Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, посилаючись на те, що 07.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» /далі - ПАТ «Ідея Банк»/ та відповідачем було укладено кредитний договір №Р30.217.70504, згідно з яким відповідач отримав кредит в розмірі 14885 грн., зі сплатою 11,4% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов'язання та надав відповідачу кредитні кошти. Станом на 30.09.2015 року відповідач не повернув банку отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 27738,66 грн. 30.09.2015 року між ТОВ «ФК «РАНТЬЄ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №30/09-1, згідно умов якого Банк відступив позивачу з 30.09.2015 року, а позивач, відповідно до Договору факторингу та чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог. На виконання вимог ст.1082 ЦК України відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТзОВ «ФК «РАНТЬЄ» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 21.03.2016 року становить 27738,66 грн. Просить стягнути з відповідача дану суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Судом ухвалено про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено про заочний розгляд справи без участі відповідача. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. 07.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №Р30.217.70504, згідно з яким відповідач отримав кредит в розмірі 14885 грн., зі сплатою 11,4% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів (а.с.6-7). Відповідач взяті на себе зобов'язання за договором №Р30.217.70504 від 07.10.2013 року у встановлені строки не виконав, чим порушив умови договору. 30.09.2015 року між ТОВ «ФК «РАНТЬЄ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №30/09-1, згідно умов якого Банк відступив позивачу з 30.09.2015 року, а позивач, відповідно до Договору факторингу та чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог (а.с.19-21,22). Позивачем на адресу відповідача надіслано повідомлення з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором (а.с.23). Зазначені вимоги відповідачем не виконані. Станом на 21.03.2016 року заборгованість відповідача перед позивачем за договором становить 27738,66 грн.: - 14885 грн. -заборгованість по кредиту; - 12853,66 грн. -заборгованість по процентам (а.с.11,12). Викладеним обставинам відповідають правовідносини по належному виконанню зобов'язань та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язань і наслідків, які виникають при неналежній відмові. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 4 статті 631 ЦК України передбачено, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що права позивача порушені неналежним виконанням зобов'язання відповідачем. Вирішуючи питання про судові витрати по справі, суд виходить з приписів ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved