Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму заборгованості за договором позики від 11.01.2018 в розмірі 301162,63 грн, а саме: 280000 грн. основного боргу; 13384 грн відсотки з урахуванням встановленого індексу інфляції; 7778,63 грн відсотки з урахуванням 3% річних від простроченої суми, та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 11 січня 2018 року уклав із [PERSON] договір позики грошових коштів, відповідно до якого остання отримала у нього грошові кошти у сумі 280000 грн., та мала повернути такі до 11 лютого 2018 року. Факт одержання коштів підтверджується розпискою, власноручно написаною [PERSON] Однак, на даний час відповідач взяті на себе зобов'язання не виконала та кошти не повернула. А відтак, просить позов задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 08.02.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач та його представник у судове засідання не зявилися. Від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшло клопотання, в якому вона просить розглядати справу у її відсутності та відсутності позивача, позовну заяву підтримала у повному обсязі, просить таку задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. В судове засідання відповідач повторно не з'явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у зазначений строк в ухвалі від 08.02.2019 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі не надала суду відзив на позовну заяву без поважних причин. У зв'язку із неявкою у судове засідання відповідача, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України постановив здійснювати розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Перевіривши зібрані докази, постановляючи заочне рішення, суд позовні вимоги задовольняє повністю з наступних підстав. У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. З договору позики грошових коштів від 11 січня 2018 року, укладеного між [PERSON] (далі Позикодавець) та [PERSON] (далі Позичальник), вбачається, що Позикодавець передав у власність Позичальникові грошові кошти у сумі, яка становить 280000 грн, а Позичальник зобов'язалася повернути такі Позикодавцеві до 11 лютого 2018 року. Якщо Позичальник вчасно не повернув борг, то він зобовязаний на вимогу Позикодавця сплатити його з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. (а.с.6) Факт отримання [PERSON] грошових коштів від [PERSON] стверджується письмовою розпискою, власноручно написаною [PERSON] 11 січня 2018 року. (а.с.7) Відповідач взяті на себе зобов'язання за договором належним чином не виконала та не повернула суму позики, а тому згідно з розрахунком позивача станом на 15 січня 2019 року утворилася заборгованість на загальну суму 301162 грн 63 коп., з яких: 280000 грн сума основного боргу; 13384 грн інфляційні втрати; 7778 грн 63 коп. 3% річних від простроченої суми. Суд приймає до уваги наведений позивачем розрахунок заборгованості, який міститься у позовній заяві, оскільки відповідачем такий не спростовано та жодних доказів щодо його неправильності суду не надано. Згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. Частиною 1 ст.1050 Цивільного Кодексу України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. За умовами ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З огляду на те, що відповідачем [PERSON] порушено умови договору позики та не виконано взятих за таким зобовязань, у добровільному порядку остання ухиляється від повернення позичальнику коштів, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 3011 грн. 64 коп., а відтак такий підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.11, 526, 530, 612, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved