Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому зазначив, що 25.07.2014 року між нею та відповідачем був укладений договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу 117 000 гривень, що на момент укладання договору еквівалентно 10 000 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути цю суму до 30.12.2017 року. Відповідач після укладеного договору позики з позивачем грошову суму повернув частково в розмірі 4500 доларів США, що еквівалентно 52650 гривень. 26.01.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено в простій письмовій формі додаткову угоду до договору позики від 25.07.2014 року, якою відповідач зобов'язався повернути грошові кошти позивачу до 30.06.2018 року. Свої зобов'язання відповідач не виконав у повному обсязі та не повернув позивачу грошові кошти в сумі 5500 доларів США. Позивач просить стягнути з відповідача зазначену грошову суму, що з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення - 155457,37 грн. а також трьох процентів річних від простроченої суми - 919,97 грн. становить 156377,34 грн. та судові витрати. Також позивач зазначає, що діями відповідача позивачу було заподіяно і моральну шкоду, на відшкодування якої позивач просить стягнути у розмірі 10 000 грн. Заяви, клопотання; інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо): не застосовувалися. Відповідачем відзив на позов не подано. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що 25.07.2014 року між нею та відповідачем був укладений договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу 117 000 гривень, що на момент укладання договору еквівалентно 10 000 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути цю суму до 30.12.2017 року. Відповідач після укладеного договору позики з позивачем грошову суму повернув частково в розмірі 4500 доларів США, що еквівалентно 52650 гривень. 26.01.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено в простій письмовій формі додаткову угоду до договору позики від 25.07.2014 року, якою відповідач зобов'язався повернути грошові кошти позивачу до 30.06.2018 року. Свої зобов'язання відповідач не виконав у повному обсязі та не повернув позивачу грошові кошти в сумі 5500 доларів США. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова сума, що з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення - 155457,37 грн. а також трьох процентів річних від простроченої суми - 919,97 грн. становить 156377,34 грн. та судові витрати. Ці обставини підтверджуються копією договору позики грошових коштів від 25.07.2014 року, копією додаткової угоди від 26.01.2018 року, роздруківкою з інтернет-сторінки з офіційного сайту Національного банку України від 10.09.2018 року. В частині відшкодування моральної шкоди суд відмовляє позивачу в задоволенні позову, оскільки договорами позики, укладеними між сторонами, відшкодування моральної шкоди у разі невиконання договорів не передбачено. Крім того, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як докази позивач надав суду договір позики від 25.07.2014 року, копії паспортів та довідок про присвоєння ідентифікаційних номерів сторонам. Разом з тим, ці докази ніяким чином не свідчать про заподіяння позивачу відповідачем моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: partial