Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що 03 липня 2016 року між позивачем та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/8279288, відповідно до якого була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які на законних підставах керують автомобілем Мерседес, реєстраційний номер [NUMBER] . 27 січня 2017 року близько 08 год. 00 хв. на 102 км. автодороги «Житомир- Могилів-Подільський», водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенц» д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фіат Скудо» д.н.з [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2018 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у розмірі 340 грн. На підставі страхового акту №00215156 від 15 січня 2018 року позивачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 49000 грн. потерпілій стороні. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 49000 грн. та судові витрати. Відзив на позовну заяву на адресу Шевченківського районного суду м. Києва не надходив. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено. 03 липня 2016 року між позивачем та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/8279288, відповідно до якого була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які на законних підставах керують автомобілем Мерседес, реєстраційний номер [NUMBER] . 27 січня 2017 року близько 08 год. 00 хв. на 102 км. автодороги «Житомир- Могилів-Подільський», водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенц» д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фіат Скудо» д.н.з [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2018 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у розмірі 340 грн. 30 січня 2017 року, [PERSON] , який є власником транспортного засобу марки «Фіат Скудо» д.н.з [NUMBER] звернувся до позивача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 02 жовтня 2017 року [PERSON] , який є власником транспортного засобу марки «Фіат Скудо» д.н.з [NUMBER] , звернувся до позивача із заявою про виплату матеріального збитку, завданого [PERSON] [PERSON] погодився із розміром страхового відшкодування, що становить 49000 грн., що підтверджується заявою від 05 жовтня 2017 року. Позивачем було складено страховий акт №00215156 від 15 січня 2018 року про розрахунок страхового відшкодування та виплату страхового відшкодування в розмірі 49000 грн. 16 січня 2018 року ПрАТ «СК Уніка» було сплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 49000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №001831 від 16 січня 2018 року. Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно зі ст. 29 вказаного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Також, згідно зі ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Так, відповідно до підпункту 33.1.2. пункту 33.1. ст. 33 вказаного Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди. Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду, який викладений в постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи та відповідно до норм чинного законодавства позивач має право звернутися з регрес ним позовом до водія транспортного засобу, який причетний до дорожньо-транспортної пригоди у випадках чітко визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В своєму позові позивач як на підставу стягнення з відповідача шкоди в порядку регресу посилається на те, що відповідач не виконав вимоги вказаного Закону та не повідом страховика у визначений строк про настання страхового випадку. Разом з тим, ст. 38 Закону передбачено, що страховик має право подати регрес ний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону, а згідно вказаного підпункту водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди. Таким чином, у позивача відсутні правові підстави для звернення з регрес ним позовом до відповідача, а тому суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed