Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про визнання дійсним договору купівлі продажу 32/100 частки житлової квартири [ADDRESS] та визнання за ним право власності на неї. В позовній заяві він вказав, що в квітні 2015 року між ним та відповідачами відбулася домовленість стосовно купівлі - продажу належної їм частки квартири [ADDRESS]. Ці 32/100 частки вищезазначеної квартири належать відповідачам на праві спільної часткової власності, по ? частці кожному, згідно до свідоцтва про право власності на житло виданого 19.06.1998 року комісією по приватизації житла при ЖКВ АТ «Чугуївська паливна апаратура». Дійшовши згоди з продавцями в відношенні всіх умов договору купівлі-продажу частки квартири, 15.04.2015 року позивачем була сплачена їм обумовлена договором грошова сума в повному обсязі, а в свою чергу [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] передали покупцю в користування частку квартири, про що склали розписку. Відповідно до тієї ж розписки, вони зобовязалися в строк, до 01.05.2015 року надати всю належну правову та технічну документацію для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Однак, до цього часу ухиляються від взятих на себе зобовязань, посилаючись на брак коштів та часу. Просить визнати дійним договір, укладений 15.04.2015 року між ним та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] стосовно купівлі-продажу 32/100 частки житлової квартири [ADDRESS] та визнати за ним право власності на неї. Сторони в судове засідання на зявилися, надавши суду письмові заяви: позивач - про підтримку позовних вимог і проханням розглянутии справу без його участі; відповідачі та третя особа: [PERSON] про визнання позову та проханням ухвалити рішення за їх відсутності. Як встановлено в ході судового розгляду справи, позивачу на праві спільної часткової власності згідно договору дарування частини житлової квартири, посвідченого 15.10.2013 року приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за №1900 та свідоцтва про право власності на житло виданого 14.04.1995 року комісією по приватизації житла при ЖКВ АТ «Чугуївська паливна апаратура», зареєстрованого в Чугуївському державному БТІ 22.01.1991 року за №4425/64 належить 2/3 частки від 68/100 часток житлової квартири [ADDRESS]. Інша 1/3 частки з 68/100 часток належать [PERSON] (третя особа по справі). Співвласниками 32/100 часток тієї ж житлової квартири у відповідності до свідоцтва про право власності на житло виданого 29.06.1998 року комісією по приватизації житла при ЖКВ АТ «Чугуївська паливна апаратура», зареєстрованого в Чугуївському державному БТІ 05.04.2001 року за №4425/64 є в рівних частках, по ? кожний відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Позивач, дійшовши згоди з відповідачами в відношенні всіх умов договору купівлі-продажу 32/100 часток житлової квартири [ADDRESS], 15.04.2015 року сплатив їм її вартість в сумі 22000 гривень, відповідно до умов договору, що підтверджується складеною розпискою, підписаною власносруч кожним з відповідачів. В свою чергу продавці, згідно тих же умов договору, повинні були в строк до 01.05.2015 року, підготувати та оформити всю правову та технічну документацію для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. З моменту сплати позивачем грошових коштів, відповідачі фактично передали [PERSON] в користування 32/100 часток житлової квартири [ADDRESS], якими він користується до теперішнього часу. Однак, з часу фактичного виконання умов договору купівлі-продажу, передачі повної суми вартості частини житлової квартири, передачі самого обєкту позивачеві, як покупцю до теперішнього часу відповідачі ухиляються від нотаріального оформлення правочину, посилаючись на брак часу та коштів. У відповідності до ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З вищевикладеного вбачається, що позивач, як сторона в договорі добросовісно виконав всі умови цього договору, на даний час є фактичним власником 32/100 часток житлової квартири [ADDRESS], його право власності на вищевказаний обєкт нерухомого майна ніхто не оспорює, відповідачі та третя особа не заперечують проти визнання за ним права власності. На підставі вищевикладеного, суд доходить до висновку щодо обґрунтованості позову і можливості його задоволення, як заснованого на законі.

Outcome: approved