Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, зазначивши, що [PERSON] являлася власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який був зареєстрований як колгоспно-коперативна власність в погосподарській книзі Головківської сільської ради Чигиринського району. [INFO] [PERSON] померла і позивач, будучи спадкоємцем відповідно до заповіту, просить визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіславши листа, в якому просить розглянути справу без представника Медведівської сільської ради Чигиринського району та про визнання позову в повному обсязі. Суд, враховуючи клопотання позивача, лист відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Частина 1 ст. 55 Конституції України містить загальну норму, яка передбачає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші порушення прав та свобод. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановлено судом і вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.03.2013 року, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої на території Медведівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області відкрилася спадщина. З довідки № 552 від 13.08.2019 року, виданої виконавчим комітетом Медведівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, вбачається, що за [PERSON] рахується житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 13.08.2019 року, характеристика будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , включає в себе: житловий будинок (А-1), прибудова (а1), веранда (а2), сарай (Б), сарай (б1), сарай (В), погріб (Г), колодязь (№ 1). Судом встановлено і вбачається із заповіту від 05 вересня 2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 41, посвідченого секретарем Головківської сільської ради Чигиринського району, який на день смерті [PERSON] не змінено і не скасовано, позивач є спадкоємцем майна померлої відповідно до заповіту, в порядку ст. ст. 1217, 1222 ЦК України. Позивач на підставі рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 22.08.2014 року про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яке вступило в законну силу, звернувся до державного нотаріуса Чигиринської державної нотаріальної контори Цинди Р.М. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , однак згідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.05.2017 року останньому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Судячи з даних Чигиринської державної нотаріальної контори № 924/01-16 від 01.11.2019 року після смерті [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звертався [PERSON] , при цьому інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини чи із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину не зверталися. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Поскільки інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлої [PERSON] не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на вказане домоволодіння. На підставі викладеного, ч. 1 ст. 55 Конституції України, ст. ст. 328, 1217, 1222, 1235, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved