Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] , посилаючись на обставини укладення між сторонами 22.02.2011 року кредитного договору у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 4800 грн. із сплатою процентів за користування кредитом. Відповідач не виконував договірних зобов`язань, станом на 11 березня 2019 року виникла заборгованість з врахуванням процентів та штрафних санкцій в сумі 36769,76 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. Представник позивача подав письмову заяву з проханням розглянути справу в порядку спрощеного провадження у його відсутність, позов підтримав. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не має боргових зобов`язань перед позивачем, а розрахунок заборгованості, копія анкети позичальника, умови та правила надання банківських послуг та правила користування платіжною карткою не можуть підтверджувати факт існування боргу. Зазначив, що анкета позичальника не містить умов про надання позивачем тієї чи іншої суми, відсутня умова про обов`язок її повернення, строк надання грошових коштів, також відсутні посилання на картку, з якої відповідач міг отримати кошти, та посилання про отримання ним картки. Умови та правила надання банківських послуг а також правила користування платіжною карткою не підписані ним. Просив відмовити в задоволенні позову та розглядати справу у його відсутність. Представником позивача АТ КБ «ПриватБанк» Гаренко Н. В. подано до суду відповідь на відзив в якому зазначив, що Заява, Умови, Правила та Тарифи складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг. Підписуючи анкету-заяву відповідач приєднався та погодився з усіма умовами та правилами надання банківських послуг. З виписки по картковому рахунку, вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, він користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором, що свідчить про те, що він був ознайомлений з умовами кредитування. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалось. Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до наступного. За частиною першою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до приписів норми ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Таким чином, кредитний договір має бути укладений у письмовій формі у вигляді одного документа (що містить усі істотні умови), підписаного обома сторонами, або у вигляді декількох документів, якими сторони обмінялися (листи, телеграми, телетайпне чи електронне повідомлення тощо). При цьому документи, якими сторони обмінюються, також мають містити підписи відправників. Право кредитора вимагати повернення кредиту наступає у разі прострочення позичальником повернення кредиту та сплати процентів за користування ним. Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач посилався на те, що 22.02.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 4800 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Зазначив, що підписана відповідачем заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає договір. Надана позивачем та досліджена в судовому засіданні анкета - заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 22.02.2011 року є стандартним бланком, який не містить даних, з якими умовами договору погоджується відповідач [PERSON] , яку послугу мав надати йому банк, оскільки в наданій анкеті-заяві стоять позначки в графі «Платіжна картка кредитка «Універсальна» та «Ідентифікація з паспортом». У ньому не зазначений розмір процентів, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами, тобто відсутні істотні умови кредитного договору, на яких він міг бути укладений. На думку позивача, істотні умови договору сторони узгодили в Умовах та правилах надання банківських послуг у ПриватБанку, однак надані позивачем Умови не містять підпису відповідача [PERSON] . Позивач не надав суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву позичальника, та відповідно, брав на себе зобов`язання зі сплати процентів, комісії, пені, штрафів у разі порушення зобов`язання. Таким чином обставини ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг у ПриватБанку не доведені позивачем, а самі Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору. Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Висновки щодо застосування відповідних норм права викладені у постанові Верховного Суду від 3.07.2019 року у справі № 342/180/17. Беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування заявлених вимог. У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог згідно ст. 141 ЦПК України не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 549, 551, 611, 612, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed