Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення боргу за договором позики. Мотивував таким. 18 травня 2016 року позивач надав відповідачу гроші у розмірі 1\~800 доларів США, що станом на 13 грудня 2017 року еквівалентно 49\~068 гривень, відповідач зобовязався їх повернути у строк до 31 грудня 2016 року, в результаті чого сторони уклали договір позики та відповідач надав позивачу розписку. На день звернення до суду відповідач грошові кошти не повернув. У звязку з чим, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове представник позивача не зявився. Просив суд розглянути справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявився, були належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. За таких умов суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. 18 травня 2016 року позивач [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 1 800 доларів США, що підтверджується копією розписки. /а.с.6/ Вказаною розпискою передбачено, що відповідач зобовязаний був повернути грошові кошти до 31 грудня 2016 року. /а.с.6/ На час звернення до суду відповідач не виконав прийнятих на себе зобовязань щодо повернення грошей та плати за їх користування. Сума боргу складає 1\~800 доларів США, що станом на день звернення з позовом до суду еквівалентно 49 068 грн. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що\~за договором позики позикодавець передає позичальнику у власність гроші, а позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Статтею 1047 ЦК України передбачено, що\~\~ договір позики укладається у письмовій формі та на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст.. 524 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України. Частиною 2 статті 533 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Викладене приводить суд до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме: суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь позивача суму боргу за у розмірі 49 068 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved