Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої позовні вимоги мотивує тим, що 05.06.2013 р. між ним і відповідачем укладено кредитний договір № 1/07/Р3GK/07-07-11/0259, за умовами якого [PERSON] отримала споживчий кредит у розмірі 11212 грн. 27 коп. зі строком користування з 05.06.2013 р. по 04.06.2015 р. зі сплатою 25 процентів річних (п.п.1.1.,1.2.,1.3 кредитного договору). Відповідно до умов п. 4.4.2 кредитного договору [PERSON] зобовязана погасити кредит перед банком по наданому кредиту, нарахованим процентам згідно графіку (додаток №1 до кредитного договору). В порушення умов договору відповідач не виконала зобовязання відносно щомісячної сплати комісії, процентів за користування отриманим кредитом та повернення кредиту частинами за встановленим у договорі графіком (п.п.4.4.1.-4.4.4.), в результаті чого станом на 12.02.2016 р. утворилася заборгованість у розмірі 16042 грн. 36 коп., з яких: 2851 грн. 58 коп. заборгованість з повернення кредиту; 875 грн. 45 коп. заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами; 784 грн. 84 коп. заборгованість по сплаті щомісячної комісії, 4311 грн. 23 коп. пеня за прострочення основної судної заборгованості; 776 грн. 98 коп. пеня за несплачені проценти; 836 грн. 13 коп. пеня по несплаті щомісячної комісії; 5606 грн. 14 коп. штраф. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 1/07/Р3GK/07-07-11/0259 від 05.06.2013 р. у сумі 16042 грн. 36 коп. та понесені судові витрати у розмірі 1378 грн. 00 коп. У судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача [PERSON] надала письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Крім того, представник позивача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів, при заочному розгляді. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.06.2013 р. між ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1/07/Р3GK/07-07-11/0259 за умовами якого банк надав позичальнику [PERSON] споживчий кредит у розмірі 11212 грн. 27 коп. зі сплатою 25 процентів річних на строк з 05.06.2013 р. по 04.06.2015 р. (п.п.1.1., 1.3 кредитного договору), а позичальник відповідно до п. 1.6 кредитного договору за користування кредитом сплачує банку відповідні платежі в порядку, розмірі та строки, визначені договором (а.с. 8-11). Відвідачем [PERSON] підписано Додаток № 1 до кредитного договору № 1/07/Р3GK/07-07-11/0259 від 05.06.2013 р. графік платежів, який є невідємною частиною кредитного договору (а.с. 10). Також відвідачем [PERSON] підписано Додаток № 2 до кредитного договору № 1/07/Р3GK/07-07-11/0259 від 05.06.2013 р. детальний розпис сукупної вартості кредиту (а.с. 11). Згідно з п.п. 2.1.1. кредитного договору в забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору банком прийнято договір застави майнових прав № 1/07/Р3GK/07-07-11/0259 від 05.06.2013 р. на грошові кошти, що надходять в якості пенсії позичальнику на пенсійний рахунок, який відкрито банком позичальнику відповідно до пункту 1.7 кредитного договору. Згідно з пунктом 4.4.2 кредитного договору позичальник зобовязаний погашати кредит перед банком по наданому кредиту, нарахованим процентам та комісії згідно графіку (додаток №1 до кредитного договору) Згідно з пунктом 3.2 кредитного договору погашення процентів та комісії здійснюється позичальником щомісяця не пізніше останнього робочого дня наступного місяця в валюті кредиту, шляхом списання нарахованих процентів та комісії з пенсійного рахунку, або, у випадку невистачання на пенсійному рахунку грошових коштів, шляхом внесення готівкових коштів через касу банку на рахунки. Згідно з пунктом 3.4 кредитного договору повернення отриманих кредитних коштів здійснюється позичальником не пізніше строку, визначеного п. 1.3 кредитного договору, у валюті кредиту шляхом перерахування безготівкових коштів на позичковий рахунок або внесення готівкових коштів через касу банку. Згідно з пунктом 4.4.3 кредитного договору позичальник зобовязаний, щомісяця не пізніше останнього робочого дня наступного місяця, за місяцем у якому нараховані проценти та комісія, сплачувати проценти за кредит та комісію відповідно до розділів 1,3 кредитного договору. Згідно з пунктом 4.4.4 кредитного договору позичальник зобовязаний забезпечити повернення отриманих кредитних коштів не пізніше строку, визначеного п. 1.3 кредитного договору у порядку, передбачений п. 3.4 кредитного договору. Відповідно до 5.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами банк має право вимагати від позичальника сплати пені у розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу. Відповідач свої договірні зобовязання перед позивачем не виконав, допустивши прострочення та утворення заборгованості станом на 12.02.2016 р. у розмірі 16042 грн. 36 коп., з яких: 2851 грн. 58коп. заборгованість за кредитом; 875 грн. 45 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 784 грн. 84 коп. заборгованість по сплаті щомісячної комісії: 4311 грн. 23 коп. пеня за прострочення основної судної заборгованості; 776 грн. 98 коп. пеня за несплачені проценти; 836 грн. 13 коп. пеня по несплаті щомісячної комісії; штраф 5606 грн. 14 коп. (а.с. 6-8). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, тому позичальник зобовязаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, позивачем доведено, у тому числі із сплати боргу за тілом кредиту, процентами, комісією та пенею. Відповідно до 5.2 кредитного договору у випадку порушення позичальником строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами банк має право вимагати від позичальника сплати штрафу у розмірі 50% від суми виданого кредиту . Позивачем відповідно до наданого розрахунку нараховано штраф у розмірі 5606 грн. 14 коп. за порушення строків платежів. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу у 5606 грн. 14 коп., задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15, яка є обов'язковою для застосування всіма судами України відповідно до ст. 360-7 ЦПК України. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача заборгованості у розмірі 10436 грн. 22 коп., з яких: 2851 грн. 58 коп. заборгованість з повернення кредиту; 875 грн. 45 коп. заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами; 784 грн. 84 коп. заборгованість по сплаті щомісячної комісії, 4311 грн. 23 коп. пеня за прострочення основної судної заборгованості; 776 грн. 98 коп. пеня за несплачені проценти; 836 грн. 13 коп. пеня по несплаті щомісячної комісії. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 896 грн. 45 коп. (10436,22 грн. х 1378 грн. : 16042 грн. 36 коп.).

Outcome: partial