Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просив визнати за ним власності на 1\\2 частину земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5.72 га, в адміністративних межах Бовтиської сільської ради Олександрівського району .Кіровоградської області згідно державного акта за номером [NUMBER] від 24.05.2000 року в порядку спадкування за законом, при цьому посилаючись на те, що його батько [PERSON] помер [INFO] в лікарні м Черкаси, батько був прописаний та фактично проживав у сестри [PERSON] в [ADDRESS]. Після смерті батька відкрилась спадщина в Олександрівському районі Кіровоградської області в адміністративних межах Бовтиської сільської ради на земельку ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,72 га згідно державного акта від 24.05.2000 року за номером [NUMBER]. Заповіт батько не залишив, разом з сестрою вони є спадкоємцями за законом першої черги. Своєчасно звернувшись до приватного нотаріуса Таран Г.В в м. Смілі із заявою про прийняття спадщини по останньому місцю проживання батька, отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки ні в нього, ні в сестри немає оригінала державного акта на землю, лише є копія, а тому він змушений звернутися до суду. щоб довести факт, що дійсно його батькові [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка розміром 5.72 га, в адміністративних межах Бовтиської сільської ради Олександрівського району .Кіровоградської області. Відповідач [PERSON] надала суду зустрічну позовну заяву, в якій просить визнати за нею право власності на 1\\2 частину земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5.72 га, в адміністративних межах Бовтиської сільської ради Олександрівського району .Кіровоградської області згідно державного акта за номером [NUMBER] від 24.05.2000 року в порядку спадкування за законом, при цьому зазначаючи, що її батько [PERSON] помер [INFO] в лікарні м Черкаси, батько був прописаний та фактично проживав з нею в [ADDRESS], а тому вона вважається спадкоємцем, яка прийняла спадщину. Після смерті батька відкрилась спадщина в Олександрівському районі Кіровоградської області в адміністративних межах Бовтиської сільської ради на земельку ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,72 га згідно державного акта від 24.05.2000 року за номером [NUMBER]. Заповіт батько не залишив. Її брат [PERSON] своєчасно звернувшись до приватного нотаріуса Таран Г.В в м. Смілі із заявою про прийняття спадщини по останньому місцю проживання батька, отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки ні в нього, ні в неї немає оригінала державного акта на землю, лише є копія. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] надали суду мирову угоду, в якій просили визнати за ними по ? частині земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Бовтиської сільської ради, згідно державного акта від 24.05.2000 року за номером [NUMBER], а провадження по справі закрити. Проте в судовому засіданні позивач [PERSON] надав заяву, в якій просив залучити в якості належного відповідача по справі Бовтиську сільську раду Олександрівського району. Ухвалою суду від 16.07.2015 року в якості належного відповідача по справі було залучено Бовтиську сільську раду Олександрівського району. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] від позовних вимог один до одного відмовилися, що підтверджується їхніми заявами, належним відповідачем по справі вважають Бовтиську сільську раду Олександрівського району Кіровоградської області. Позивачі свої вимоги до Бовтиської сільської ради підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача - Бовтиської сільської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, заперечень стосовно позовних вимог позивачів не має. Суд заслухавши позивачів, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], позивач по справі, є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10). З свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 7). Відповідно до копії державного акту про право власності на земельну ділянку від 24.05.2000 року за номером [NUMBER], [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка для товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,72 га, яка знаходиться в адміністративних межах Бовтиської сільської ради Олександрівського району (а.с. 8). Із зави про відмову від спадщини вбачається, що [PERSON] відмовилася від належної їй частки спадщини по закону, що залишилася їй після смерті чоловіка [PERSON] на користь її сина [PERSON] та її дочки [PERSON] (а.с. 9). Копією домової книги підтверджується, що [PERSON] не день смерті був прописаний та фактично проживав з дочкою [PERSON] в [ADDRESS] (а.с. 11-14). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, після смерті [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 16). З оголошення в газеті «Смілянські обрії» № 25 від 24.06.2015 року вбачається, що втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку (5,72 га) від 24.04.2000 року. виданий на ім'я [PERSON] [PERSON] (в адмінмежах Бовтиської сільської ради, Кіровоградської області), вважати недійсним (а.с. 38). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. З ч. 3 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Зі ст. 1278 ЦК України вбачається, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 1278 ЦК України якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Нормами ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачів є обґрунтованими та базуються на законі, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved