Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, покладених на неї законом, а саме не піклується про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально не забезпечує дитину. Дитина мешкає разом із позивачем відповідно до розпорядження Ренійської районної державної адміністрації від 01.02.2017 р. № 17/А-2017, знаходиться на його утриманні, він піклується про дитину, займається її вихованням. Позивач та його представник [PERSON] (ордер серії ОД № 73113 від 25.04.2018 р) у судове засідання не з'явились, до суду надійшла заява від представника позивача з проханням розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце його проведення сповіщалась належними чином, в порядку п. 10 ч. 2 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, відзив на позовну заяву не направила. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування Ренійської районної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, направив до суду висновок про доцільність позбавлення відповідачку батьківських прав та заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідачки є неповажними, відзив на позовну заяву відповідачка не направила, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, таким чином є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: копія рішення від 26.11.2013 р. про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; копія свідоцтва про народження [PERSON], батько - [PERSON], мати - [PERSON]; копія розпорядження Ренійської РДА № 17/А від 01.02.2017 р. про визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO] разом із батьком [PERSON]; характеристика учня 2-А класу Ренійського НВК «ЗОШ І ст. - гімназія» [PERSON]; висновок орган опіки та піклування Ренійської районної державної адміністрації від 17.04.2018 р. про доцільність [PERSON] позбавлення батьківських прав відносно [PERSON] Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження від 10.06.2008 р., актовий запис № 112, батьком [PERSON] вказаний [PERSON], матір'ю - [PERSON] 26.11.2013 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу судом визначено місце проживання дитини разом із матір'ю. Однак у червні 2015 р. відповідачка залишила позивачу їх малолітнього сина та поїхала на заробітки за кордон, місцезнаходження її невідомо. За весь цей час позивачка до сина не приїздила, з сином спілкується по телефону вкрай рідко. Розпорядженням Ренійської РДА№ 17/А від 01.02.2017 р. було визначено місце проживання малолітнього [PERSON] разом із батьком [PERSON] Усі обов'язки щодо утримання та виховання дитини позивач несе самостійно, відповідачка кошти на утримання дитини не надає. Дитина розвинена, з 1 класу навчається в Ренійській НВК «ЗОШ І ст. - гімназія», опановує навчальні предмети на високому та достатньому рівні, має все необхідне шкільне приладдя, батько [PERSON] постійно цікавиться шкільним життям сина, відвідує школу, телефонує класоводу, мати [PERSON] - жодного разу до школи не приходила, участь у вихованні сина не бере. Таким чином, дитина знаходиться на повному утриманні позивача, її забезпечено всіма необхідними речами, створенні гідні умови для розвитку та навчання. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Ст. 6 Декларації прав дитини проголошує, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Конвенцією про права дитини, що ратифікована Постановою ВРУ N 789-Х11 ( 789-12) від 27.02.91 р. та ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них, дитина має право на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки що до своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного із них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року з послідуючими змінами від 19.12.2008 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказано, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Я було встановлено, відповідачка по справі є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу між сторонами у 2013 р., місцем проживання дитини, за рішенням суду, було визначено разом із матір'ю, однак у червні 2015 р. мати залишила малолітнього сина батьку та поїхала за кордон. Розпорядженням Ренійської РДА від 2017 р. місце проживання дитини визначено разом із батьком [PERSON] На даний час дитина отримує середню загальну освіту, їй створені гідні умови проживання, розвитку та навчання, гармонійна атмосфера оточення, дитину забезпечено всіма необхідними речами. Відповідачка за цей період жодного разу не приїздила до сина, не приймала участь у його вихованні, хоча не була позбавлена інформації стосовно місця перебування дитини, матеріально сина не підтримує, не цікавиться здоров'ям дитини, успіхами у навчанні, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування сина. Нехтування батьківськими обов'язками з боку матері, принижує гідність сина, а наявність людини, яка юридично має права матері, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті сина як з моральної, так і з правової точки зору, таким чином, орган опіки та піклування Ренійської районної державної адміністрації вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню малолітнього сина [PERSON], [INFO] Оскільки нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов'язками носять свідомий характер, з урахуванням висновку органу опіки та піклування Ренійської РДА, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO],. буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved