Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів посилаючись на те, що 04.03.2008 року між банком та [PERSON](відповідно до посилань у позові) укладено кредитний договір № 40/ЗМ-Е-08 від 04 березня 2008 року внаслідок чого банк надав останньому на споживчі цілі кредит на загальну суму 10 000, 00 доларів США. Факт видачі кредиту підтверджується заявою на видачу готівки № 1861 від 05.03.2008 року. З метою забезпечення виконання боржником зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки. Просив суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість в розмірі 71 451,32 долари США, що складає 571 110,42 грн. в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 154,03 долари США (1231,16 грн.), нарахована пеня 71 005,52 доларів США (567 547,10 грн.) та судові витрати. В призначені судові засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю (а.с.15). Відповідач по справі [PERSON] в призначені судові засідання не з'являвся, надав до суду письмові заперечення, заяву про розгляд справи у його відсутність. В запереченнях зазначив, що вимоги позивача про стягнення пені безпідставні у зв'язку із закінченням строку позовної давності; заперечував проти задоволення вимог в частині стягнення заборгованості за кредитом, оскільки 154.03 долари США банку сплатив, що підтверджується квитанцією; заперечував щодо задоволення вимог кредитора за рахунок відповідачів [PERSON] та [PERSON], так як договір поруки є припиненим в зв'язку з виконанням кредитного договору; просив суд застосувати позовну давність до кредиту в цілому. Відповідачка по справі [PERSON] в судових засіданнях у яких була присутньою заперечувала проти задоволення позову, просила суд визнати правовідносини між нею та банком припиненими, відмовити у задоволенні позову. Відповідачка [PERSON] в призначені судові засідання не з'являлась, причин неявки суду не повідомила,заяви про розгляд справи у її відсутність не надавала. Розглянувши поданий позов, матеріали справи, пояснення сторін суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного. Відмовляючи у задоволенні вимог позивача суд виходив з того, що банком не доведено наявність заборгованості відповідача [PERSON] виходячи з наступного. Як підставу для звернення до суду позивачем зазначено наявність кредитної угоди № 40/ЗМ-Е-08 від 04.03.2008 року укладеної з [PERSON] (а.с.1), однак в прохальній частині позову зазначено про стягнення солідарної заборгованості з [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.3). В матеріалах справи в якості доказів представлено договір № 40/4М-Е-08 від 04.03.2008 р. укладений між позивачем та [PERSON] (а.с.6), договір поруки № 40/4М.2-П-08 від 04.03.2008 р. укладений між позивачем та [PERSON] (а.с.8), договір поруки № 40/4М.2-П-08 від 04.03.2008 р. укладений між позивачем та [PERSON] (а.с.11), додаткова угода № 1 до кредитного договору 40/4М-Е-08 від 04.03.2008 р. (а.с.9). Крім того, в матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості станом на 22 лютого 2013 року (а.с.23). Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що позивачем не надано належних доказів на підставі яких можливо було би встановити обставини, що обґрунтовують вимоги, доказування у цивільному процесі не може ґрунтуватися на припущеннях. При ухваленні рішення суд вважає недопустимим доказом розрахунок заборгованості станом на 22.02.2013 року (а.с.23), так як у суду викликає сумнів з приводу його достовірності, оскільки даний розрахунок не містить ні підпису відповідного працівника банку, ні інших ознак офіційності з огляду на норми діловодства. Не доведеність наявності заборгованості [PERSON], не зрозуміла наявність договору з [PERSON]не можуть однозначно доводити обґрунтованість претензій позивача до відповідачів в цілому. Суд не приймає до уваги посилання відповідача [PERSON], щодо сплати ним на користь банку 154.03 доларів США, посилання щодо застосування термінів давності до пені та кредиту, оскільки наявність заборгованості [PERSON] перед банком не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду справи. Вимоги щодо [PERSON] та [PERSON] є похідними від вимог до [PERSON] в зв'язку з чим не підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обов'язок, щодо доказування і подання доказів відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України покладено на сторони процесу і кожна сторона зобов'язана довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed