Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, який 24.12.2019 року уточнив, по якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором позики в розмірі 14000 доларів США, 3 % річних в розмірі 801 долар США.; судові витрати покласти на відповідача. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що позивач 27.12.2017 року надав відповідачу у борг грошові кошти в розмірі 14000 дол. США, з наступним порядком повернення: -до 25.01.2018 року 5000 доларів США; -на протязі лютого 2018 року 6500 доларів США; -на протязі березня 2018 року 2500 доларів США. . Сума боргу в період визначений в розписці повернута не була. Враховуючи, що відповідачем зобов`язання за договором позики виконані не були позивач звернувся за захистом свого порушеного права до суду із даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином у встановленому порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає за можливе позов про стягнення боргу задовольнити на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] 27.12.2017 року надав [PERSON] у борг грошові кошти в розмірі 14000 дол. США, з наступним порядком повернення: -до 25.01.2018 року 5000 доларів США; -на протязі лютого 2018 року 6500 доларів США; -на протязі березня 2018 року 2500 доларів США. про що було складено розписку, копія якої наявна в матеріалах справи. Підставою для звернення до суду із даним позовом стали посилання позивача на те, що сума боргу в період визначений в розписці повернута не була. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей , визначених родовими ознаками. Згідно з п.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як зазначає позивач в позові, що до теперішнього часу кошти відповідачем повернуті не були. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Факт отримання грошових коштів відповідачем підтверджується борговим документом- розпискою від 27.12.2017 року, копія якої наявна в матеріалах справи. Оригінал розписки позивачем було надано для огляду в судовому засіданні. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три відсотки річних з простроченої суми за період з 26.01.2018 року по 23.12.2019 року становить 801 долар США, які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи, що через порушення відповідачем прав позивача останній був вимушений звернутись до суду з позовом та позов задоволено суд вважає за необхідне стягнути суму судового збору. З огляду на те, що відповідач до судового засідання не з`явилась, не скористались своїм правом надати відзив на позов, не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що нею дійсно сума боргу була погашена суд вважає за можливе позов задовольнити. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Враховуючи вищезазначене, суд приймає визнання позову відповідачем та ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved