Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивує тим, що 16 липня 2016 року помер його батько [PERSON], який на день смерті був зареєстрований за адресою: [INFO]. На випадок своєї смерті спадковим майном він не розпорядився. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивач та дружина померлого [PERSON], яка відповідно до вимог ст. 1274 ч. 2 ЦК України відмовилася від спадщини на користь позивача. Позивач прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] та був зареєстрований за даною адресою. В січні 2017 року він звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак постановою № 22/02-31 від 30 січня 2017 року приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] відмовила йому у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з тим, що право власності [PERSON] на спадкове майно підтверджується реєстраційним посвідченням, виданим Нікопольським МБТІ 25 січня 1995 року, що записано в реєстрову книгу № 4 за реєстровим № 488, яке не являється документом, що посвідчує право власності спадкодавця на таке майно та пропонувала йому звернутися до суду. Враховуючи те, що позивач прийняв спадщину відповідно до вимог ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, інших спадкоємців немає, та з урахуванням того, що спадкодавець правомірно набув право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], він просив суд задовольнити його вимоги та визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судове засідання позивач не з'явився, від нього до суду надійшла заява, в якій він просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.68). Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлена, про день та час розгляду справи була належним чином повідомлена, в судове засідання не з'явилася від її представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі (а.с.69-71). Дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, 16 липня 2016 року помер [PERSON], який на день смерті був зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.5,39). На випадок своєї смерті [PERSON] спадковим майном не розпорядився (а.с.22). Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], який належав спадкодавцю на підставі реєстраційного посвідчення, виданого 25 січня 1995 Нікопольським МБТІ, що записано в реєстрову книгу № 4 за реєстровим № 488 (а.с.16). Інвентарна вартість вказаної квартири, складає 128 441 грн., що підтверджується довідкою КП „НМБТІ № 272 від 20.02.2017 (а.с.4) Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивач [PERSON], який доводиться йому сином (а.с. 7) та дружина спадкодавця [PERSON], яка відмовилася від спадщини на користь сина [PERSON], про що була складена заява відповідно до вимог ст. 1274 ч. 2 ЦК України, та посвідчена 12 грудня 2016 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], за реєстровим № 134 (а.с.25). 30 січня 2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (ас.49). Постановою № 22/02-31 від 30 січня 2017 року приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] відмовила [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, оскільки право власності [PERSON] на спадкове майно підтверджується реєстраційним посвідченням, виданим Нікопольським МБТІ 25 січня 1995 року, що записано в реєстрову книгу № 4 за реєстровим № 488, яке не являється документом, що посвідчує право власності спадкодавця на таке майно та пропонував йому звернутися до суду (а.с..61,62). Факт належності спадкодавцю [PERSON] квартири [ADDRESS] у суду не викликає сумніву, оскільки підтверджується реєстраційним посвідченням, виданим Нікопольським МБТІ 25 січня 1995 року, що записано в реєстрову книгу № 4 за реєстровим № 488 та довідкою КП „НМБТІ № 272 від 20 лютого 2017, в якій зазначено, що станом на 31 грудня 2012 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] в цілому на підставі реєстраційного свідоцтва від 25 січня 1995 року, виданого згідно ріш. № 22/1 від 18 січня 1995 року виконкому Нікопольської міської ради (а.с.4). Враховуючи те, що позивач являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON], прийняв спадщину відповідно до вимог ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, інший спадкоємець відмовився від частки у спадщині на його користь, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 16 липня 2016 року. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved