Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частині з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до 23 років, починаючи з 16 квітня 2018 року. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач є її рідним батьком. 13 квітня 2018 року їй виповнилося 18 років, вона навчається на 1 курсі Дніпропетровського педагогічного коледжу Дніпропетровського національного університету ім. О.Гончара на денному відділенні бюджетної форми навчання. Відповідач отримує пенсію та регресні виплати, а тому має можливість сплачувати аліменти. 12 травня 2016 року змінила прізвище на [PERSON]. В звязку з чим, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, на весь час навчання,\~починаючи з 16 квітня 2018 року і до закінчення навчання, тобто по 01 липня 2019 року. Позивач надала до суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позов визнає тільки в розмірі 1/6 частини, оскільки має заборгованість по кредиту. У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про народження серії І-КИ № 084516, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської міської ради Дніпропетровської області 20 квітня 2000 року, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], 13 квітня 2000 року, актовий запис № 72 (а.с.8). Своє батьківство відповідач по справі не оспорює. Зі свідоцтва про зміну імені серії І-КИ № 016028 від 12 травня 2016 року виданого Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 8, видно, що [PERSON] змінила своє прізвище на «Силантьєву». [PERSON] є студенткою і навчається на 1 курсі Дніпропетровського педагогічного коледжу Дніпропетровського національного університету ім. О.Гончара на денному відділенні бюджетної форми навчання, що підтверджується довідкою, виданою директором [PERSON] та інспектором з кадрів [PERSON] від 05 квітня 2018 року № 154 (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Статтею 182 Сімейного кодексу України зазначено, що при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як розяснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі;\~наявність\~у\~батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд не приймає доводи відповідача щодо зменшення частки аліментів, що підлягають стягненню, оскільки наявність заборгованості по кредиту не є підставою для такого зменшення та не звільняє його від обовязку утримувати дитину на час навчання. Разом з цим, суд враховує, що відповідач інших аліментних зобовязань не має, має постійний дохід, а тому суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем наявності обґрунтованих, мотивованих та достатніх підстав для стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи насамперед інтереси дітей, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог, у звязку з чим підлягають стягненню з відповідача аліменти на користь позивача на її утримання, у звязку з продовженням нею навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно. Статтею 430 Цивільного процесуального кодексу України передбачено негайне виконання судового рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved