Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про усунення перешкод щодо участі у вихованні дитини, встановлення порядку особистого спілкування з дитиною. Свої позовні вимоги, мотивував тим, що вони з відповідачем перебували в шлюбі. [INFO] у них народилася дитина [PERSON], яка на даний час проживає з відповідачем. Відповідач після розірвання шлюбу перешкоджає спілкуванню позивача з дитиною. Тому просив зобов'язати відповідачку не чинити перешкод у вихованні дитини, встановити спосіб участі у вихованні дитини. Позивач у судовому засіданні підтримав позов з підстав, викладених у ньому, просив позовні вимоги задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позов з підстав, викладених у ньому, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не визнала позовні вимоги повністю, просила відмовити у задоволенні позову. Окрім цього, відповідачка не визнала факту створення нею перешкод позивачу у вихованні дитині, пояснила, що у грудні місяці 2015 року позивач передав подарунок для дитини і з того часу не виявляв бажання відвідувати дитину, не телефонував їй щодо цього, не приходив до них додому. Представник відповідача у судовому засіданні не визнала позовні вимоги повністю, просила відмовити у задоволенні позову. Пояснила, що відповідачка не перешкоджає позивачу у вихованні дитини. Представник третьої особи Жовківської РДА у судовому засіданні пояснив, що позивач і відповідач викликалися на засідання Комісії з питань захисту прав дитини Жовківської РДА. Вони прибули на таке засідання, з запропонованим варіантом висновку обоє погодилися. Він брав безпосередню участь у засіданні комісії і у нього склалося суб'єктивне враження про відсутність перешкод у вихованні дитини, і вважає, що подання позову до суду є наслідком певних амбіцій позивача. Окрім цього просив врахувати вік дитини. Тому просив задовольнити позов з врахуванням висновку Жовківської РДА. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. З копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] вбачається, що сторони уклали шлюб 29.07.2012 року. З копії свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що матір'ю [PERSON], 2012 р.н., є відповідачка, батьком - позивач. З копії рішення Жовківського районного суду Львівської області від 14.08.2015 року вбачається, що шлюб між сторонами розірвано. З висновку Жовківської РДА № 02-29/3874 від 25.11.2015 року вбачається, що виходячи з інтересів дитини Жовківська РДА вважає за доцільне визначити способи участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] шляхом побачень з сином: двічі на місяць з 10.00 години суботи до 19.00 години неділі за місцем проживання батька; у літній період, святкові та інші дні за взаємною згодою батьків дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ч. 1,2,3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч. 1,2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст. 15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який на даний час розірвано, що підтверджується копією рішення Жовківського районного суду Львівської області від 14.08.2015 року. Від подружнього життя у сторін народилася неповнолітня дитина [PERSON], 2012 р.н., що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER]. Позивач просив зобов'язати відповідачку не чинити перешкод у вихованні дитини [PERSON], однак суду не надано та судом не здобуто достатніх належних та допустимих доказів того, що відповідачка чинить перешкоди позивачу у вихованні дитини [PERSON]. Окрім цього в судовому засіданні відповідачка вказала, що не створює перешкоди позивачу у вихованні дитині, пояснила, що у грудні місяці 2015 року позивач передав подарунок для дитини і з того часу не виявляв бажання відвідувати дитину, не телефонував їй щодо цього, не приходив до них додому. За таких обставин у задоволенні позовної вимоги - зобов'язати відповідачку не чинити перешкод позивачу у вихованні дитини - слід відмовити. У задоволенні позовної вимоги - встановити спосіб участі позивача у вихованні дитини - слід відмовити, оскільки така вимога є похідною. За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити повністю. Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Outcome: dismissed