Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути із відповідачки на його користь 7337 гривень 40 копійок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної працівником при виконанні службових обовязків. Також просить відшкодувати йому за рахунок відповідачки вартість сплаченого ним судового збору в сумі 1378 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що відповідачка працювала і працює в Куликівській районній державній лікарні ветеринарної медицини на посаді завідуючої Горбівської дільниці ветеринарної медицини і є керівником даного підрозділу, який забезпечує ефективне виконання покладених на неї обовязків, зокрема здійснення планового забору крові у корів, з метою проведення аналізу на бруцельоз та лейкоз в селі Горбове. Рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 08.07.2015 року та рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 14.08.2015 року встановлені обставини стосовно порушення відповідачкою покладених на неї трудових обовязків та стягнуто з Куликівської районної державної лікарні ветеринарної медицини на користь [PERSON] 55 гривень 20 копійок матеріальної шкоди, 100 гривень моральної шкоди, 365 гривень 40 копійок на повернення сплаченого судового збору, і 4872 гривні на повернення витрат на правову допомогу. 09.12.2015 року та 15.12.2015 року вказані кошти списані з банківського рахунку Куликівської районної державної лікарні ветеринарної медицини на користь [PERSON] Окрім того, позивач заплатив юридичній фірмі 2000 гривень за надання позивачу юридичних послуг по цивільній справі за позовом [PERSON] до Куликівської районної державної лікарні ветеринарної медицини, За вказаних обставин позивач просить стягнути із відповідачки на його користь кошти в сумі 5337 гривень 40 копійок, стягнуті з нього за рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 14.08.2015 року, 2000 гривень за надання позивачу юридичних послуг по цивільній справі за позовом до Куликівської районної державної лікарні ветеринарної медицини, а також 1378 гривень сплаченого ним судового збору. В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги і просили їх задовольнити. Відповідачка позов не визнала повністю і повідомила, що не повинна нести відповідальність, оскільки вона діяла за вказівкою керівництва і відсутня її вина в заподіянні шкоди. Заслухавши представників позивача та відповідачку, а також дослідивши матеріали цивільної справи, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка працювала і працює в Куликівській районній державній лікарні ветеринарної медицини на посаді завідуючої Горбівської дільниці ветеринарної медицини і є керівником даного підрозділу, який забезпечує ефективне виконання покладених на неї обовязків, зокрема здійснення планового забору крові у корів, з метою проведення аналізу на бруцельоз та лейкоз в селі Горбове. 16.05.2013 року відповідачка під час здійснення планового забору крові у корови [PERSON] для аналізу на лейкоз та бруцельоз отримала від нього 55 гривень 20 копійок, пояснивши, що ці кошти ідуть в рахунок оплати за взяття крові. В підтвердження факту отримання коштів у сумі 55 гривень 20 копійок, з них: за профілактичні послуги ветеринарного спеціаліста за 12 хвилин 17 гривень 88 копійок, за консультацію 18 гривень, за фіксацію великої рогатої худоби 1 голова 19 гривень 32 копійки, відповідачка 21.06.2013 року заповнила та видала [PERSON] розрахункову квитанцію. Відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення протиепізоотичних заходів, затвердженого постановою КМУ №413 від 23.04.2008 року, бюджетні кошти справляються на здійснення заходів з профілактики локалізації та за необхідністю ліквідації інфекційних і паразитичних хвороб тварин за переліком згідно з додатком 1, в якому передбачені такі хвороби як лейкоз та бруцельоз. Тобто проведення діагностичних досліджень на лейкоз та бруцельоз здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Оскільки відповідачка фактично не надавала [PERSON] послуги, зазначені у розрахунковій квитанції за які вона отримала кошти від нього, [PERSON] звернувся до суду з позовом до Куликівської районної державної лікарні ветеринарної медицини про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 08.07.2015 року та рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 14.08.2015 року встановлені обставини стосовно порушення відповідачкою покладених на неї трудових обовязків та стягнуто з Куликівської районної державної лікарні ветеринарної медицини на користь [PERSON] 55 гривень 20 копійок матеріальної шкоди, 100 гривень моральної шкоди, 365 гривень 40 копійок на повернення сплаченого судового збору, і 4872 гривні на повернення витрат на правову допомогу. 09.12.2015 року та 15.12.2015 року вказані кошти списані з банківського рахунку Куликівської районної державної лікарні ветеринарної медицини на користь [PERSON] Окрім того, позивач заплатив юридичній фірмі 2000 гривень за надання позивачу юридичних послуг по цивільній справі за позовом [PERSON] до Куликівської районної державної лікарні ветеринарної медицини, а також судовий збір за апеляційне оскарження в сумі 243 гривні 60 копійок. Заподіяні збитки Куликівській районній державній лікарні ветеринарної медицини склали 7636 гривень 20 копійок. Позивач просить відшкодувати лише 7337 гривень 40 копійок, а також сплачений судовий збір в сумі 1378 гривень. Суд враховує, що розмір збитків встановлений судовими рішеннями та наданими документами, в тому числі про перерахування коштів, а тому вважає за необхідне взяти вказану суму за основу при винесенні рішення по справі. Безспірно встановлено, що відповідачка перебувала у трудових відносинах з позивачем, а тому, на неї розповсюджуються підстави і умови матеріальної відповідальності працівників, передбачені КЗпПУ. Разом з тим, проаналізувавши докази по справі, суд доходить висновку, що відповідачка при наданні послуг [PERSON] виконувала обовязки ветеринарного спеціаліста, не здійснюючи жодних організаційно-розпорядчих функцій Куликівської районної державної лікарні ветеринарної медицини, а тому по відношенню до позивача в даній ситуації є працівником, який знаходився при виконанні трудових обовязків, і тому повинна нести матеріальну відповідальність, передбачену ст.132 КЗпПУ, у розмірі середнього місячного заробітку. На користь такого висновку свідчить наявність керівника Куликівської районної державної лікарні ветеринарної медицини на момент спірних правовідносин, відсутність повноважень у відповідачки по відношенню до позивача в цей час, відсутність шкоди у Горбівської дільниці ветеринарної медицини, керівником якої є відповідачка. Жодним чином вона не могла вплинути на вибір осіб, які надавали правову допомогу позивачу, а також на розміри виплат за надані послуги. Це входило до компетенції керівника позивача. Разом з тим її заперечення про відсутність її вини у заподіянні шкоди не заслуговують на увагу, оскільки її винність і розмір шкоди встановлені судовими рішеннями. Чинне законодавство передбачає, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Статтею 132 КЗпПУ передбачено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. Середньомісячна заробітна плата відповідачки складає 2817 гривень 93 копійки. Ця сума підлягає стягненню із відповідачки на користь позивача на відшкодування заподіяної шкоди. Позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1378 гривень. Згідно ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. В звязку із частковим задоволенням позову позивачу за рахунок відповідача належить відшкодувати 529 гривень 22 копійки. Суд враховує, що жодна сторона не клопоталася про застосування строків давності. На підставі викладеного,

Outcome: partial