Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.07.2012 року між КС «[PERSON] Взаємодопомоги» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 146/10, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у сумі 7000,0 грн. Кредитний договір укладено на строк до 29.01.2014 року. Відповідно до графіку, наведеного у додатках до кредитного договору, відповідач зобовязався 29 числа кожного місяця повертати частинами кредит та сплачувати проценти за користування кредитом. Майже відразу після оформлення кредиту відповідач почав порушувати умови договору щодо сплати процентів та погашення кредиту, в звязку з чим в нього виникла заборгованість за кредитом. 16.01.2014 року відповідач уклав з позивачем додатковий договір по кредитному договору, за яким позивач пролонгував відповідачу кредит згідно кредитного договору № 146/10 18.07.2012 року, а відповідач зобовязався в строк до 2 числа кожного місяця повертати частинами кредит та сплачувати проценти за користування кредитом з остаточним строком його погашення до 02.08.2014 року. Проте і в подальшому умови договору відповідачем належним чином не виконувалися, в звязку з чим станом на дату подачу позову в нього наявна заборгованість по тілу кредиту - 490,09 грн. та по процентам 162,79 грн., загальний борг складає 652,88 грн. Крім того, у позові зазначалося на те, що згідно договору поруки від 18.07.2012 року поручителем по зобовязанням [PERSON] є [PERSON] На підставі наведеного, КС «[PERSON] Взаємодопомоги» просить суд стягнути на користь позивача солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 146/10 18.07.2012 року в сумі 652,88 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник позивача просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] пояснив суду, що не оспорює наявність в нього заборгованості перед КС «[PERSON] Взаємодопомоги» за кредитним договором № 146/10 18.07.2012 року та додатковою угодою до нього від 16.01.2014 року в сумі 652,88 грн., матеріальної можливості погасити заборгованість не має. Водночас відповідач заперечував проти позовних вимог, посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду із відповідним позовом. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України відповідач зобовязаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки , що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права зобовязує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом предявленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідачів свідчить про їх небажання захищати свої процесуальні права. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши надані письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що 18.07.2012 року між КС «[PERSON] Взаємодопомоги» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 146\\10, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у сумі 7000,0 грн., зі свого боку зобовязувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до 29.01.2014 року відповідно до графіку, зазначеному у додатку №1 до договору. Відповідно до пункту 3.1 Кредитного договору плата за користування кредитом (проценти) становить 36% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 16.01.2014 року відповідач уклав з позивачем додатковий договір по кредитному договору, за яким позивач пролонгував відповідачу кредит згідно кредитного договору № 146/10 18.07.2012 року, а відповідач зобовязався в строк до 2 числа кожного місяця повертати частинами кредит та сплачувати проценти за користування кредитом з остаточним строком його погашення до 02.08.2014 року. КС «[PERSON] Взаємодопомоги» умови договору виконала. Відповідач [PERSON] не належним чином виконує свої зобовязання по кредитному договору № 146/10, внаслідок чого станом на 13.02.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 652,88 грн., яка складається з: -490,09 грн. заборгованість по тілу кредиту ; -162,79 грн. заборгованість зі сплати процентів. Згідно з\~статтею 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Так, відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, та на підставі ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Крім того, судом встановлено, що згідно договору поруки від 18.07.2012 року поручителем по зобовязанням [PERSON] є [PERSON] Відповідно до вимог ст.ст.\~1054\~ч.1; 1055 ч.1; 553 ч.1; 554 ч.1,2;\~559\~ч.1,4 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. \~\~\~\~\~\~\~\~Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 22\~постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини першої\~статті 559 ЦК України\~припиненнядоговору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Пунктом 5 договору поруки від 18.07.2012 року передбачено , що порука діє на всі зміни та доповнення до кредитного договору № 146/10 від 18.07.2012 року , в тому числі в наслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя. Отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Пунктом 8 договору поруки від 18.07.2012 року узгоджено, що сторони домовилися про строк дії договору поруки в 5 років. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КС «[PERSON] Взаємодопомоги» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення з відповідачів заборгованості в солідарному порядку підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. З відповідачів на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. Згідно квитанції № 146 від 19.02.2015 року позивачем при предявленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. Вказані витрати покладаються на відповідачів в рівних частинах. В звязку з чим з [PERSON] та [PERSON] на користь КС «[PERSON] Взаємодопомоги» підлягає стягненню по 121,80 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved