Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № К2Н0RX03621373 від 20.05.2006 р. у розмірі 85 773,92 грн., що виникла станом на 28.07.2016 р., мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору 20.05.2006 р. підписуючи заяву відповідач отримав споживчий кредит у розмірі 4 639,14 грн. строком дії на 12 місяців по 18.05.2007 р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що позивач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконав належним чином, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, то виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути. У судовому засіданні представник позивача не з'явився, надав письмову заяву в якій зазначив, що справу просить розглянути без його присутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 20.05.2006 року підписана між позивачем та відповідачем заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розсрочка», стало результатом укладення кредитного договору № К2Н0RX03621373, відповідно до умов якого, Банк надав відповідачу кредитні кошти на 12 місяців по 18.05.2007 р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У відповідності до п.п. 3.2.2, 3.2.3 Умов кредитного договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом та відсотками за його використання, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачу кредитні кошти, однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, останній, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом сплати відсотків не виконав. У зв'язку з чим, станом на 28.07.2016 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 85 773,92 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - в розмірі 3 111,77 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - в розмірі 50 817,08 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - в розмірі 1 002,0 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі - 30 843,07 грн. Наданий позивачем розрахунок відповідає закону та умовам договору. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційник банк «ПриватБанк» підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1 378,0 грн. Крім того, враховуючи переплату розміру судового збору при подачі позову, на підставі п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» необхідно повернути позивачу надміру сплачений судовий збір в розмірі 1 454,06 грн. (платіжне доручення № BOOO0B140J від 20.07.2016 р.). На підставі викладеного та

Outcome: approved