Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30.01.2008р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 10 000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, внаслідок чого, станом на 30.09.2013р. виникла заборгованість у розмірі 18450,66 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 6248,83грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 9009,61грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 1837,43грн.; штраф (фіксована частина) -500,00грн.; штраф (процентна складова) - 854,79грн. Оскільки відповідач у добровільному порядку заборгованість не погасила, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 18450,66грн. за кредитним договором № б/н від 30.01.2008р. та судові витрати у розмірі 229,40грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. З приводу застосування строків позовної давності заперечувала, мотивуючи тим, що кредитний договір, укладений з відповідачем є діючим, будь-яких заяв щодо його розірвання або закриття рахунку від [PERSON] на адресу банку не надходило, у зв'язку з чим твердження представника відповідача про звернення банку із позовом після спливу строку позовної давності є безпідставним. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надіслав заяву про застосування строків позовної давності, посилаючись на те, що звернення позивача із позовом відбулось наприкінці 2013 року, тобто майже через 4 роки після настання строку виконання основного зобов'язання та через рік після спливу строку позовної давності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причина неявки суду не відома. З пояснень представника позивача та досліджених матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30.01.2008р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 10 000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості повинно було здійснюватись щомісяця в період сплати; позичальник повинен надавати банку грошові кошти (місячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, ін. витрати. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, внаслідок чого, станом на 30.09.2013р. виникла заборгованість у розмірі 18450,66 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 6248,83грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 9009,61грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 1837,43грн.; штраф (фіксована частина) -500,00грн.; штраф (процентна складова) - 854,79грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. В силу ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Враховуючи те, що відповідач, в порушення умов кредитного договору № б/н від 30.01.2008р р., та діючого законодавства України, не виконала зобов'язання щодо своєчасного погашення наданого кредиту та процентів за його користування, будь-яких дій щодо розірвання вищевказаного договору та закриття рахунку [PERSON] не здійснювалось, суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі, без застосування строків позовної давності.

Outcome: approved