Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, третіх осіб про виселення відповідача та [PERSON] із квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат, житлова площа 47,10 кв.м., загальна площа 68,70 кв.м. Окрім неї в квартирі зареєстровані сини [PERSON] та [PERSON]. Відповідач є дружиною сина позивача - [PERSON]. У шлюбі в них народився син - [PERSON]. Після реєстрації шлюбу відповідач поживала у своїй приватизованій квартирі на вул. Грінченка, а в 2013-2014 році вона разом із сином вселилась у спірне приміщення. Письмової згоди на проживання позивач не надавала. Відносини з невісткою напружені, весь час виникають конфлікти. На вимогу виселитись відповідач не реагує, у зв'язку з цим змушена звертатись до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, дали пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві. Просять врахувати, що на їх думку, відповідач прописала у спірну квартиру неповнолітню дитину в процесі розгляду справи без згоди позивача, що є незаконним. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила, пояснила, що його довірителька є дружиною сина позивача і ще з 2010 року у спірну квартиру вселилася з її згоди. Молода сім'я мала свою кімнату, зробила ремонт і несла витрати по утриманню квартири. Позивач надала згоду на вселення відповідачки усну. Що стосується сина відповідача, то підстав для його виселення також не має, оскільки він є зареєстрований у встановленому законом порядку у спірній квартирі і проживає разом з батьком. Представник третьої особи у судовому засіданні в частині виселення [PERSON] заперечив, пояснив, що дитина є зареєстрована у спірній квартирі, де проживає його батько. А тому підстав для виселення дитини не має. Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] перебуває у державній власності. Вказаний факт стверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки № 898 від 30.06.2016 року (а.с.5), з якої також вбачається, що основним квартиронаймачем вказаної квартири є [PERSON] У квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Окрім того, з довідки представленої в останнє судове засідання (а.с.66) вбачається, що у спірній квартирі 20.03.2017 року також зареєстровано неповнолітнього [PERSON], 2008 року народження. З довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописки №4487 від 17.11.2016 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.47). Разом з тим, як вбачається із акту мешканців будинку [ADDRESS] (а.с.49), [PERSON] фактично проживає разом зі своєю сім'єю та позивачем за адресою: [ADDRESS]. Даний факт не заперечується сторонами та знайшов підтвердження у судовому засіданні. У відповідності до положень ст.65 Житлового Кодексу визначено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач вселилася у спірну квартиру, як дружина 3- особи [PERSON], який є сином основного квартиронаймача без письмової згоди, що сторони не заперечують. Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем періодично виникають конфлікти, 3-я особа [PERSON] визнав, що мати не хотіла, щоб його дружина постійно проживала у цій квартирі і письмової згоди на її реєстрацію не давала, періодично виганяла її з квартири. Вони з дружиною мали окремий бюджет, спільного господарства з матір'ю не вели. Як вбачається із заяви [PERSON], така зверталась до Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області із заявою про нанесення їй травм [PERSON](а.с.7), що свідчить про наявність між сторонами конфліктів, які порушують права основного квартиронаймача. Таким чином, суд вважає позовні вимоги щодо виселення [PERSON] підставними, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач вселилась у спірну квартиру без письмової згоди основного квартиронаймача, жодних документів, які б надавали право проживати в такій у відповідачів немає, а тому останню слід виселити без надання іншого житлового приміщення. З довідки про реєстрацію місця проживання особи від 20.03.2017 року неповнолітній [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.66). Відтак, беручи до уваги наведене вище, той факт, що [PERSON], має право вселити до себе свого неповнолітнього сина без згоди інших членів сім'ї, неповнолітній [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі у встановленому законом порядку, а тому позов в цій частині до задоволення не підлягає. Задовольняючи позов, у відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути сплачені та документально підтверджені судові витрати - судовий збір у розмірі 551,20 грн. (а.с.2)

Outcome: dismissed