Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду і остаточно уточнивши свої вимоги мотивує тим, що він є власником гривневого платіжного карткового рахунку № [NUMBER], який відкритий в Сумській філії ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі анкети-заяви на відкриття поточного рахунку. Зазначена картка необхідна була йому для зберігання власних заощаджень. 20.12.2013 року, маючи намір зняти з карткового рахунку залишок коштів в розмірі 40000 грн. з метою перерахування коштів, які перерахував гр. [PERSON] в якості часткової оплати за належний позивачу будинок по [ADDRESS], з'ясувалось, що відповідач в однострононньому порядку припинив видачу йому грошових коштів через банкомати або каси своїх відділень. При цьому не повідомив його про зміни умов обслуговування та блокування карткового рахунку. За рекомендацією працівників банку він замінив заблоковану картку під № [NUMBER] на іншу - № [NUMBER] , але позитивного результату це не дало. На неодноразові звернення до керівництва і служби безпеки Сумської філії ПАТ КБ «ПриватБанк» з вимогою розблокувати картковий рахунок були проігноровані. До цього часу рахунок не розблоковано, просить зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» усунути перешкоди щодо користування та розпорядження [PERSON] грошовими коштами, що знаходяться на його гривневому картковому рахунку № [NUMBER] в межах залишку 40010, 15 грн. шляхом негайного розблокування зазначеного карткового рахунку. Сторони до суду не з'явились, повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла письмова заява про слухання справи у його відсутність. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне: 20.12.2013 року на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] в ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшли кошти в сумі 40000 грн. Позивач неодноразово звертався 25.12.2013 року, 08.02.2014 року до директора ПАТ КБ «ПриватБанк» з вимогою про усунення перешкод щодо вільного користування коштами,які перебувають на картковому рахунку (а.с.9,10). 13.02.2014 року на адресу представника відповідача надійшов лист , що в розблокуванні картки клієнту [PERSON] відмовлено (а.с.11) . Представник відповідача в письмових запереченнях зазначає про те, що по карті [NUMBER] (на даний момент вона перевипущена на карту [NUMBER]) клієнта [PERSON] за період часу з 12.12.2013 року по 18.12.2013 року пройшли шахрайські операції. За вказаним фактом затримана група шахраїв, відкрито кримінальне провадження № 12014200000000025 за ст. 190 ч. 4 КК України, справа направлена до Ковпаківського районного суду м.Суми для розгляду. Однак з листа Ковпаківського районного суду м. Суми слідує, що [PERSON] по кримінальному провадженню 12014200000000025 є свідком. Також в листі зазначено, що обвинувальний акт по обвинуваченню [PERSON], [PERSON], [PERSON] повернутий прокурору з підстав невідповідності процесуального документу вимогам КПК України, (матеріали кримінального провадження 12014200000000025), до суду не надходило та не розглядалось кримінальне провадження відносно [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що законність способу, час та джерело надходження цієї суми як і її належність [PERSON] фактично ніким не оспорюється. Станом на 01.10.2014 року вказана сума 40010,15 грн. продовжує знаходитись на рахунку [PERSON], що підтверджується довідкою банку від 01.10.2014 року (а.с.90) та довідкою від 08.12.2014 року. Згідно із частиною першою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Суд вважає необґрунтованою позицію відповідача щодо неможливості розблокування карткового рахунку позивача, це не може стати перешкодою для задоволення вимог позивача. В силу ч.1 ст.10 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. На виконання вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, то судові витрати на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved