Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись на той факт, що 29.01.2007 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала позивачу усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 10.01.2011 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Спадкове майно після померлої [PERSON] складається з 50/100 частини домоволодіння, яке розташовано за адресою м. Херсон, с. Антонівка, вул. Фурманова, 3. Співвласником іншої частини будинку є [PERSON] В установлені законодавством строки позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої, але, 18.08.2015 року отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою такої відмови є те, що за життя [PERSON] не дооформила належним чином право власності, а саме отримавши рішення суду про поділ майна, яким змінено її частку у праві власності на житло, не зареєструвала його у відповідному органі державної реєстрації. При цьому державним нотаріусом роз'яснено позивача право на звернення до суду. На підставі вищевикладеного просить суд визнати за [PERSON] право власності на 50/100 домоволодіння, яке розташоване за адресою м. Херсон, с. Антонівка, вул. Фурманова, буд. З та складається з житлового будинку літ. «А» - приміщення 1-4 (жиле) площею 13,6 кв.м., водопровід № 1; калітка № 3; частина огорожі № 2 в поряду спадкування за заповітом після [PERSON], яка померла 10.01.2011 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обємі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позові. Представник Антонівської селищної ради м .Херсон в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість. Представник Першої Херсонської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився на адресу суду надав заяву згідно якої покладався на розсуд суду та просив розглянути справу за їх відсутності. [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлено належним чином, причину неявки суду не повідомлено, в звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в його відсутність. Вислухавши представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно Свідоцтва про смерть 1-КГ №121208 від 11.01.2011 року [PERSON] померла 10.01.2011 року. Після її смерті відкрилась спадщина. Спадкове майно після померлої [PERSON] складається з частини домоволодіння, яке розташовано за адресою м. Херсон, с. Антонівка, вул. Фурманова, 3. Згідно матеріалів інвентарної справи, співвласником іншої частини будинку є [PERSON] Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~\~\~\~Згідно до ч.1ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що 29.01.2007 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала позивачу усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] в присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON], заповіти зареєстровано в Спадковому реєстрі під № 48 (а.с.10). З матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернувся до Першої Херсонської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але Першою Херсонською державною нотаріальною конторою позивачу 18.08.2015 року було відмовлено. Підставою такої відмови є те, що за життя [PERSON] не дооформила належним чином право власності, а саме отримавши рішення суду про поділ майна, яким змінено її частку у праві власності на житло, не зареєструвала його у відповідному органі державної реєстрації, що підтверджується листом Першої Херсонської державної нотаріальної контори (а.с.18). На підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Антонівською селищною радою 11 лютого 2009 року на підставі рішення виконавчого комітету Антонівської селищної ради від 28.11.1973 року [PERSON] (прізвище змінено на [PERSON] на підставі свідоцтва про шлюб від 17 лютого 2009 року) на праві власності належало 23/100 домоволодіння № 3 по вул. Фурманова, смт. Антонівка, м. Херсоні.(а.с.12). З матеріалів справи встановлено,що право власності на частку в домоволодінні було зареєстровано Херсонським державним бюро технічної інвентаризації 17 лютого 2009 року(а.с.13). Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 16.11.2009 року про визнання права власності в порядку спадкування визнано за [PERSON] право власності на 77/200 частини домоволодіння №3, розташованого в м. Херсоні по вул. Фурманова в с. Антонівка за законом після смерті матері [PERSON], померлої 17.01.1983 року.(а.с.14-15). Право власності на майно було зареєстровано 31.03.2010 року в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації(а.с.16). З матеріалів справи судом встановлено, що Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 28.09.2010 року по цивільній справі № 2-2925/10 постановлено рішення про поділ майна, яким частку [PERSON] змінено, а саме зменшено з 61/100 (23/100 + 38/100 (77/200:2)) до 50/100 частини домоволодіння. Рішення суду ніким не оскаржено та набрало законної сили. Згідно ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст.19 даного Закону визначено, що державна реєстрація прав проводиться у т.ч. на підставі рішень судів, що набрали законної сили. З матеріалів справи та пояснень представника позивача судом встановлено, що за життя [PERSON] не встигла оформити належним чином право власності на майно після зміни її частки в силу похилого віку та стану здоровя. Таким чином, в позасудовому порядку, оформити право на спадщину за заповітом на вказане житло позивач не має можливості. [PERSON] Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (далі за текстом [PERSON]) визначено, що суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, в порядку спадкування у тому разі, коли є документ про право спадкодавця на нерухоме майно (договір міни, купівлі-продажу, свідоцтво про право на спадщину, свідоцтво про право на житловий будинок, видане сільською радою), але документи не були зареєстровані в БТІ/інших органах реєстрації речових прав. Посилання представника відповідача на те, що позовні вимоги є необґрунтовані та задоволенню не підлягають у звязку з необґрунтованістю спростовуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, так 50/100 частини домоволодіння яке розташовано за адресою № 3 по вул. Фурманова, смт. Антонівка дійсно належить померлій, що підтверджує Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 28 вересня 2010 року по цивільній справі № 2-2925/10(а.с.17). Згідно до ст.1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З матеріалів справи судом встановлено, що інших спадкоємців після померлої [PERSON] не має крім позивача, який подав заяву про прийняття спадщини, що підтверджує лист №653/02-14 від 18.08.2015 року та матеріали дослідженої в судовому засіданні спадкової справи №427/2011 (а.с.18, 44-62). Зокрема, відсутні спадкоємці, які в порядку ч. З ст. 1268 Цивільного кодексу України вважаються такими, що прийняли спадщину та спадкоємці, яким в порядку ст. 1241 ЦК України встановлено право на обовязкову частку у спадщині. У відповідності до абз. 2 ч.2, ч.З ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Виходячи з заповіту та того що, позивач фактично прийняв спадщину, суд вважає за можливе визнати за ним право власності на 50/100 домоволодіння, яке розташоване за адресою м. Херсон, с. Антонівка, вул. Фурманова, буд. З в поряду спадкування за заповітом після [PERSON], яка померла 10 січня 2011 року. \~\~ Оскільки є законні підстави для визнання за позивачем права власності на спадщину у порядку спадкування за заповітом, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved