Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 7437,18 грн переплати пенсії. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що [PERSON] призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 02.06.2017 року. З 01.03.2019 року автоматизовано було проведено Індивідуально (масовий) перерахунок Індексація заробітку. Так, з 01.03.2019 року пенсія була обчислена з урахуванням страхового стажу 40 років 4 місяці 25 днів, коефіцієнт стажу із застосуванням кратності 1-0,40417. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії, який враховано за період роботи з 01.07.200 року по 31.07.2017 року, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 2,25483 із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2014-2016 рр., становить 9931,05 грн. Розмір пенсії за віком з 01.03.2019 року становив 6351,69 грн. Позивач покликається на те, що після приведення у відповідність до норм чинного законодавства України розрахунку пенсії Розпорядженням №913080197532 від 26.07.2019 року встановлено, що за період з 02.06.2017 року по 31.10.2019 року виникла переплата пенсії у розмірі 7437,18 грн. Добровільно [PERSON] відмовилася повертати переплату пенсії. У зв`язку із чим змушені звернутися до суду. Представник позивача Цуняк Г.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. До суду поступила зава про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку із наступним. Судом встановлено, що [PERSON] призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 02.06.2017 року. З матеріалів справи та зі слів представника позивача вбачається, що в програмному забезпеченні Пенсійного фонду України трапився збій, внаслідок чого система призначення та виплати пенсії не вірно розрахувала розмір пенсії до виплати [PERSON] , внаслідок чого у неї виникла переплата пенсії в розмірі 7437,18 грн. за період з 02.06.2017 по 31.10.2019 року. Згідно ч.1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне і пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Так, згідно із ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ст.1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналась або могла дізнатись про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає за допущене нею погіршення майна. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані позивачем лише за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним, а отже можливості для прийняття рішення про стягнення сум переплати у випадку неправильного обчислення розміру пенсії працівником пенсійного органу чи у зв`язку з автоматизованою помилкою, законодавством не передбачено. При цьому, обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вищевказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Позивач в розпорядження суду не надав жодних доказів на підтвердження обставин зловживання та недобросовісності з боку [PERSON] . Відповідно до положень ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до постанови Верховного Суду від 16.06.2020 року в справі №756/6984/16-а обов`язковою умовою для стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера, однак вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення пенсії на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера - в такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника. При цьому, оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, судам слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення/перерахунку пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав. Щодо пояснення представника позивача на те, що при призначенні пенсії [PERSON] було допущено рахункову помилку, суд не бере таке до уваги, оскільки дане покликання не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду. На підставі вищевикладеного, зважаючи на наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що стороною позивача не доведено правомірність пред`явленого позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed