодування шкоди, спричиненої поза межами договірних відносин. Між позиваем КП «Чернігівське ВУЖКГ» та [PERSON] існували договірні відносини, при цьому укладений між ними договір не скасовано. Шкода, спричинена в результаті договірних відносин між сторонами, відшкодовується в іншому порядку, ніж у порядку ст.ст.1166-1168 ЦК України, як про це в своєму позові просив позивач. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи тільки в межах заявлених позовних вимог. Окрім того, як вбачається із досліджених судом видаткових ордерах, остання плата за оренду автомобіля виплачувалась [PERSON] комунальним підприємством «Чернігівське ВУЖКГ» 30.11.2010р., тобто після смерті [PERSON], який помер [INFO], а тому при винесенні рішення по справі суд враховує також цю обставину, яка визиває сумнів в тому, що дійсно саме [PERSON] отримував орендну плату. Таким чином, встановлені судом докази в їх сукупності свідчать про те, що позивачем не надано належних та достовірних доказів, які б свідчили про наявність вини відповідача [PERSON] за спричинену шкоду . На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed