Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення\~ заборгованості за договором №3389921 від\~ 25 вересня 2015\~ року, посилаючись на те, що відповідачці було надано кредит в сумі 2394,20 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік від суми залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У відповідності до договору позичальник зобовязаний\~ щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконувала, не вчасно надавала\~ грошові кошти\~ для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами,\~ в результаті чого виникла заборгованість за кредитом в сумі 3209,38 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом в сумі 2394,20 грн; заборгованість за відсотками\~ в сумі 400,14 грн., прострочена сума комісії за адміністратування кредиту в сумі 17,16 грн., пеня в сумі 397,88 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №3389921 від\~ 25 вересня 2015\~ року в розмірі 3209,38 грн. та судові витрати. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про день слухання справи сповіщена належним чином. Дослідивши докази по справі суд встановив, що між позивачем та відповідачкою 25 вересня 2015 року був укладений договір № 3389921 за яким відповідачці [PERSON] було надано кредит у сумі 2394,20 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік від суми залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно\~ до умов договору погашення здійснюється в наступному порядку: щомісяця\~ в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом,\~ яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак, отримавши кредит, відповідачка\~ [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконувала, в результаті чого\~ станом на 03 лютого 2017\~ року виникла заборгованість\~ за кредитом - 2394,20 грн; заборгованість за відсотками\~ - 400,14 грн., прострочена сума комісії за адміністратування кредиту - 17,16 грн., пеня - 397,88 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України «порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання». Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ч.1 ст.1054 ЦК України, передбачено, що «за кредитним договором фінансова установа(кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти». Відповідно до\~статті 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Право кожного на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку судом, встановлений законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов'язків цивільного характеру передбачено п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~та ст. ст.\~2,\~8 ЦПК України. Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи враховується період з дня надходження до суду позовної заяви до завершення виконання рішення суду. Право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок. Європейський суд дотримується думки, що неможливість особи домогтися виконання рішення протягом тривалого часу становить втручання у його право на мирне володіння своїм майном у сенсі пункту 1 статті 1 Протоколу №1 до Конвенції. (рішення ЄСПП у справі «Шмалько проти України»). Обов'язок забезпечувати ефективну реалізацію прав, захищених цим документом, має бути результатом позитивних обов'язків держави (зокрема, рішення ЄСПП у справі «X і Y проти Нідерландів»), ці позитивні зобов'язання повинні встановлювати певні засоби, потрібні для захисту права на власність (рішення ЄСПП у справі «Лопез Остра проти Іспанії»). Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються (для позивача це стаття 1 Першого Протоколу), має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі. На національному рівні має бути гарантований правовий захист задля реального забезпечення прав і свобод, передбачених цією Конвенцією, коли держава має певну свободу розсуду щодо форм засобів захисту, але, у всякому випадку забезпечує їх ефективність як на практиці, так і за законом: можливість розглянути вимогу за суттю і надати захист в сенсі запобігання чи припинення подальшого тривання стверджуваного порушення (зокрема, рішення ЄСПП у справі «Кудла проти Польщі»). Задоволення позову згідно ст. 88 ЦПК України покладає на відповідачку обовязок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved