Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив визнати протиправними та скасувати рішення ОСББ «МЕТАЛІСТ», оформлені протоколами правління №7 від 11.12.2018 року та №8 від 04.09.2019 року щодо обмеження [PERSON] права доступу (права проїзду) до гаражу [ADDRESS] , розташованому на території ОСББ «МЕТАЛІСТ» за адресою: [ADDRESS]; Заборонити ОСББ «МЕТАЛІСТ», його керівним органам та органам управління, вчиняти будь-які дії по обмеженню та/або створенню перешкод [PERSON] та членам його родини у доступі, а саме проїзді на автотранспорті до гаражу [ADDRESS] та прибудинкової території ОСББ «МЕТАЛІСТ», за адресою: [ADDRESS] та використання його за цільовим призначенням; Зобов`язати ОСББ «МЕТАЛІСТ» за власний рахунок демонтувати шлагбаум, встановлений перед в`їздом (воротами) до гаражного комплексу, що розміщений за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] . 07.02.2003 року у будинку за адресою: [ADDRESS] створено ОСББ «МЕТАЛІСТ». 03.02.2004 року позивач придбав гараж [ADDRESS] , загальною площею 18,10 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 03.02.2004 року. Територія, на якій розташований гараж позивача знаходиться на віданні та обслуговуванні ОСББ «МЕТАЛІСТ». У 2010 році, з метою перешкоджання доступу на територію ОСББ «МЕТАЛІСТ» транспортних засобів, які не належать власникам приміщень, де створено ОСББ, було встановлено автоматичний шлагбаум та власників гаражних боксів було забезпечено брелками. Проте, у вересні 2018 року керівництвом ОСББ «МЕТАЛІСТ» було обладнано шлагбаум вже GSM-модулем управління, який було підключено до мобільних телефонів власників гаражних боксів. При цьому, раніше видані брелки біли виведенні з використання. 21.12.2018 року позивач не зміг потрапити до свого гаражного боксу через те, що GSM-модуль було відключено від його мобільного телефону на підставі рішення ОСББ «МЕТАЛІСТ», оформленого протоколом №7 від 11.12.2018 року про обмеження в`їзду транспортних засобів, що належить позивачу до гаражу [ADDRESS] . Позивач вважає, що вказаними діями відповідача йому чиняться перешкоди у доступі до належного йому нерухомого майна, у зв`язку з чим 23.12.2018 року позивач звернувся з відповідною заявою до Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві. Позивач неодноразово направляв запити до ОСББ «МЕТАЛІСТ» з проханням поновити йому доступ до належного гаражного боксу, однак жодної відповіді не отримав. Через три місяці телефон позивача було підключено до GSM системи керування автоматичним шлагбаумом. 11.09.2019 року позивачу повторно було заблоковано доступ до гаражного боксу на підставі рішення ОСББ «МЕТАЛІСТ», оформленого протоколом №8 від 04.09.2019 року, яке обґрунтовано наявністю заборгованості за платежами (внесками) за ремонт даху гаражного боксу та квартплати. У зв`язку з повторним обмеженням доступу до гаража, позивач 18.09.2019 року звернувся з відповідною заявою до Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві. Вважає, що вказані рішення ОСББ «МЕТАЛІСТ», оформлені протоколом №7 від 11.12.2018 року та протоколом №8 від 04.09.2018 року прийняті з перевищенням повноважень та спрямовано на обмеження прав позивача у спосіб не передбачений законом. На підставі викладеного просила позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.11.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. 02.01.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що посилання позивача на порушення ст. 10 ЗУ «Про ОСББ» є безпідставним та необґрунтованим, оскільки жодного рішення щодо обмеження користування спільним майном співвласників ОСББ не було прийнято, що свідчить про недоведеність позовних вимог та є підставою для відмови в задоволенні позову. Стосовно шлагбауму зазначив, що він встановлений перед в`їздом (воротами) до гаражного комплексу, що розміщений за адресою [ADDRESS] , та встановлений ще у 2010 році з метою забезпечення схоронності майна ОСББ та співвласників, з метою недопущення проникнення сторонніх осіб на територію ОСББ та з метою недопущення в`їзду до гаражного комплексу інших сторонніх осіб. Шлагбаум встановлений на підставі рішення ОСББ «МЕТАЛІСТ», оформленого протоколом позачергових загальних зборів об`єднання від 20.05.2010 року № 30. Про те, що шлагбаум був встановлений у 2010 році позивачу було відомо, а тому представник відповідача просив застосувати строк позовної давності до вимог про демонтаж шлагбауму. Крім того, оскільки, а ні будинок ОСББ, а ні гаражний комплекс ОСББ не являються територіями загального користування, не являються об`єктами благоустрою, то відповідно положення Правил благоустрою м. Києва не поширюються на вказані відносини, а посилання позивача на те, що шлагбаум встановлений без відповідних дозволів та підлягає демонтажу є безпідставними. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову. 02.01.2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.01.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 04.02.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив в якій він зазначив, що рішення правління ОСББ «МЕТАЛІСТ» щодо обмеження в`їзду на територію гаражного комплексу, оформлені протоколами №7 від 11.12.2018 року та №8 від 04.09.2019 року, прийняті з перевищенням повноважень правління, і є такими, що суперечать приписам ЗУ «Про ОСББ». При цьому твердження представника відповідача щодо безпідставності та необґрунтованості посилання позивача у позовній заяві на ст. 10 ЗУ «Про ОСББ» є помилковими оцінками. Стосовно строку позовної давності зазначив, що з урахуванням приписів ст. 261 ЦК України, строк позовної давності для звернення до суду з вимогою щодо демонтажу встановленого шлагбауму, повинен відраховуватись саме з моменту порушення права позивача на вільний доступ (проїзд) до гаражу, який є його приватною власністю, про що свідчать матеріали справи, тобто, з грудня 2018 року. З урахуванням викладеного, просив позов задовольнити. 03.02.2020 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких він зазначив, що доступ позивача до його власності (гаража [ADDRESS] ) відповідачем не обмежений та є вільним. Позивач в змозі самостійно шляхом натискання на відповідну кнопку біля посту охорони відкривати шлагбаум. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . 07.02.2003 року у будинку за адресою [ADDRESS] було створено ОСББ «МЕТАЛІСТ», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. [PERSON] є власником гаражу [ADDRESS] , площею 18,10 кв.м., який розташований по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 03.02.2004 року серії [NUMBER], виданим Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу КМР (КМДА). Вказаний гараж знаходиться на території ОСББ «МЕТАЛІСТ». Встановлено, що рішеннями загальних зборів ОСББ «МЕТАЛІСТ», оформленими протоколом №7 від 11.12.2018 року та №8 від 04.09.2019 року, позивачу [PERSON] було обмежено доступ до своєї власності - гаража [ADDRESS] . Позивач вважає, що вказані рішення прийняті з порушенням норм чинного законодавства та з перевищенням повноважень, у зв`язку з чим просив визнати протиправними та скасувати рішення ОСББ «МЕТАЛІСТ», оформлені протоколами правління №7 від 11.12.2018 року та №8 від 04.09.2019 року щодо обмеження [PERSON] права доступу (права проїзду) до гаражу [ADDRESS] , розташованому на території ОСББ «МЕТАЛІСТ» за адресою: [ADDRESS] та заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії по обмеженню та/або створенню перешкод [PERSON] та членам його родини у доступі, а саме проїзді на автотранспорті до гаражу [ADDRESS] та прибудинкової території ОСББ «МЕТАЛІСТ», за адресою: [ADDRESS] та використання його за цільовим призначенням. Представник відповідача заперечуючи проти вимог позивача зазначив, що оскільки жодного рішення щодо обмеження користування спільним майном співвласників ОСББ не було прийнято, що свідчить про недоведеність позовних вимог та є підставою для відмови в задоволенні позову. Однак, суд не погоджується з такими твердженнями представника відповідача, оскільки вони спростовуються протоколами ОСББ «МЕТАЛІСТ» №7 від 11.12.2018 року та №8 від 04.09.2019 року в яких зазначено: «обмежити в`їзд транспортних засобів, що належать співвласнику ОСББ «МЕТАЛІСТ» [PERSON] в паркінг (бокс [ADDRESS] ), а також на стоянку біля паркінгу до повного погашення боргу перед ОСББ «МЕТАЛІСТ». Крім того, факт обмеження доступу позивачу до його гаражу [ADDRESS] підтверджено заявою поданою [PERSON] до Солом`янського УПГУНП у м. Києві від 15.01.2019 року, повідомленням Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві, висновком ст. ДОП Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві від 23.12.2018 року, протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 18.09.2019 року та поясненнями [PERSON] від 18.09.2019 року. В обґрунтування прийняття рішення та заборону позивачу права проїзду до гаражу, відповідач посилався на приписи статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та зазначив, що положеннями ст. 10 Закону №2865 встановлено, що правління ОСББ є виконавчим органом об`єднання та має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених статутом. Статутом ОСББ визначено, що правління здійснює контроль за своєчасною сплатою членами ОСББ внесків і платежів, вживає заходи щодо стягнення заборгованості та має інші повноваження, не віднесені до виключної компетенції загальних зборів, у той час як здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників ОСББ. Проте, ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», визначає, що правління є виконавчим органом об`єднання і підзвітне загальним зборам. До компетенції правління відноситься: підготовка кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з законодавством; розпорядження коштами об`єднання відповідно до затвердженого загальними зборами об`єднання кошторису; укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням; ведення діловодства, бухгалтерського обліку та звітності про діяльність об`єднання; скликання та організація проведення загальних зборів співвласників або зборів представників; призначення письмового опитування співвласників та утворення відповідної комісії для його проведення. В свою чергу, до виключної компетенції загальних зборів, згідно тієї ж статті, 10 серед іншого, належить: питання про використання спільного майна; визначення обмежень на користування спільним майном. Отже, в силу статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», рішення про будь-яке обмеження прав користування спільним майном, повинно і може бути прийняте виключно загальним зборами співвласників ОСББ, а оскільки прийняття рішення про визначення обмежень у праві користування спільним майно належить до виключної компетенції загальних зборів ОСББ, повноваження на прийняття такого рішення не може бути передано будь-якому іншому органу управління ОСББ. Також, слід звернути увагу на те, що у відповіді на адвокатський запит, а також у протоколі ОСББ «МЕТАЛІСТ» № 7 від 11.12.2018 року міститься інформації про наявність заборгованості у [PERSON] перед ОСББ. Проте, а ні у протоколі правління, а ні у відповіді на адвокатський запит не зазначено за якими саме платежами у позивача виникла заборгованість та чи є така заборгованість підставою для обмеження прав співвласника на доступ до належного йому майна. Чинним законодавством та статутом ОСББ «МЕТАЛІСТ» не передбачено права ОСББ на здійснення обмеження власнику гаражу у доступі до нього, у зв`язку з заборгованістю перед ОСББ. Отже, згідно ст.10 ЗУ «Про ОСББ», рішення обмежувального характеру можуть прийматися лише загальними зборами співвласників і стосуватися лише обмеження користування спільним майном. Відтак, рішення правління ОСББ щодо обмеження в`їзду на територію гаражного комплексу, оформлені протоколами №7 від 11.12.2018 року та №8 від 04.09.2019 року, є такими, що суперечать приписам ЗУ «Про ОСББ». При цьому твердження представника Відповідача щодо безпідставності та необґрунтованості посилання позивача у позовній заяві на ст. 10 ЗУ «Про ОСББ» є необґрунтованими. Представником відповідача не надано спростувань та пояснень відносно прийняття правлінням ОСББ рішень (протоколи №7 від 11.12.2018 року та №8 від 04.09.2019 року), яким було вирішено обмежити доступ транспортних засобів, що належать співвласникам гаражних боксів ОСББ «МЕТАЛІСТ» до паркінгу, стоянки біля паркінгу та парковки загального користування. Відтак, ОСББ «МЕТАЛІСТ» приймалося рішення про обмеження доступу [PERSON] до його майна і даний факт не спростовано відповідачем у поданому відзиві на позовну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Приписами статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», встановлено, що прийняття рішенні про обмеження користування спільним майном, належить до виключної компетенції загальних зборів та не може бути передано будь-яким іншим органам управління ОСББ. Роз`ясненнями, що містяться в пункті 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», передбачено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого: Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов`язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, інше нерухоме майно (статті 379, 382 ЦК України. Відповідно до ст. 13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання. Тобто, виступаючи гарантом реалізації законних прав, держава тим самим забезпечує одночасно і виконання громадянами обов`язків, покладених на них державою, а також власними договірними та іншими зобов`язаннями. Оскільки економічною основою кожного суспільства є власність у різних її формах, то одним із найголовніших об`єктів державного захисту виступає саме право власності. При цьому законодавство, зокрема Конституція, Цивільний кодекс надають усім власникам рівні умови для захисту права власності. У ст. 386 ЦК закріплено основні правові засади захисту права власності в Україні, які базуються на принципі рівності захисту права власності всіх його суб`єктів (фізичних і юридичних осіб, держави, територіальних громад). Тут мається на увазі саме юридична рівність власників у виборі та застосуванні встановлених законом засобів захисту. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З урахуванням викладеного, суд вважає вимоги позивача про визнання протиправними та скасування рішень ОСББ «МЕТАЛІСТ», оформлені протоколами правління №7 від 11.12.2018 року та №8 від 04.09.2019 року щодо обмеження [PERSON] права доступу (права проїзду) до гаражу [ADDRESS] , розташованому на території ОСББ «МЕТАЛІСТ» за адресою: [ADDRESS] та заборони відповідачу вчиняти будь-які дії по обмеженню та/або створенню перешкод [PERSON] та членам його родини у доступі, а саме проїзді на автотранспорті до гаражу [ADDRESS] та прибудинкової території ОСББ «МЕТАЛІСТ», за адресою: [ADDRESS] та використання його за цільовим призначенням доведеними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають частковому задоволенню. У вимогах про заборону відповідачу вчиняти будь-які дії по обмеженню та/або створенню перешкод членам родини позивача у доступі, а саме проїзді на автотранспорті до гаражу [ADDRESS] та прибудинкової території ОСББ «МЕТАЛІСТ», за адресою: [ADDRESS] та використання його за цільовим призначенням слід відмовити, оскільки позивачем не надано доказів, що такі перешкоди чиняться членам його родини. Також, вказані вимоги не підлягають задоволенню і з підстав неконкретизованості, оскільки не зазначено хто є членом родини позивача та їх не залучено у справі в якості третіх осіб. Що стосується вимог позивача про зобов`язання ОСББ «МЕТАЛІСТ» за власний рахунок демонтувати шлагбаум, встановлений перед в`їздом (воротами) до гаражного комплексу, що розміщений за адресою: [ADDRESS] , у їх задоволенні слід відмовити, з огляду на наступне. В матеріалах справи міститься заява представника відповідача про застосування до даних позовних вимог строку позовної давності. Встановлено, що шлагбаум, про який вказує позивач та який встановлений перед в`їздом (воротами) до гаражного комплексу, що розміщений за адресою [ADDRESS] , був встановлений у 2010 році з метою забезпечення схоронності майна ОСББ та співвласників, з метою недопущення проникнення сторонніх осіб на територію ОСББ та з метою недопущення в`їзду до гаражного комплексу інших сторонніх осіб. Зазначене підтверджується протоколом позачергових загальних зборів об`єднання від 20.05.2010 року № 30, згідно якого вирішено встановити автоматичний шлагбаум на в`їзді до гаражних боксів. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня. коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Змістом ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Встановлено, що з 2010 року співвласники ОСББ, в тому числі і позивач були обізнані про встановлений шлагбаум і жодних претензій позивач не пред`являв. З вимогами про незаконність встановленого шлагбауму та його демонтаж позивач звернувся 21.10.2019 року, тобто з пропуском трирічного строку звернення до суду за захистом свого права, у зв`язку з чим у задоволенні вказаних вимог слід відмовити. Що стосується посилань позивача на те, що строк позовної давності для звертання до суду з вимогою щодо демонтажу встановленого шлагбауму, повинен відраховуватись саме з моменту порушення права позивача на вільний доступ (проїзд) до гаражу, який є його приватною власністю, тобто, з грудня 2018 року, то суд не приймає їх до уваги, оскільки вони є необґрунтованими. Крім того, згідно визначення термінів Правил благоустрою м. Києва, затверджених рішенням Київської міської ради № 1051/1051 від 25.12.2008 року (з подальшими змінами та доповненнями) територія - сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів загального користування: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах міста. За п. 2.1.1 Правил комплексним благоустроєм міста вважається проведення на визначеній території міста (мікрорайон, квартал, парк, бульвар, вулиця, провулок, узвіз тощо) робіт з улаштування (відновлення) твердого покриття доріг і тротуарів, обладнання пристроями безпеки руху, озеленення, забезпечення зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами, розміщення тимчасових споруд та малих архітектурних форм, садово-паркових меблів, здійснення інших заходів, спрямованих на поліпшення технічного і санітарного стану території, покращення комфортності мешкання жителів та гостей міста Києва. Оскільки, а ні будинок ОСББ, а ні гаражний комплекс ОСББ не являються територіями загального користування, не являються об`єктами благоустрою, то відповідно положення Правил благоустрою м. Києва не поширюються на вказані відносини, а посилання позивача на те, що шлагбаум встановлений без відповідних дозволів та підлягає демонтажу є безпідставними. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог з ОСББ «МЕТАЛІСТ» на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з суми судового збору 1536,00 грн.

Outcome: partial