Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що до позивача звернувся відповідач [PERSON] з проханням про реєстрацію його в квартирі позивача терміном на один рік. На даний час в квартирі проживає позивач та його мати [PERSON] - третя особа у справі. Відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується актами, витрати по квартирній платі і комунальних послугах не сплачує, але при цьому з реєстраційного обліку не знімається, що змушує позивача звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], треті особи: [PERSON], Дніпровський районний відділ Державної міграційної служби в місті Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали суду (а.с. 14). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 червня 2018 року відкрито провадження у означеній цивільній справі, розгляд якої проводиться за правилами загального позовного провадження (а.с.19). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2018 залучено до участі у справі у якості третьої особи Дніпровську районну у місті Києві державну адміністрацію. Закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду із роз'ясненням третій особі права надати свої пояснення на позов протягом п'ятнадцяти днів з моменту отримання копії позовної заяви (а.с.30). У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, виходячи із доводів, якими вони обґрунтовуються та просили суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутність. Зі змісту заяви убачається, що позовні вимоги він визнає у повному обсязі. Треті особи у судове засідання також не з'явились хоча про день, час та місце розгляд справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, документів, що підтверджують поважність причин їх відсутності, клопотань про відкладення розгляду справи, заяв з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність, суду не надано. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Ѕ частина квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 грудня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори за реєстровим №3-348, належить позивачу [PERSON] Ѕ частина означеної квартири на підставі рішення Харківського районного суду міста Києві від 20 листопада 1996 року належить [PERSON] - третій особі у справі (а.с. 39-40, 41-43, 73). Згідно довідки форми № 3 від 01 березня 2018 року № 08, виданої ЖБК «Україна», в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON] з 1982 року, його мати - третя особа [PERSON] з 1982 року, відповідач - [PERSON] 2009 року (а.с. 5). За даними актів затверджених головою правління ЖБК «Україна» від 05 січня 2018 року, від 25 березня 2018 року, в квартирі [ADDRESS] відповідач [PERSON] не проживає (а.с. 44, 45). Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідач не бажає добровільно зніматись з реєстраційного обліку квартири, що створює для позивача незручності у реалізації права власності та користуванні квартирою. Відповідно до ст. 150 ЖК України позивач має право користуватися та розпоряджатися своєю власністю (квартирою) на свій розсуд, а відповідач зобов'язаний не чинити позивачу перешкоди у користуванні власністю. Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи позивача знаходять своє підтвердження матеріалами справи і відповідач [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] понад один рік. Оскільки відповідачем не надано доказів поважності причин відсутності у вказаній квартирі понад один рік, інших домовленостей між власником житла і відповідачем на користування цим житлом у разі їх відсутності понад один рік, судом не встановлено. Крім того відповідач [PERSON], який не є членом сім'ї позивача, не заперечував щодо визнання його таким, що втратив право користування квартирою. Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно із ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивача звільнено від оплати судового збору, то з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved