Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого покликався на те, що згідно кредитного договору № б/н, укладеного 09.06.2008р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 6000,00 грн., зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 36%. Однак, відповідач взяті на себе зобовязання не виконала в повному обсязі у звязку із своєю смертю, а станом на 25.08.2013 року заборгованість по кредиту становить 5360,00 грн., які позивач разом із понесеними судовими витратами по справі просить стягнути з відповідача, що є дружиною боржника, як зі спадкоємця. В судове засідання представник позивача не зявився, однак подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 09.06.2008р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] Т.І.був укладений кредитний договір № б/н (а.с.6), згідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 6000,00 грн. зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) зобовязання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.3-5) виникла заборгованість, яка становить 5360,00 грн. та складається з тіла кредиту. Згідно з ст. 5 ЦПК України\~ здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 25.08.2013 року боржник помер (а.с.15). Спадкоємцем боржника є його дружина, яка подала заяву про прийняття спадщини (а.с.18). Банк звертався з листами-претензіями до спадкоємця, однак не отримав відповіді (а.с.\~ зв.19). З посиланням на норми ст. 608,1218,1219, 1268, 1269, 1281, 1282, 1296 ЦК України позивач прохає про стягнення боргу зі спадкоємця боржника. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)(ст.. 1216 ЦК України). Після прийняття спадщини спадкоємець стає учасником тих самих правовідносин, суб?єктом яких раніше був спадкодавець, тобто фактично відбувається заміна суб?єкта у правовідносинах, учасником яких був спадкодавець. При цьому в матеріалах справи відсутні жодні докази того, що спадкоємець прийняла спадщину, як того вимагає ст. 1281 ЦК України та на яку покликається позивач. На думку суду, з огляду на наявні в справі докази можливо встановити лише факт подання заяви про прийняття спадщини, однак суд позбавлений підстав достеменно стверджувати, що така спадщина була в кінцевому прийнята відповідачем, і як наслідок, вона має відповідати за борговими зобовязаннями спадкодавця. З огляду на наведене, оскільки рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях,\~ відсутні достатні правові підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed