Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, в якому зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS], що в м. Києві. 09.08.2017 року його квартиру було залито водою внаслідок прориву стояка холодного водопостачання у квартирі [ADDRESS], який стався внаслідок аварійної ситуації. Вказаний будинок знаходиться на балансі відповідача та обслуговується ЖЕД-504, який є його структурним підрозділом. Враховуючи те, що залиття квартири сталося з вини відповідача, який відмовляється у добровільному порядку відшкодовувати завдану шкоду, розмір якої відповідно до Висновку судової будівельно-технічної експертизи становить 39466,00 грн., просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 39466,00 грн., витрати на проведення будівельно-технічного дослідження у розмірі 4902,48 грн. та сплачену суму судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та вказував на те, що будинок [ADDRESS] зданий в експлуатацію у 1994 році та знаходиться у задовільному технічному стані. Крім того, відповідно до Графіку проведення профілактичного огляду інженерних мереж у житлових будинках проводяться відповідачем за необхідністю. Разом з тим, від позивача не надходили звернення щодо проведення огляду або усунення недоліків інженерних мереж водопостачання у квартирі. Представник відповідача зазначає, що позивач самовільно зробив перепланування квартири з повним переобладнанням інженерних мереж водопостачання, своєчасно не звернув увагу на стан системи водопостачання та не забезпечив належне функціонування цієї системи, тому саме з вини [PERSON] і сталося залиття квартири. У задоволенні позовних вимог просив відмовити. Вислухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із матеріалів справи, позивач є власником квартири [ADDRESS], що в м. Києві, що підтверджується договором міни від 28.01.2002 року, посвідченим державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Сибігою С.Е., зареєстрованого в реєстрі за №3с-192 (а.с. 11-12). Будинок, у якому знаходиться вказана квартира, знаходиться на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» та обслуговується ЖЕД-504, яке є структурним підрозділом відповідача. (а.с. 54-57). Відповідно до п.1 Розпорядження Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 31.01.2015 року №41 «про деякі питання комунального майна територіальної громади міста Києва, що внесено до сфери управління Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації» та п. 135 додатку житловий будинок [ADDRESS] закріплено на праві господарського відання без права розпорядження за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» (а.с. 50-53). З акту «Про залиття, аварію, що трапилась в системі центрального опалення, холодного водопостачання, гарячого водопостачання» від 15.08.2017 року, складеного комісією ЖЕД-507 вбачається, що 09.08.2017 року в квартирі [ADDRESS] трапилося залиття внаслідок прориву стояка холодного водопостачання у квартирі [ADDRESS], який стався внаслідок аварійної ситуації. В результаті чого в квартирі було пошкоджено: покриття підлоги із ламінату, по всій поверхні, між планками спостерігаються зазори (щілини) шириною від 0,5 мм до 2 мм, уступи між суміжними планками в стиках, їх здуття та деформація (житлова кімната площею 11,2 кв.м., житлова кімната площею 11,7 кв.м., коридор площею 5,4 кв.м., хол площею 44,0 кв.м.). В приміщенні житлової кімнати частково було розібрано покриття підлоги, де виявлено залишки води (а.с. 13). Згідно Висновку судової будівельно-технічної експертизи №16263/17-43 від 31.10.2017 року, складеного експертом КНДІСЕ [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди, що необхідне ля відновлення покриттів підлоги в приміщення квартири [ADDRESS], внаслідок залиття водою, складає 39766,00 грн. (а.с. 14-34). Вартість витрат на проведення вказаної експертизи становить 4902,48 грн., що підтверджується квитанцією від 04.10.2017 року (а.с. 35). 22.11.2017 року позивачем на адресу відповідача направлялась вимога про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири у розмірі 44668,48 грн. Згідно відомостей, що містить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач вказану вимогу отримав 27.11.2017 року, однак жодних дій станом на дату подання позову не вчинив (а.с. 39-41). Як на підставу своїх заперечень проти задоволення позовних вимог відповідач посилається на те, що відповідно до Графіку проведення профілактичного огляду інженерних мереж у житлових будинках проводяться відповідачем за необхідністю. Разом з тим, від позивача не надходили звернення щодо проведення огляду або усунення недоліків інженерних мереж водопостачання у квартирі. Крім того, позивач самовільно зробив перепланування квартири з повним переобладнанням інженерних мереж водопостачання, своєчасно не вернув увагу на стан системи водопостачання та не забезпечив належне функціонування цієї системи, тому саме з вини [PERSON] і сталося залиття квартири. Однак з такими твердженнями відповідача, суд погодитися не може, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів, показань свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України). Враховуючи те, що представник відповідача не вказує на підставі чого він дійшов таких висновків, ним не надано жодних доказів, які б свідчили про відсутність його вини у стояку холодного водопостачання, або підтверджували належне виконання ним своїх обов'язків в частині утримання в належному технічному стані внутрішньо будинкових мереж будинку, суд приходить до висновку про необґрунтованість наданих заперечень. Окрім цього суд звертає увагу на те, що після відкриття провадження у справі відповідачем було винесено припис - попередження від 20.02.2018 року №21 про необхідність термінового відновлення відповідачем інженерних мереж гарячого та холодного водопостачання квартири відповідно до проекту забудови будинку. На момент розгляду справи відповідачем не надано жодного доказу щодо виконання вказаного припису та можливого застосування санкцій до позивача. Жодних обстежень квартири позивача відповідачем, у встановленому законом порядку здійснено не було. Таким чином, резюмуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу того, що пошкодження майна позивача сталося не з вини відповідача, а у зв'язку із діями самого позивача. Суд наголошує на тому, що представнику відповідача судом було надано достатньо часу для того, щоб він мав змогу скористатися своїми процесуальними права стосовно подачі доказів, збирання доказів та перевірки тих обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Однак, в процесі розгляду справи сторона відповідача такими правами у встановлений законом спосіб не скористалася, тому суд вимушений надавати правову оцінку тим доказам, які було надано учасниками процесу. Відповідно до ч.4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Згідно із ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридично підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Відповідач, взагалі заперечуючи факт завдання ним шкоди позивачу, не надав суду жодного доказу на підтвердження своїх заперечень в тій частині, що залиття сталося не з його вини. У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час розгляду справи, розмір завданих збитків та підстав їх виникнення, представником відповідача спростовано не було. За таких обставин, суд вважає доведеною ту обставину, що затоплення квартири позивача сталося з вини відповідача, а розмір завданий залиттям квартири збитків становить 39766,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Щодо вимог про стягнення з відповідача 4902,48 грн. вартості за проведення судової будівельно-технічної експертизи, то суд вважає їх обґрунтованими, оскільки вони є похідними від вимоги про відшкодування збитків завданих залиттям квартири. Надані сторонами докази, висновків суду не спростовують. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved