Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить визначити наступні способи участі позивача у вихованні доньки [PERSON], [INFO] : -Систематичні побачення з донькою [PERSON] у другу та четверту середу місяця з 18:30 годин до 20:00 годин; -Систематичні побачення у першу та третю неділю місяця починаючи з 10:00 години до 18:00 години на території [PERSON]; -Спільний відпочинок першу половину літніх канікул донька проводить з батьком; -У разі, якщо святкові дні припадають на день побачення позивача з донькою або цей день передує дню побачення, або цей день є наступним після нього, то такі дні ( святкові) донька проводить з батьком; -В день побачення з донькою, [PERSON] має право забирати доньку з дому та/або школи особисто. Позов обґрунтовує тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народилась дитина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матірю відповідачем по справі. Наголошує на тому, що після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дитини, почалися перешкоди зі сторони матері у спілкуванні з дитиною. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, просили суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. В судовому засіданні представник відповідача позов визнав частково в частині побачень батька з дитиною у вихідні дні, в іншій частині просив відмовити. Від Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради надійшов висновок про визначення порядку участі [PERSON] у вихованні його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає за можливе позов задовольнити на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України та СК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.09.2005 року, від якого народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 44. Шлюб між ними розірвано 12.01.2017 року на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/18877/16-ц. Після розірвання шлюбу дитина проживає з матірю [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що з заробітної плати [PERSON] щомісячно на користь [PERSON] стягуються аліменти, що підтверджується довідкою, виданої БК « Будова». [PERSON] наголошує на тому, що фактично з самого моменту розлучення почалися непорозуміння щодо прийняття участі у виховання дитини, її відвідуванні, спілкування із дитиною. В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що його намагання з моменту розлучення, мирним шляхом врегулювати спір з приводу спілкування з дитиною призводив до конфліктів, оскільки [PERSON] перешкоджає зустрічатись з дитиною. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. Згідно ст.. 142 СК України, діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Відповідно до ст.. 157 СК України, той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов'язаний приймати участь в її вихованні та має право та особисте спілкування з нею. Крім того, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права чинити перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 159 СК України зазначено, що якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною і в її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Також відповідно до ст. ст. 11,15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст.. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року ( ратифікована Україною 27.02.1991 року, набула чинності 27.09.1991 року) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї. З наведеного вище суд вважає за можливе позов задовольнити. Судом приймається до уваги висновок Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 14.02.2018 року № 01-11/128/1 вих, яким зобовязано [PERSON] не перешкоджати зустрічам і спілкуванню батька [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON], [INFO]; визначити способи участі [PERSON] з малолітньою донькою шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з дитиною першої та третьої неділі місяця, з 10.00 год. до 18.00 год., та другої та четвертої середи місяця, з 18.30 год. до 20.00 год. без присутності матері [PERSON], а також у дні народження, святкові дні за попередньою домовленістю батьків. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача щодо зустрічей батька з дитиною в будні дні тому що дитина знаходиться в групі продовженого дня до 19 години 00 хвилин, так як представником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вищезазначеного факту. З наведеного вище, суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved