Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що є власником будинку по вул. Краснопільська, 53 в м. Суми, а відповідачка, яка є його донькою, та її неповнолітні діти зареєстровані у належному йому на праві власності будинку, але з січня 2007 року забрала свої речі та виїхала разом з дітьми, комунальні послуги не сплачує але залишаються там зареєстрованими. Тому просить визнати відповідачку та її неповнолітніх дітей такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, пояснив, що відповідачка залишила спірне приміщення та виїхала до Росії лише 4 місяці тому. Суд, заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що будинок за адресою Суми, вул. Краснопільська, 53, належить позивачу на праві власності за договором дарування. (а.с.6). Згідно з довідкою з місця проживання в цій квартирі зареєстровані позивач [PERSON], відповідачка [PERSON] та її не повнолітні діти [PERSON] [PERSON] (а.с.7). Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка більше року і до теперішнього часу не проживає у зазначеному житловому приміщенні, комунальні послуги не сплачує, але не знімається з реєстрації за місцем проживання. Встановлено, що вона добровільно, забравши свої речі із спірного житлового приміщення, виїхала на постійне проживання до свого чоловіка в м. Ромни, де разом із своїми неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] мешкає до цього часу. Як повідомив у судовому засіданні її представник, протягом останніх чотирьох місяців відповідачка знаходиться в Росії. Вказані факти знайшли підтвердження в судовому засіданні, згідно з поясненнями представника позивача та показами свідків [PERSON], [PERSON] Свідок з боку позивача [PERSON] також пояснила суду, що її онука відповідачка у справі [PERSON] добровільно виїхала із спірного житла приблизно чотири роки тому проживати до свого чоловіка в м. Ромни, де і мешкає постійно разом із своїми малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON], та з того часу жодного разу не намагалася вселитися і проживати у спірному будинку, оскільки між її чоловіком та позивачем склалися неприязні стосунки. Докази, які б свідчили про наявність поважних причин не проживання відповідача в житловому приміщенні, у матеріалах справи відсутні. Таким чином, судом встановлений факт не проживання відповідача в спірному приміщенні більше року без поважних причин. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Суд дійшов висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту. Вимоги позивача про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовані і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. В той же час суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині визнання неповнолітніх дітей відповідачки такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки згідно з позовною заявою, вони не зазначені відповідачами, і задоволення позову в цій частині призвело б до порушення законних прав та інтересів малолітніх дітей, тому в цій частині позову суд відмовляє в задоволенні вимог у звязку з їх необґрунтованістю.

Outcome: partial