Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до Южного міського суду Одеської області з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.03.2012 між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір дарування квартири [ADDRESS] , на підставі якого позивач тепер є власником зазначеної квартири. Відповідач, [PERSON] на даний час зареєстрований у вищезазначеній квартирі і добровільно з реєстрації не знімається, про що свідчить довідка про склад сім`ї №82 від 18.06.2019. Факт реєстрації відповідача у квартирі перешкоджає позивачу, як власнику квартири, користуватися, володіти та розпоряджатися в повному обсязі своєю приватною власністю, адже змушує нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг та квартплаті згідно законодавства. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 01.11.2019 відкрито провадження у даній справі та розгляд справи здійснено у порядку спрощеного провадження з повідомлення (викликом) сторін. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у їхвідсутність, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору дарування квартири від 30.03.2012 [PERSON] подарував [PERSON] трикімнатну квартиру під номером [ADDRESS] (а.с.6-8). В зазначеній квартирі зареєстрований відповідач (а.с.9,19). Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначено в п.п.33, 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошеня фізичної особи померлою. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Вказана правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі №6-709цс16. Крім цього, у вказаній постанові Верховного Суду України зазначено, що стаття 391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому, не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідач не є членом сім`ї позивача, а також не відноситься до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, будь-яких угод щодо користування відповідачем житлом позивача між сторонами не укладалось, таким чином він не має законних підстав для користування нерухомим майном позивача. Доказів того, що позивач перешкоджав відповідачу проживати в даній квартирі суду не надано, з позовом про усунення перешкод в користуванні даної квартири відповідач не звертався. Відповідач не проживає у квартирі позивача, але зареєстрований за вказаною адресою, чим чинять перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні своїм нерухомим майном. За таких обставин, наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним житловим будинком та задоволення позову. Згідно ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідно задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved