Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач, звернувся з вказаним позовом до суду 24 грудня 2013 року та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №DNН4КР68940010 від 25 листопада 2006 року, за яким відповідач отримав кредит в сумі 2076 грн. 09 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23 листопада 20007 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що його заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») складає укладений між сторонами договір. Відповідно до умов договору відповідач повинен був щомісячно в період сплати надавати банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, інші витрати за Умовами. Проте відповідач своїх зобов'язань щодо погашення боргу не виконав та станом на12 грудня 2013 року має заборгованість в сумі 27192 грн. 07 коп., яка складається з: 1760 грн. 36 коп. - заборгованості за кредитом; 1 8447 грн. 62 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 15213 грн. 04 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; та штрафи за п. 5.3 Умов - 500 грн. фіксована частина штрафу та 1271 грн. 05 коп. - процентова складова штрафу. Представник позивача у судове засідання не з'явився, суду надано заяву про розгляд справи без його участі та про заочний розгляд справи. Відповідач, який не отримував судові повістки, що направлялися йому за адресою реєстрації постійного місця проживання, та який був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до положень ст.76 ч.3 ЦПК України через орган місцевого самоврядування, повторно у судове засідання не з'явився, суду причини неявки не повідомив. Заперечень проти позовних вимог та доказів на їх обґрунтування суду не надавав. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін та провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.627 та ст.3 ЦК України сторони є вільними в укладанні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов'язання між сторонами договору припиняється з підстав, передбачених договором або законом, зокрема у випадках, передбачених ст.ст.599-601, 604-609 ЦК України. Судом встановлено, що 25 листопада 2006 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір №DNН4КР68940010 у формі заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Договір у такій формі та за змістом відповідає вимогам чинного законодавства. За умовами договору банком було надано кредит відповідачу для придбання мобільного телефону вартістю 1797 грн., для повного розрахунку за товар та для сплати комісії банку відповідачу було надано кредит на суму 2076 грн. 10 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23 листопада 20007 року. Підтвердження згоди відповідача на те, що його заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») складає укладений між сторонами договір, вбачається зі змісту його заяви позичальника (а.с.5). Умови надання кредиту є додатком до договору (а.с.6-9). Відповідно до умов договору відповідач повинен був щомісячно в період сплати надавати банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, інші витрати за Умовами. Невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо погашення боргу підтверджено розрахунком заборгованості (а.с.4), відповідно до якого на12 грудня 2013 року він має заборгованість в сумі 27192 грн. 07 коп., яка складається з: 1760 грн. 36 коп. - заборгованості за кредитом; 1 8447 грн. 62 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 15213 грн. 04 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; та штрафи за п. 5.3 Умов - 500 грн. фіксована частина штрафу та 1271 грн. 05 коп. - процентова складова штрафу. Таким чином, у зв'язку з невиконанням свого грошового зобов'язання відповідачем, вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними у суді, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати понесені позивачем та підтверджені квитанцією в сумі 271 грн. 92 коп., відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved