Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду, мотивуючи це тим, що в березні 2016 року підприємство зверталося до Петрівського районного суду Кіровоградської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги центрального опалення за період з 01 жовтня 2012 року по 20 листопада 2014 року. 21 березня 2016 року Петрівським районним судом Кіровоградської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги центрального опалення. Ухвалою Петрівського районного суду від 13 травня 2016 року було скасовано вищевказаний судовий наказ, а тому звернулися з тими ж вимогами в порядку позовного провадження, так як власником квартири [ADDRESS] в період з 04 квітня 2002 року по 20 листопада 2014 року була відповідач. Станом на 01 грудня 2016 року заборгованість по оплаті за надані послуги центрального опалення за період з 01 жовтня 2012 року по 20 листопада 2014 року складає 2558,55 грн., а тому просить стягнути вказану суму з відповідача. Так як відповідач вчасно не сплачував за вищевказані послуги, то просить стягнути 2497,20 грн. інфляційних витрат та 249,08 грн. три відсотки річних. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача позов не визнав і вказував на наявність підстав для відмови у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що в березні 2016 року позивач звертався до Петрівського районного суду Кіровоградської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги центрального опалення за період з 01 жовтня 2012 року по 20 листопада 2014 року. 21 березня 2016 року Петрівським районним судом Кіровоградської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги центрального опалення. Ухвалою Петрівського районного суду від 13 травня 2016 року було скасовано вищевказаний судовий наказ, а тому позивач звернувся з тими ж вимогами в порядку позовного провадження, так як власником квартири [ADDRESS] в період з 04 квітня 2002 року по 20 листопада 2014 року була відповідач. Станом на 01 грудня 2016 року заборгованість по оплаті за надані послуги центрального опалення за період з 01 жовтня 2012 року по 20 листопада 2014 року складає 2558,55 грн Як вбачається з позовної заяви позивач звернувся з заявою про видачу судового наказу в березні 2016 року і заборгованість вказана станом на 01 грудня 2016 року, тобто на той період коли відповідач не являється власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Жовтоводського нотаріального округу [PERSON] 20 листопада 2014 року за реєстровим №1364 (а.с.10). Згідно п.7 вищевказаного договору заборгованості з комунальних та інших платежів не має. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 4 ст. 319 передбачено, що власність зобовязує. Згідно ч.2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги » учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Як встановлено в судовому засіданні і це підтверджується матеріалами справи відповідач не являється власником квартири [ADDRESS], а власником є [PERSON], який і має всі права та обовязки щодо утримання вищевказаної квартири. Виходячи з наведеного в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed