Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, в обґрунтування якого зазначив, що між ним та відповідачем 30.08.2013 року було укладено шлюб, який на підставі рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12.10.2016 року було розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка після припинення шлюбних відносин проживає разом з матірю. Позивач бажає виконувати свій батьківський обовязок в повній мірі, хоче брати участь у вихованні доньки, спілкуватися з нею, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, проявляти свою батьківську любов особисто. Спроби позивача на нормальне спілкування з донькою і врегулювання цього питання мирним шляхом з матірю дитини були марними.\~\~\~ З урахуванням уточнень позовних вимог просить призначити спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні доньки [PERSON], [INFO], наступним шляхом: кожного понеділка і середи місяця з 13.00 години до 15.00 години у присутності або [PERSON] (матері дитини), або [PERSON] (бабусі дитини), або [PERSON] (дідуся дитини); кожний вихідний місяця (субота чи неділя за домовленістю батьків) у присутності або [PERSON] (матері дитини), або [PERSON] (бабусі дитини), або [PERSON] (дідуся дитини). Представник позивача в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач та її представник в судове засідання надали заяви про розгляд справи без їх участі, просили винести рішення з урахуванням уточнень до позовної заяви, які співпадають з висновком органу опіки та піклування. Крім того, в заявах зазначили, що позивач [PERSON], батько дитини, батьківські обовязки не виконує та з дитиною не спілкується. Представник третьої особи виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради, орган опіки та піклування в судове засідання надала заяву про слухання справи без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до норм Закону України «Про охорону дитинства» батьки та особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КГ №182729, виданим 23.09.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12.10.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Дитина [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] Відповідно до рішення виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради органу опіки та піклування від 07.05.2018 року №02-14-136-25, вважають доцільним визначити наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні батька [PERSON], [INFO], з малолітньою дитиною, [PERSON], [INFO]: кожного понеділка і середи місяця з 13.00 години до 15.00 години у присутності матері дитини, [PERSON], або бабусі дитини, [PERSON], або дідуся [PERSON]; кожний вихідний місяця (субота чи неділя за домовленістю батьків) у присутності або матері дитини [PERSON], або бабусі дитини, [PERSON], або дідуся [PERSON]\~ Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано,що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Згідно приписів ч.ч.1, 2, 3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст. 159 СК якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За таких обставин, з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини, батька та матері дитини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визначення способу його участі у спілкуванні та вихованні доньки підлягають задоволенню.

Outcome: approved