Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування зазначила, що 04.10.2013 року вона згідно договору купівлі-продажу купила квартиру №84, що розташована в будинку №118 по вул. Космічна у м. Запоріжжя. Її право власності на цю квартиру підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №10275309 від 04.10.2013р. Відповідач [PERSON] є рідним братом попереднього власника зазначеної квартири, який при підписанні договору купівлі - продажу, зобовязався зняти з реєстраційного обліку відчужуваної квартири осіб, що там зареєстровані, але до цього часу не виконав зазначену вимогу договору, в результаті чого відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі по теперішній час. У звязку з викладеним позивач змушена звернутися до суду із вимогою визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №84, що розташована в будинку №118 по вул. Космічна у м. Запоріжжя. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в який просила розглянути справу без її участі та участі позивача, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Судові повістки про виклик до суду надсилались за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, однак до суду конверти повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання» у зв'язку з відсутністю відповідача за місцем проживання, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Представник третьої особи Відділу реєстрації фізичних осіб по Комунарському району Управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту з реєстраційних послуг Запорізької міської ради в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Позивач проживає за адресою: [INFO]. Зазначена квартира належить їй на праві власності на підставі договору купівлі - продажу від 04.10.2013 року, що також підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. В її квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] рідний брат попереднього власника зазначеної квартири. Як вбачається з матеріалів справи відповідач за адресою реєстрації не проживає, будь-яких витрат на утримання житла не несе, його місце проживання позивачу на теперішній час не відомо. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно зі ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст. 405 ЦК України лише члені сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником. Питання проживання не членів сімї власника житла, врегульовано Главою 59 (ст. ст. 810-826) ЦК України, якою передбачено, що підставою проживання таких осіб є договір найму жилого приміщення. Згідно зі ст. ст. 810, 811 ЦК України власник житла (наймодавець) передає наймачеві житло для проживання на певний строк і за плату на підставі договору найму (оренди), який укладається в письмовій формі. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не укладав з власником житла (позивачем по справі) договору найму квартири №84, що розташована в будинку №118 по вул. Космічна у м. Запоріжжя та не є членом сімї власника. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають, що власник використовує житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Таким чином, аналізуючи у сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідач на теперішній час не мешкає у спірній квартирі, не є її власником, не несе обовязків, що випливають з договору найму жилого приміщення, але залишається зареєстрованим у ній, що спричиняє позивачу додаткові матеріальні витрати за прописаного відповідача, тому позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved