Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив стягнути з відповідача 1747,70 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди завданої злочином. При цьому позивач зазначав, що відповідач скоїв злочин, передбачений ст. 122 ч.1 КК України, в результаті якого позивачу [PERSON] були заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості та легкі тілесні ушкодження. Він був визнаний потерпілим по кримінальній справі по обвинуваченню [PERSON] за ст. 122 ч. 1 КК України, по якій останній визнаний винним та засуджений вироком Андрушівського райсуду від 01.04.2014 року. В процесі розгляду кримінальної справи в суді позивач не заявляв позов про відшкодування шкоди. Моральна шкода полягає в порушені звичного способу життя, у фізичному болю та стражданнях, які позивач зазнав в зв`язку з ушкодженням здоров`я та тривалим лікуванням у лікувальних закладах. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та зазначила, що відповідач добровільно шкоду не відшкодував, хоча обіцяв, було затрачено чимало коштів на лікування, однак є підтвердження на 1747,70 грн., окрім того, позивачу заподіяна моральна шкода, яка оцінена в 10000 грн., зазначила, що позивач і надалі продовжує лікуватися від отриманих ушкоджень. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди визнав повністю, в частині стягнення моральної шкоди визнав частково. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України. Судом встановлено, що вироком Андрушівського районного суду від 01.04.2014 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 122 ч.1 КК України та призначено покарання (а.с. 10-11). Потерпілим від вказаного злочину є позивач [PERSON], якому було спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості та легкі тілесні ушкодження, що підтверджуєтьсья висновком судово-медичної експертизи (а.с.8-9). Довідкою Андрушівської ЦРЛ та випискою із медичної картки стаціонарного хворого підтверджується, що позивач [PERSON] перебував на стаціонарнному лікуванні з 30.11.2013 -19.12.2013 року в травматологічному відділенні (а.с. 6-7). Як видно із чеків та призначення позивач витратив на лікування кошти в сумі 1747,70 грн. (а.с. 7, 12), тому матеріальна шкода підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі в сумі 1747,70 грн. Судом також встановлено, що діями відповідача позивачу завдана моральна шкода, яка полягала в порушені звичного способу життя, у фізичному болю та стражданнях, які позивач зазнав в зв`язку з ушкодженням здоров`я та тривалим лікуванням у медичних закладах. Оскільки позивач [PERSON] отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості та відповідач не відшкодував заподіяну ним шкоду в добровільному порядку, тому з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд прийшов до висновку, що вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 1500 грн, що на погляд суду відповідає характеру та обсягу перенесених потерпілим моральних страждань. Враховуючи наведені обставини, суд стягує з відповідача на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди 1747,70 грн., моральної шкоди 1500 грн.. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, оскільки відповідач інвалід ІІ групи та звільняється від сплати судового збору, то судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Outcome: partial