Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом у якому вказував, що втравні 2015 року він звернувся до відповідачів з метою отримання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з метою передачі земельних ділянок у власність. Дане звернення було обумовлене та ґрунтувалося на тому, що відповідно до договору дарування від 24.02.1995 року позивач являється власником житлового будинку розташованого за адресою: с. Лісівка, вул. Берегова, 8. За результатами розгляду його звернення , було повідомлено, що він не можу отримати вищезазначений дозвіл тому, що рішенням виконавчого комітету Зарубинецької сільської ради №20 від 26.08.1994 року земельні ділянки розташовані за адресою: Андрушівський район, с. Лісівка, вул. Берегова, 8 передані у власність гр. [PERSON]. Позивач вважає, що рішення Зарубинецької сільської ради №20 від 26.08.1994 року прийняте з порушенням вимог чинного законодавства України, яке регулює питання передання земельної ділянки у власність та одночасно порушує його охоронюваний інтерес.Правові підстави для визнання незаконним та скасування рішення Зарубинецької сільської ради від 26 серпня 1994 року за №20 полягають в тому, що орган місцевого самоврядування не мав жодних підстав передбачених законом для прийняття рішення про передачу у приватну власність гр. [PERSON] земельних ділянок площею 0,25 га. для будівництв ата обслуговування житлового будинку та площею 0,32 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих за адресою: с. Лісівка, вул. Берегова, 8 тому, що на момент винесення оспорюваного рішення власником житлового будинку №8 по вул. Береговій в с. Лісівка була [PERSON], яка володіла даним будинком на підставі договору дарування, посвідченого виконавчим комітетом Зарубинецької сільської ради 30.09.1988 року. Таким чином на момент винесення рішення про передачу земельних ділянок гр. [PERSON] уже понад 5 років не був власником будинку. На сьогоднішній день позивач будучи власником житлового будинку №8 по вул. Береговій в с. Лісівка не можу реалізувати право безоплатної приватизації передбачене Конституцією та Земельним кодексом України. Враховуючи викладене позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Зарубинецької сільської ради «Про передачу земельних ділянок громадянам у приватну власність» №20 від 26.08.1994 року в частині передачі земельної ділянки гр. [PERSON]. Позивач в судове засідання не з»явився, оскільки надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить даний позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, оскільки надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позову не заперечує. Оцінивши зібрані по справі докази, \~дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, а саме із договору дарування від 24.02.1995 року [PERSON] являється власником будинку розташованого за адресою:вул.. Берегова, 38 с. Лісівка, Андрушівського району (а.с.10). Рішення Зарубинецької сільської ради №20 від 26.08.1994 року, орган місцевого самоврядування передав у приватну власність гр. [PERSON] земельні ділянки площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,32 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих за адресою: с. Лісівка, вул. Берегова, 8 тому але момент винесення оспорюваного рішення власником житлового будинку №8 по вул. Береговій в с. Лісівка була [PERSON], яка володіла даним будинком на підставі договору дарування, посвідченого виконавчим комітетом Зарубинецької сільської ради 30.09.1988 року. Таким чином на момент винесення рішення про передачу земельних ділянок гр. [PERSON] уже понад 5 років не був власником будинку (а.с.9,10,11). У відповідності до ст. 19 Конституції України та ч.3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України Стаття 120 Земельного кодексу України визначає, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. З огляду на викладене, \~суд дійшов висновку, що даний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved