Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про навчання, мотивуючи, що 01.09.2015 року між ним та відповідачем було укладено договір №523636 про навчання відповідно до якого Херсонський державний університет бере на себе зобовязання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання в вищезазначеному університеті до досягнення освітньо-кваліфікаційного рівня «Спеціаліст» за напрямком підготовки «Інженерія програмного забезпечення», що передбачено вищевказаним договором. Відповідно до п.4.4 договору, відповідач зобовязаний був вносити плату за навчання щомісячно через установу банку на розрахунковий рахунок університету. Однак оплата за навчання відповідачем не здійснювалась, в результаті чого у відповідача виникла заборгованість перед університетом по оплаті за навчання, у сумі 2191,00грн. У звязку з наведеним просили позов задовольнити, стягнути з відповідача борг за договором №523636 від 01.09.2015року про навчання в розмірі 2191,00 грн. та судові витрати. Представник позивача до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не сповістив. Відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності редакцією ЦПК, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності редакцією ЦПК. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що 01.09.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №523636 про навчання відповідно до якого Херсонський державний університет бере на себе зобовязання за рахунок коштів [PERSON] здійснити його навчання в вищезазначеному університеті до досягнення освітньо-кваліфікаційного рівня «Спеціаліст», за напрямком підготовки «Інженерія програмного забезпечення», що передбачено договором №523636 від 01.09.2015 р., а [PERSON], зобовязаний був вносити плату за навчання щомісячно через установу банку на розрахунковий рахунок університету, загальна вартість освітньої послуги становить 10955,00 грн. Однак, згідно довідки розрахунку за № 749 розрахунку заборгованості по оплаті за навчання згідно договору №523636 від 01.09.2015 року борг відповідача перед Херсонським державним університетом становить 2191,00грн. Відповідно до довідки №147/47 від 07.09.2016 року відповідача відраховано із складу студентів денної форми навчання Херсонського державного університету за порушення угоди з ХДУ, а саме невиконання п.4.4. Договору про навчання не сплатив за навчання з 30.10.2015 року. На попередження позивача від 23.12.2015 року про погашення заборгованості відповідач не відреагував. Відповідно ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Ст.530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст.629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно ст.901 ЦК України - за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Відповідно ст.903 ЦК України - якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. При вирішенні питання щодо судових витрат суд керується загальними правиламист.141 ЦПК України і стягує з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 1600 гривень. Враховуючи вищевказане, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved