Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просить визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 2109, 989 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] укладений 13 листопада 2005 року між [PERSON] та [PERSON],визнати за позивачем на вказаний автомобіль та звільнити його з-під арешту, який був накладений постановою державного виконавця Фрунзенського відділу ДВС ХМУЮ. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13 листопада 2005 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продаж спірного автомобілю, сторони договору погодили всі суттєві умови правочину, після чого позивач передав власниці автомобілю обумовлену суму- 2500 доларів США, отримав ключи та правовстановлюючі документи на автомобіль. [PERSON] на підтвердження укладеного договору склала розписку про отримання грошей за автомобіль, а також від її імені було складено довіреність на ім'я позивача про право керування та розпорядження автомобілем. Протягом тривалого часу після укладення договору купівлі-продажу автомобіля позивач намагався зв'язатися з відповідачем та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу автомобіля, але [PERSON] ухилялася від нотаріального посвідчення договору. У грудні 2013 року позивачу стало відомо, що [PERSON] є боржником за кредитним договором, у зв'язку з чим на все належне їй майно, у тому числі й спірний автомобіль державним виконавцем накладено арешт. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, представник позивача надав суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу у відсутність позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляд справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву, якою підтверджує обставини, викладені у позовній заяві, визнає позовні вимоги у повному обсязі, просить розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача Фрунзенського ВДВС ХМУЮ - Комар Г., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву, якою не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглянути справу у її відсутність. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Автомобіль марки та моделі ВАЗ-2109, 1989 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов № [NUMBER], зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрації транспортного засобу серії [NUMBER]. Судом встановлено, що 13 листопада 2005 року між позивачем та [PERSON] було досягнуто домовленості щодо купівлі-продажу належного [PERSON] автомобіля марки та моделі ВАЗ-2109, 1989 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. При цьому сторони погодили, що після спливу певного часу між ними буде укладено нотаріально-посвідчений договір купівлі-продажу автомобіля. На підтвердження домовленості щодо вчинення правочину 13 листопада 2005 року позивач сплатив [PERSON] за автомобіль обумовлену суму у розмірі 2500 доларів США, отримав ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Крім того, 13 листопада 2005 року відповідачем [PERSON] на ім'я позивача було видано довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером 3869, відповідно до якою [PERSON] уповноважила позивача здійснювати від її імені будь-які дії щодо керування та розпорядження автомобілем, у тому числі дії, що стосуються зняття з обліку та відчуження автомобіля. Цієї ж дати [PERSON] власноруч було складено розписку про отримання від позивача зазначеної суми коштів у рахунок сплати вартості автомобіля ВАЗ-2109, реєстраційний номер [NUMBER]. Та обставина, що сторони погодили всі істотні умови договору підтверджується заявою [PERSON], в якій вона підтверджує обставини, викладені у позовній заяві. З 14 листопада 2005 року до теперішнього часу позивач користується спірним транспортним засобом, правомірно володіє ним та фактично є власником автомобіля, що підтверджується тією обставиною, що 20.11.2008 року ВРЕР № 1 ГУМВС України в Харківській області на ім'я позивача був виданий тимчасовий реєстраційний талон серії [NUMBER], де у графі «власник» зазначено «[PERSON]». Таким чином, умови договору купівлі-продажу автомобіля ВАЗ-2109, реєстраційний номер [NUMBER] сторонами договору були виконані у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна з сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Як встановлено у ході розгляду справи відповідач [PERSON] ухиляється від укладення нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу автомобіля. Таким чином, суд вважає, що позивач та відповідач [PERSON] домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу автомобіля, сторонами договору виконані усі його умови крім нотаріального посвідчення, поведінка відповідача свідчить про його ухилення від нотаріального посвідчення договору. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріусом, дійсним. При таких обставинах, суд вважає [PERSON] таким, що набув право власності на спірний автомобіль. Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження № 20136995 від 05.06.2013 року, державним виконавцем Фрунзенського ВДВС ХМУЮ накладено арешт на все майно боржника [PERSON], у тому числі на автомобіль марки ВАЗ-2109, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. При таких обставинах, враховуючи визнання відповідачами позовних вимог, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спірний автомобіль та звільнити його з-під арешту, накладеного державним виконавцем. На підставі викладеного,

Outcome: approved