Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, який в подальшому уточнив та в остаточній редакції просив поділити між ним та відповідачами квартиру №31 в будинку ? по вул. Горького в смт. Рогань Харківського району Харківської області, що належить на праві спільної сумісної власності; визнати за ним право власності на 67/100 частин зазначеної квартири, виділивши житлову кімнату «5» площею 11,6 кв.м., житлову кімнату «10» площею 10,8 кв.м., житлову кімнату «12» площею 7,8 кв.м., житлову кімнату «13» площею 19,9 кв.м., коридор «9» площею 5,0 кв.м., коридор «11» площею 6,3 кв.м., ванну кімнату «7» площею 2,5 кв.м., вбиральню «6» площею 1,1 кв.м., лоджію 1,7 кв.м., лоджію 1,6 кв.м., вбудовану шафу «8» площею 1,9 кв.м., загальна площа складає 70,3 кв.м., в загальному користуванні співвласників залишити коридор «1» площею 8,1 кв.м.; визнати за відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на 11/100 частин зазначеної квартири, виділивши їм житлову кімнату «4» площею 27,9 кв.м., лоджію площею 3,5 кв.м., санвузол площею 2,8 кв.м., вбудовану шафу площею 1,2 кв.м., загальною площею 35,4 кв.м., які фактично переобладнані в однокімнатну квартиру, в загальному користування залишити коридор «1» площею 8, 1 кв.м. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що квартира №31 в будинку ? по вул. Горького в смт. Рогань Харківського району Харківської області належить на праві спільної сумісної власності позивачу та відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25 червня 1999 року, виданого Відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації. Зазначена квартира фактично складається з двох ізольованих квартир: однокімнатної та трьохкімнатної. Позивач зазначає, що між ним та відповідачами фактично склався порядок користування зазначеною квартирою, а саме: позивач користується житловою кімнатою «5» площею 11,6 кв.м., житловою кімнатою «10» площею 10,8 кв.м., кухнею «12» площею 7,8 кв.м., житловою кімнатою «13» площею 19,9 кв.м., коридором «9» площею 5,0 кв.м., коридором «11» площею 6,3 кв.м., ванною кімнатою «7» площею 2,5 кв.м., вбиральнею «6» площею 1,1 кв.м., вбудованою шафою «8» площею 1,9 кв.м. та балконом, а в користування відповідачів знаходяться житлова кімната «4» площею 27,9 кв.м., лоджія 3,5 кв.м., санвузол площею 2,80 кв.м., вбудована шафа площею 1,2 кв.м. Крім того, згідно єдиного можливого варіанту поділу квартири, який запропонований експертами ХНДІСЕ імені заслуженого професора [PERSON], позивачу запропоновано виділити житлову кімнату «13» площею 19,90 кв.м., кімнату «10» площею 10,8 кв.м., кімнату «5» площею 11,6 кв.м., кухню «12» площею 7,80 кв.м., коридор «11» площею 6,30 кв.м., коридор «9» площею 5,0 кв.м., ванну кімнату «7» площею 2,50 кв.м., вбиральню «6» площею 11,0 кв.м., вбудовану шафу «8» площею 1,90 кв.м., лоджію 1,7 кв.м. загальною площею 70,3 кв.м., відповідачам житлову кімнату «4» площею 27,9 кв.м., лоджію площею 3,5 кв.м., санвузол площею 2,8 кв.м., вбудовану шафу площею 1,2 кв.м., загальною площею 35,4 кв.м., в загальному користуванні співвласників залишити коридор «1» площею 8,1 кв.м., при цьому частка позивача збільшиться і складе 67/100 частин замість ? частини, частки відповідачів по 11/100 частин замість ? частини. Відповідно до вказаних в експертизі розрахунків позивач виплатив відповідачам грошову компенсацію за зменшення їх частки співвласників, яка складає 482529 гривень. Таким чином, зазначений перерозподіл квартири не завдає шкоди інтересам відповідачів, як співвласників. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засіданні не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких вони визнали позовні вимоги у повному обсязі та не заперечували проти їх задоволення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У ході судового розгляду справи були встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 25 червня 1999 року, виданого Відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації квартира №31 загальною площею 113,8 кв.м. в будинку №1/4 по вул. Горького в смт. Рогань Харківського району Харківської області належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ №038935 від 25 червня 2006 року) та [PERSON]. Відповідно до\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно з ч.1 статті 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.1\~ст. 369 ЦК). Частинами 1 та 2\~ст. 370 ЦК\~встановлено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], зазначена квартира складається з 4 кімнат житловою площею 70,30 кв.м., в тому числі 1-а кімната 19,90 кв.м., 2-а кімната 10,90 кв.м., 3-я кімната 11,60 кв.м., 4-а кімната 27,90 кв.м., кухні площею 7,80 кв.м., ванної кімнати площею 2,50 кв.м., вбиральні площею 1,10 кв.м., коридору 19,10 кв.м., вбудованої шафи 4,0 кв.м., квартира обладнана лоджією 13,50 кв.м. Судом встановлено, що між співвласниками склався фактичний порядок користування вищевказаною квартирою, а саме: позивач користується житловими кімнатами «5», «10», «13», кухнею «12», коридорами «9», «11», ванною кімнатою «7», вбиральнею «6» площею 1,1 кв.м., вбудованою шафою «8» та балконами, а в користуванні відповідачів знаходяться житлова кімната «4» площею 27,9 кв.м., лоджія 3,5 кв.м., санвузол площею 2,80 кв.м., вбудована шафа площею 1,2 кв.м. Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи №10998 від 12 січня 2017 року, експертом запропонований один варіант поділу квартири з відступом від часток співвласників. Відповідно до зазначеного варіанту, позивачу [PERSON] на його ? частин пропонується виділити: житлову кімнату «5» площею 11,6 кв.м., житлову кімнату «10» площею 10,8 кв.м., житлову кімнату «12» площею 7,8 кв.м., житлову кімнату «13» площею 19,9 кв.м., коридор «9» площею 5,0 кв.м., коридор «11» площею 6,3 кв.м., ванну кімнату «7» площею 2,5 кв.м., вбиральню «6» площею 1,1 кв.м., лоджію 1,7 кв.м., лоджію 1,6 кв.м., вбудовану шафу «8» площею 1,9 кв.м., загальна площа складає 70,3 кв.м.; відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] пропонується виділити житлову кімнату «4» площею 27,9 кв.м., лоджію площею 3,5 кв.м., санвузол площею 2,8 кв.м., вбудовану шафу площею 1,2 кв.м., загальна площа складає 35,4 кв.м; коридор «1» площею 8,1 кв.м. залишити в загальному користуванні. Згідно запропонованого варіанту частки співвласників складуть: частка [PERSON] 67/100, частка [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 33/100, по 11/100 за кожним, при цьому грошова компенсація, яку необхідно виплатити [PERSON] іншим співвласникам у звязку зі збільшенням його частки складе 482529 гривень. Для здійснення запропонованого варіанту поділу квартири, необхідно провести наступні переобладнання: 1.Переобладнання приміщень в однокімнатну квартиру (які фактично виконані) 2.Улаштувати вхідні двері до приміщень «11» та «4» (приміщення переобладнане). Суд вважає прийнятним такий поділ спірної квартири, за яким сторонам виділяються зазначені вище приміщення зі здійсненням переобладнань та стягненням з позивача грошової компенсації вартості належної йому частки, оскільки, не зважаючи на значний відступ від ідеальних часток співвласників, такий поділ не порушує порядок фактичного користування квартирою, який склався між сторонами, проти такого поділу не заперечують відповідачі, про що свідчать їх письмові заяви (посвідчені нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Євсєєвою, зареєстровані в реєстрі №№218,219,173 10 березня 2017 року), потребує здійснення переобладнань, які фактично виконані, про що вбачається з дослідницької частини висновку експертизи №10998 від 12 січня 2017 року, крім того позивачем на користь відповідачів вже сплачена грошова компенсація вартості його частки, що збільшилася по 160843 гривень кожному, а всього 482529 гривень, що також підтверджується вищевказаними нотаріально посвідченими заявами відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до\~Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому\~статтею 364\~цього Кодексу. Так, відповідно до ч.1\~ст.364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Як розяснено в п.14 постанови Пленуму Верховного Суду від 25 грудня 1995 року №15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або ті, які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов. Виходячи з аналізу змісту норм статей\~183,\~364,\~370, 379,\~380,\~382 ЦК України\~слід дійти висновку, що якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу майна в натурі, яке перебуває у спільній власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. \~Експерт прийшов до висновку про технічну можливість розподілу\~ вищевказаної квартири між співвласниками, надав єдиний можливий варіант такого розподілу з відступом від ідеальних часток співвласників, виходячи з фактичного користування, який склався між співвласниками, місця розташування та розміру приміщень, технічної характеристики квартири, економічної життєдіяльності та функціонального призначення, такий поділ є справедливим для вирішення спору та враховує баланс інтересів кожного зі співвласників, грошова компенсація відповідачам, частка яких зменшилась, виплачена за їх згодою позивачем у повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved