Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду із позовом про повернення земельних ділянок, скасування державних актів на землю та визнання права на приватизацію земельних ділянок. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В травні 2011 року позивач звернувся до Марїнської районної державної адміністрації Донецької області з заявою що до відведення мені земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Єлизаветівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області. Після цього, було погоджено розробку проекту землеустрою що до відведення мені відповідної земельної ділянки. Розпорядженням Відповідача № 112 від 12.03.2012 року мені було передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства. Ще під час робіт по встановленню в натурі меж земельної ділянки, співробітниками ПП «Шахтама» мені були встановлені межі земельної ділянки 2,0000 га ріллі. Однак на той час позивач хотів мати у власності земельну ділянку не у вигляді ріллі, а сіножаті, бо для використання ріллі і вирощування сільськогосподарських культур у мене не було достатніх знань, умінь та техніки. Тому, позивач поцікавився у співробітників ПП «Шахтама» як йому можна здійснити обмін земельними ділянками. Позивачу порадили отримати державний акт на землю, а тоді вже можна буде здійснити обмін земельними ділянками між власниками ділянок. В подальшому позивач отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 345423, яким було передбачено, що він є власником земельної ділянки площею 2,0000 га ріллі, яка розташована на території Єлизаветівської сільської ради і призначена для ведення особистого селянського господарства. Після отримання Акту позивач намагався знайти власників земельних ділянок, з якими він зміг би здійснити обмін своєї Земельної ділянки, однак таких охочих він не знайшов. Свою земельну ділянку він так і не використовував за призначенням, а тому вирішив звернутися до Відповідача про повернення Земельної ділянки назад у запас Єлизаветівській сільській раді. Однак у Відповідача йому повідомили, що наразі це питання не можна вирішити і відмовили йому у поверненні Земельної ділянки та порадили це питання вирішити у судовому порядку, бо сучасна система реєстрації державних актів на право власності передбачає можливість внести зміни до реєстру (у тому числі ліквідувати запис про Акт) лише тоді, коли є рішення суду з цього питання. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач до суду не зявився, але на адресу суду спрямував заяву, у якій вказує, що із позовом погоджується та просить суд справу розглянути у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Постановою Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року за № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ у п. 8 якої зазначається, що у випадках, визначених нормами Земельного кодексу України, припинення права власності на землю чи права землекористування провадиться в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих актів недійсними. Отже, в порядку передбаченому ст.ст. 316-319, 321, 346-347 Цивільного кодексу України, ст. 140 Земельного Кодексу України Позивачі не проявили свою волю до використання, розпорядження Земельних ділянок шляхом укладання будь-якої із цивільно-правових угод, наявність якої є умовою для набуття права власності на Земельну ділянку, а тому, Позивачі мають право повернути назад Земельні ділянки у власність територіальної громади та при цьому, в подальшому мають право на приватизацію земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 118, 140, 152, 158 Земельного кодексу України, ст. ст. 15, 16, 346, 347 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 27, 118, 119 Цивільного процесуального кодексу, суд

Outcome: approved