Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, посилаючись на те, що він являється сином [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER]. [INFO] батько позивача [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. 31 серпня 2011 року в смт Ружині [PERSON] у своїй квартирі [ADDRESS], уклав заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті все майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, і взагалі все, що йому належить на день смерті, і на що він за законом матиме право, заповів своїй сестрі [PERSON], 1955 року народження. Даний заповіт було посвідчено [PERSON] - приватним нотаріусом Ружинського районного нотаріального округу та зареєстровано в Спадковому реєстрі за №51647528. Тому, позивач вважає що даний заповіт є таким, що не відповідає волі спадкодавця [PERSON] та порушує його права, як єдиного із спадкодавців, а відтак є недійсним. До суду надійшла уточнена позовна заява в якій представники позивача просять визнати заповіт недійсним з підстав, що волевиявлення заповідача не було вільним, оскільки оспорюваний заповіт підписаний не заповідачем [PERSON], а іншою особою. Представники позивача у судове засідання з'явилися. Позовні вимоги позивача підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник відповідачки у судове засідання зявився просив в задоволенні позову відмовити пояснивши наступне, що [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання заповіту недійсним. В позовній заяві Позивач посилається на те, що Заповіт укладений 31 серпня 2011 року [PERSON] є таким, що не відповідає волі спадкодавця і, що Позивач не позбавлений права на спадкування. Вважаю, що позов є надуманим, необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наведених нижче підстав. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч.1 ст. 1235 ЦК України). Таким чином саме визначення спадкодавцем певного спадкоємця у заповіті, позбавляє інших спадкоємців за законом (за винятком спадкоємців визначених ст.1241 ЦК України- право на обов'язкову частку у спадщині) права на спадкування, так зване побічне позбавлення спадщини. Позбавлення права на спадкування певної особи, шляхом зазначення такої особи у заповіті (пряме позбавлення спадщини) відрізняється від побічного лише певними правовими наслідками для такої особи - неможливістю бути спадкоємцем у разі відмови від спадщини спадкоємців визначених заповітом. Своїм заповітом [PERSON] позбавив усіх спадкоємців за законом права на спадкування за виключенням [PERSON], такою була його воля. Заслухавши представників позивача, відповідачку, предстанивка відповідачки, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 31.08.2011 року, [PERSON] склав заповіт, за яким, усе його майно, де б воно не було та з чого б не складалось, і взагалі все, що належить йому на день смерті і на що мав право за законом, заповів своїй сестрі - [PERSON], відповідачці по справі. [INFO] [PERSON] помер в смт. Ружині, що вбачається з свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого 23.09.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Житомирської області. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що в них велика сімя, вони завжди допомагали один одному. Коли брат захворів, їх три сестри і вони почерзі доглядали їхнього брата [PERSON] За сина [PERSON] мови ніколи не було, син не ходив до нього, і брат за нього не згадував. В той день коли брат склав заповіт, то незнаю, хто викликав нотаріуса, а їм показав уже сам заповіт складений на меншу сестру [PERSON]. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, брата доглядали по черзі з сестрами так як і вони вона була біля брата. За сина мови ніколи не було. Брат ніколи не хворів. Про заповіт вони дізнались десь перед смертю. Хто викликав нотаріуса і як він складався ми не знали. Син знав, що його батько хворий і жодного разу не прийшов. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він знає [PERSON] давно. Коли він захворів то всі сусіди його провідували. [PERSON] попросив привезти нотаріуса, це була приватний нотаріус Ружинського районного нотаріального округу [PERSON] вона зайшла до нього, а він вийшов. [PERSON] був при ясному розумі і вів себе адекватно. Як вбачається з пояснень представників позивача, та з матеріалів справи, що підставою для визнання заповіту недійсним є те, що спадкодавець [PERSON] на момент укладення даного заповіту перебував в стані, що перешкоджав розумінню значення своїх дій та можливості керувати ними. Підстави для визнання правочину недійсним визначено ст. 203 ЦК України. Серед інших підстав, визнання правочину недійсним є вимоги до правочину: відповідність вимогам закону та волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати внутрішній волі. Будь-яких доказів того, що заповіт не відповідає вимогам закону, суду надано не було. Так, ст. 1233 ЦК України визначено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Такий заповіт посвідчено державним нотаріусом. Будь-яких інших недоліків заповіту в судовому засіданні не встановлено. Надаючи правову оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи суперечності щодо належності підпису заповідача в заповіті від 31.08.2011 року, з метою встановлення фактичних обставин справи, за клопотанням представників позивача, судом від 17.06 2014 року призначено судову почеркознавчу експертизу. Із висновку експерта від 17.10.2014 року за № 8731/8732/12702/14-32 вбачається: 1. Підписи від імені [PERSON] у рядку « ПІДПИС» першого та другого примірників заповіту від імені [PERSON] на ім»я [PERSON] від 31.08.2011 р., що посвідчений приватним нотаріусом Ружинського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 856, виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів. 2. Підписи від імені [PERSON] у рядку « ПІДПИС» першого та другого примірників заповіту від імені [PERSON] на ім»я [PERSON] від 31.08.2011 р., що посвідчений приватним нотаріусом Ружинського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 856, виконані самим [PERSON]. 3. Підписи від імені [PERSON] у рядку «ПІДПИС:» першого та другого примірників заповіту від імені [PERSON] на ім'я [PERSON] від 31.08.2011, що посвідчений приватним нотаріусом Ружинського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 856, виконані [PERSON] при впливі на нього збиваючих факторів природного характеру, до яких, зокрема, можуть відноситись незвичайний стан пишучого - тяжкий хворобливий стан, його старечий вік, що спричиняє вікові зміни організму, незручні зовнішні умови письма (незручна поза виконавця /наприклад, лежачи, напівлежачи/, незручне розміщення матеріалу письма відносно пишучого і т.п.), тощо. 4. Питання ухвали суду: «Особою якої статі виконано рукописний текст?» експертами не вирішувалося з причини, що вказана у п. 4 дослідницької частини висновку експертів. 5. Почерк, яким виконані рукописні записи «Заповіт прочитаний мною в голос і підписаний особисто», «Ліканов Василь Якович» у першому та другому примірниках заповіту від імені [PERSON] на ім'я [PERSON]від 31.08.2011 р., що посвідчений приватним нотаріусом Ружинського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 856 належить особі похилого /літнього/ чи старечого віку. Відповідно до ст.1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаним заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Відповідно до ст.1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. В судовому засіданні було встановлено, що спадкодавець [PERSON] 31 липня 2011 року склав заповіт про що свідчить його власноручний підпис, вказаний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Ружинського районного нотаріального округу [PERSON] та були витримані всі вимоги щодо складання та оформлення заповіту. У відповідності до ч. 1 ст.56 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог законодавства і особисто подані ними нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, а також забезпечують державну реєстрацію заповітів у спадковому реєстрі відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Як вбачається з матеріалів справи, при складенні заповіту було додержано встановлені законом вимоги щодо його оформлення, та посвідчено уповноваженою на те посадовою особою - приватним нотаріусом Ружинського районного нотаріального округу [PERSON] Згідно із ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Отже при складенні заповіту особу заповідача - [PERSON] було встановлено, дієздатність його перевірено, форму та порядок посвідчення заповіту додержано. Згідно ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в гнаданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставі своїх вимог та заперечень. Таким чином, позивачем та представниками позивача не наведено достатніх підстав для визнання заповіту недійсним, оскільки, складений заповіт відповідає вимогам законодавства щодо його форми та посвідчення, а отже суд приходить до висновку про неможливість з наведених позивачем підстав визнати даний заповіт недійсним. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed