Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 28.11.2013 в сумі 36246 грн. 63 коп., із них: 3639 грн. 23 коп. заборгованості за кредитом, 27605 грн. 18 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом, 2800 грн. 00 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом та пені; 2202 грн. 22 коп. штрафи та судовий збір в сумі 1600 грн. 00 коп., мотивуючи тим, що 28.11.2013 відповідачеві по кредитному договору без номера від 28.11.2013 було видано кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Одночасно, Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин договору. При порушенні строків платежу по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконує і тому заборгованість по кредиту станом на 15.11.2017 становить вищевказану суму. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника банку. Позовні вимоги підтримують. Погоджуються на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що він отримав кредит в сумі 4000 грн., а не 5000 грн.. Дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до кредитного договору без номера від 28.11.2013 ( підписана заява 28.11.2013 відповідачем разом з «Памяткою клієнта», «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві, посилання в заяві [PERSON] на «Правила користування платіжною карткою» про що зазначає банк в позовній заяві, відсутні) було надано відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п.1.1.3.2.3 Умов сторони погодили право банку проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше, ніж за сім днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п.1.1.3.1.9 цього договору. Відповідно ж до п.1.1.3.1.9 цього договору банк зобовязаний не рідше одного разу в місяць способом, зазначеним в заяві, надавати клієнту виписки про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції по картрахунках. З п.1.1.5.25 умов вбачається, що за несвоєчасну сплату послуг, передбачених даним договором, умовами та правилами клієнт сплачує банку по кожному випадку порушення пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який платиться пеня за кожен день просрочки. При порушенні строків платежу по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій, що передбачено Тарифами, п.1.1.5.20 Умов. Згідно зі ст. 526 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач погашав кредит і загальна сума погашення за наданим кредитом склала 5310 грн. 01 коп., що вбачається з даних розрахунку. Однак, свої зобовязання відповідач виконав неналежним чином. Копія розрахунку по вказаному кредитному договору свідчить про нарахування банком заборгованості по ньому в сумі 36246 грн. 63 коп., із них: 3639 грн. 23 коп. заборгованості за кредитом, 27605 грн. 18 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом, 2800 грн. 00 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом; 2202 грн. 22 коп. штрафи. За таких обставин, оскільки, [PERSON] не вживаються заходи щодо добровільного погашення заборгованості по кредитному договору без номера від 28.11.2013, суд вважає за необхідне стягнути з нього суму заборгованості. Проте, вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, суд звертає увагу на наступне. Банк просить одночасно стягнути пеню та штраф, не враховуючи при цьому, що цивільно-правова відповідальність - це покладання на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладання на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відтак, зважаючи, що банк не врахував вищевикладеного та не звернув увагу, що за умовами даного кредитного договору штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення, а тому суд відмовляє банку в стягненні штрафу, тобто як його фіксованої частини у розмірі 500 грн., так і його процентної складової у розмірі 1194 грн.48 коп.. Не підлягають задоволенню і вимоги банку щодо стягнення заборгованості по пені та комісії, так як банком в розрахунку не здійснено нарахування пені (а.с.4), а Умови та Тарифи не визначають порядок нарахування комісії. Тобто, позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження зобов»язань відповідача щодо сплати пені та комісії в разі порушення зобовязання з повернення кредиту, що закріплено також у правовому висновку Верховного Суду України у справі № 6-2320цс16, який відповідно до ст. 417 ЦПК України є обовязковим для суду першої та апеляційної інстанції. Крім того, досліджуючи наданий банком розрахунок суми забогованості, суд дійшов висновку, що він суперечить умовам договору та не узгоджується з вимогами законодавства, оскільки нарахування банком відсотків в даному випадку здійснювалось на тіло кредиту та відсотки. Вказану обставину було встановлено і при розгляді апеляційним судом Житомирської області цивільної справи за аналогічним позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» №286/352/17 ( рішення від 10.07.2017, яке набрало законної сили), про що свідчать дані з Єдиного державного реєстру, і відповідно вказана обставина є загальновідомою. Таким чином, заборгованість зі сплати відсотків станом на 15.11.2017, буде становити, виходячи із відсоткової ставки за рік у період з 31.12.2013 по 29.08.2014 в розмірі 30%: (3639,23х30%:12х7)+(636,86:360х29) = (636,86 +51,30)=688,16 грн., виходячи із відсоткової ставки за рік у період з 01.09.2014 по 31.03.2015 в розмірі 34,80%: (3639,23х34,80%:12х7) = 738,76 грн., виходячи із відсоткової ставки за рік у період з 01.04.2015 по 15.11.2017 в розмірі 43,20%: (3639,23х43,20%х2)+(1572,14х43,20%:12х7)+(1572,14:360х14)=(3144,29+917,08+61,14)=4122,51грн., а всього на загальну суму (688,16+738,76+4122,51)=5549 грн. 43 коп.. За таких обставин, аналізуючи та оцінюючи правовідносини, що склалися, норми права, що їх регулюють, всі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 28.11.2013 в сумі 9188 грн. 66 коп., із них: 3639 грн. 23 коп. заборгованості за кредитом, 5549 грн. 43 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1600 грн.00 коп., які відповідно до ст.141 ЦПК підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі (1600х25,35%)=404 грн. 80 коп..

Outcome: partial