Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про зменшення розміру аліментів мотивуючи, тим що Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 24.03.2014 року з нього утримують аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.01.2014 року. Крім того, рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 10.06.2009 р., з нього також стягнуто аліменти на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.05.2009 року. Відповідно до довідок наданих позивачем він вчасно сплачує вищевказані аліменти. На даний час його фінансовий стан змінився, оскільки він не працює, не отримує жодних доходів. Крім того має на утриманні матір, яка є непрацездатною так як перебуває на пенсії. Вважає, що його фінансовий стан значно погіршився, а тому просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON],[INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 300 грн. щомісячно та зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього - [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] року у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 300,00 грн., щомісячно та покласти на відповідача. Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовну заяву зазначили, що стан позивача суттєво змінився, на даний час він не працює, не має офіційного заробітку, тому просять позов [PERSON], задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні відмовити за необґрунтованістю, посилаючись на ті обставини, що вказана позивачем сума (300грн) є недостатньою для утримання дитини, крім того позивачем не доведено, факт суттєвої зміни матеріального становища, викладене підтримала в судовому засіданні сторона особисто. Відповідач [PERSON], в судовому засідання позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні відмовити, посилаючись на ті обставини, що сума аліментів, яку зазначає позивач є не достатньою для утримання дитини . Відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності редакцією ЦПК, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності редакцією ЦПК. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до Заочного рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 24.03.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] утримуються аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.01.2014 року і до досягнення повноліття. Відповідно до вказаного рішення [PERSON], сплачує аліменти з 01.06.2015 року, що підтверджується довідкою розрахунком та згідно вказаної довідки станом на 01.06.2017 року заборгованість складає - 23796,14 грн. Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 10.06.2009 р., з [PERSON], також стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.05.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки виданої ГТУЮ у Херсонській області Дніпровського районного ВДВС встановлено, що позивачем сплачуються аліменти по вищевказаному рішенню з 14.05.2009 року та станом на 01.06.2017 р. заборгованість [PERSON] склала 21641,04 грн. Позивач зазначає, що його матеріальний стан значно змінився, він не працює, що підтверджується довідкою від 23.05.2017 року за №3057/Б/21-03-08-01-09 та довідки від 03.05.2018 року за №1713/б/21-03-08-01-09 Державної фіскальної служби України і тому він не в змозі останнім часом сплачувати аліменти на дітей у визначеному рішеннями суду розмірі. Статтею 10, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Спірним у справі є питання щодо можливості зміни розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідачів. Вказані правовідносини врегульовані статтею 192 СК України, відповідно до ч.1 якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, а також взявши до уваги всі повідомлені сторонами обставини та врахувавши інтереси неповнолітніх дітей, суд вважає, що розмір аліментів, стягуваних з позивача на користь відповідачів на утримання дітей не є значним, та таким, що ставить в тяжке матеріальне становище позивача, а обставини, наведені ним на підставу зменшення розміру аліментів, не свідчать про необхідність зміни їх розміру в сторону зменшення. Той факт, що відповідач не працює, не звільняє його від обов'язку приймати участь в утриманні дітей, а відсутність офіційного працевлаштування не вказує на відсутність доходу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed