Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 40791,95 грн., а також судові витрати по справі. В обґрунтування вимоги посилається на те, що 18 січня 2013 року між відповідачем та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено кредитний договір № 422241738 за умовами якого ТОВ «ФК «ЦФР» надало [PERSON] кредит на суму 23620,00 грн., на строк 36 місяців зі сплатою 24,00 % річних та 2,00 % (472,40 грн.) від суми кредиту за управління кредитом. Порядок погашення заборгованості сторони погодили у графіку, який є додатком до вказаного кредитного договору. Відповідач отримала кредитні кошти, що підтверджується платіжним дорученням. Відповідно до договору відповідач зобовязався здійснювати щомісяця, в строки визначені договором, правилами, погашення частини суми заборгованості за кредитом. Однак, [PERSON] порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, станом на 27.03.2014 року в загальній сумі 40791,95 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, завчасно письмово сповістив про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надала, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, причин не повідомила, свого представника до суду не направила, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням даного рішення заочно. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 18 січня 2013 року між відповідачкою та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено кредитний договір № 422241738 відповідно до п. 1-п. 4 якого ТОВ «ФК «ЦФР» надало [PERSON] кредит на суму 23620,00 грн., на строк 36 місяців зі сплатою 24,00 % річних та 2,00 % від суми кредиту за управління кредитом. Порядок погашення заборгованості сторони погодили у графіку, який є додатком до вказаного кредитного договору та був підписаний обома сторонами кредитного договору. Відповідач отримала кредитні кошти, що підтверджується платіжним дорученням № І21240123 від 18.01.2013 року. Відповідно до договору відповідач зобовязалася здійснювати щомісяця, в строки визначені договором, умовами надання кредитів, погашення частини суми заборгованості за кредитом. Однак, [PERSON]О, порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, станом на 27.03.2014 року в загальній сумі 40791,95 грн., яка складається з: · 22710,80 грн. заборгованості за основною сумою кредиту; · 3647,42 грн. заборгованості за відсотками; · 5847,99 грн. заборгованості за платою з управління кредитом; · 8585,74 пені. 28.03.2014 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги № 37/14-ФНКю за умовами якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги заборгованості до [PERSON], що підтверджується договором № 37/14-ФНКю від 28.03.2014 року та випискою з реєстру боржників від 28.03.2014 року. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов'язань за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем, які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що нею не заперечувалось та не спростовано. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, чим прострочила виконання згідно ст. 612 ЦК України, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка складається із непогашеного тіла кредиту, несплачених процентів та заборгованості за комісіями і пені, суд за встановлених обставин, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача підтвердженої розрахунком суми заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved