Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що з 13.04.2007 року він розірвав шлюб з відповідачкою по справі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з позивачем за його місцем реєстрації та його фактичного проживання. Починаючи з 2007 року та по даний час відповідачка [PERSON] припинила надання будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей, крім того вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов*язків: не приділяє дітям материнської уваги, не цікавиться їх навчанням, дуже рідко з ними спілкується, не надає в добровільному порядку коштів на придбання одягу, учнівських приладів, не забезпечує продуктами харчування, хоча має господарство. Батько сам опікується дітьми, займається їх вихованням, відвідує навчальний заклад, крім того купує їм одяг, продукти харчування. Тому [PERSON] просить суд, оскільки відповідачка не працює і має мінливий дохід, стягнути з неї аліменти на утримання дітей в примусовому порядку, в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи стягнення від дня пред*явлення позову до суду, тобто з 28.03.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги, підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.(а.с.83) Представник відповідача в судовому засіданні, показав, що відповідачка [PERSON] змінену позовну заяву отримала. Позовні вимоги визнає частково в сумі по 200 грн. на кожну дитину, а також погоджується допомагати продуктами харчування. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно із ст.180 СК України батьки повинні утримати дитину до її повноліття. Згідно із ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ст.ст.183, 184 СК України, суд може визначити аліменти в частці від заробітку або в твердій грошовій сумі. Судом встановлено, і ніким не заперечується, що згідно свідоцтва про народження дітей відповідачка [PERSON] є матірю неповнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.6), які мешкають зі своїм батьком - позивачем [PERSON], і які потребують з боку матері матеріальної допомоги (а.с.10,12). Крім того судом встановлено, що діти проживають з батьком, який сам опікується ними, забезпечує їх матеріально, відвідує навчальні заклади, де вони навчаються. Мати [PERSON] навчанням дітей не цікавиться, не відвідує батьківських зборів, протягом 2015- 2016 року лише один раз, у вересні місяці 2015 року, телефонувала класному керівнику з приводу місця знаходження дитини. (а.с.13) Відповідачка є людиною молодого віку, не працює, вад здоров*я не має, проживає з чоловіком в офіційному шлюбі, який має постійну заробітну платню (а.с.58), будь-яких інших утриманців не має. Також судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO], має земельну ділянку площею 0,60 га для ведення сільського та підсобного господарства. (а.с.47). Тому суд, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню і суд з заявленим розміром аліментів погоджується, оскільки відповідачкою не надано жодних доказів, що вона не може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved