Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати його право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,04 га., яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ВЛ №044125, посилаючись на те, що його мати [PERSON] померла 18 квітня 2007 року, батько [PERSON] 06.10.2011 року. За час життя батько [PERSON] склав заповіт, в якому все своє майно заповів позивачу. Враховуючи, що [PERSON] прийняв заповідану йому спадщину, просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача в заяві до суду просить справу розглядати у відсутності його представника , позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ВЛ №044125 видно, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,04 га (а.с.13). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 18.04.2007 року (а.с.7). Відповідно до спадкової справи після померлої [PERSON], [PERSON] після її смерті є спадкоємцем за законом першої черги, прийняв спадщину. Спадкове майно згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом зокрема складається з земельної ділянки площею 2.04 га. З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], однак правовстановлюючі документи на своє імя не переоформив. З заповіту, складеного [PERSON] 18 серпня 2008 року, який було посвідчено секретарем Шклинської сільської ради Горохівського району та зареєстровано в реєстрі за №108 видно, що він все належне йому майно заповів синові [PERSON]. Заповіт не змінювався і не скасовувався (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 06.10.2011 року (а.с.6). Постановою державного нотаріуса від 12.09.2016 року №1541/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане майно у звязку з тим, що спадкоємцем документи для видачі свідоцтва не подані в повному обсязі (а.с.12). З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Довідкою Шклинської сільської ради від 14.08.2016 року №382 стверджується, що заповіт [PERSON]І сільською радою посвідчувався 18.08.2008 року №108, заповіт не змінювався і не скасовувався. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON] (а.с.8). З спадкової справи після померлого [PERSON] видно, що [PERSON] після його смерті прийняв спадщину, є його спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців немає. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлого [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв заповідану йому спадщину, інші спадкоємці відсутні. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,04 га., яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ВЛ №044125. [PERSON] в письмовій заяві до суду від стягнення судових витрати з відповідача [PERSON] сільської ради відмовився. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved