Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із указаним позовом, в якому просить (з урахування уточнених вимог а.с. 35) визнати за ним, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця [PERSON] право власності на автомобіль HYUNDAI SONATA 1.8 GLS 1989 року випуску, н/з [NUMBER], та право власності, як спадкоємцем першої черги за законом на 41/200 ідеальної частки житлового будинку № 17 провулку Лікарському у м. Житомирі, що належала [PERSON] в розмірі 41/100 ідеальної частини, яка померла 24 березня 2008 року, спадкоємцем за законом якої був її син - [PERSON], який помер в серпні 2015 року, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] за життя була власницею 41/100 ідеальної частки житлового будинку № 17 провулку Лікарському у м. Житомирі. Після її смерті сини [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли спадщину, але не оформили право власності на спадкове майно. Також, за [PERSON] зареєстровано автомобіль HYUNDAI SONATA 1.8 GLS 1989 року випуску, н/з [NUMBER]. У серпні 2015 року [PERSON] помер. 07.12.2016 року нотаріусом винесено постанову про відмову [PERSON] у вчинені нотаріальної дії, щодо видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, після померлого [PERSON], а саме, транспортний засіб - автомобіль HYUNDAI SONATA, у зв'язку з відсутністю необхідних документів, що посвідчують право власності на спадкове майно. Крім того, нотаріусом винесена постанова про відмову позивачу у вчинені нотаріальної дії про видачу свідоцтва про право спадщини за законом після померлого [PERSON], на спадкове майно, яке складається із 41/100 ід. частини житлового будинку № 17, що знаходитися за адресою: м. Житомир, пров. Лікарський, що належала [PERSON], матері померлого [PERSON], яка померла 24 березня 2008 р., спадкоємцем якої був її син [PERSON], що прийняв спадщину, але не оформив права власності на спадкове майно. А Тому на думку позивача він має право на спадок після смерті свого батька на майно, що йому належало. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, відповідно до змісту заяви представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в частині, що стосується права власності за позивачем на автомобіль та задовольнити частково судові витрати, в іншій частині позовних вимог не підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі та вказав, відповідно до змісту заяви не заперечував проти задоволення вимог позивача щодо визнання права власності позивача на автомобіль та не заперечує проти розподілу пропорційно між сторонами судових витрат. Третя особа в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак в матеріалах справи є клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України\~завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що відповідно до наданої\~ Управлінням Державної автомобільної інспекції довідки від 29.10.2015 року, за спадкодавцем\~ [PERSON], [INFO], зареєстрований автомобіль Hyundai Sonata 1.8 GLS, 1989 р.в., н/з 59486ВВ та мотоцикл ТМЗ Турист, 1991 р.в., н/з 01026ВА (а.с. 11). В серпні 2015 року [PERSON] помер, про що 20.08.2015 року складено відповідний актовий\~ запис № 2081 та надано свідоцтво про смерть серії 1-ТП № 269574 (а.с. 9). Як убачається з матеріалів справи позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON]. 07.12.2016 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] винесено постанову про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], а саме на автомобіль Hyundai Sonata 1.8 GLS, 1989 р.в., н/з 59486ВВ та мотоцикл ТМЗ Турист, 1991 р.в., н/з 01026ВА, у звязку з відсутністю необхідних документів на право власності на спадкове майно (а.с. 20). 11.04.2017 року відповідач надав до суду заяву, у якій позов у частині вимог щодо визнання права власності на автомобіль HYUNDAI SONATA 1.8 GLS 1989 року випуску, н/з [NUMBER] за позивачем по справі [PERSON] визнає та не заперечує проти задоволення позову у цій частині. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Отже, позовна заява у частині вимог про визнання права власності на спадщину за законом на автомобіль HYUNDAI SONATA 1.8 GLS 1989 року випуску, н/з [NUMBER], підлягає задоволенню, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, крім того, як встановлено судом, вказаний автомобіль був зареєстрованим за померли [PERSON], при цьому позивач після смерті свого батька в розумінні ЦК України є спадкоємцем першої черги. Що стосується вимоги про визнання права власності, як спадкоємця першої черги за законом на 41/200 ідеальної частки житлового будинку № 17 провулку Лікарському у м. Житомирі, що належала [PERSON] в розмірі 41/100 ідеальної частини, яка померла 24 березня 2008 році, спадкоємцем за законом якої був її син - [PERSON], який помер в серпні 2015 року, суд зазначає наступне. Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, за [PERSON] зареєстровано право власності на 41/100 ід. ч. будинку № 17 по пров. Лікарському у м. Житомирі (а.с. 7). 24.03.2008 року [PERSON] померла, про що 25.03.2008 року складено відповідний актовий\~ запис № 818 та повторно надано свідоцтво про смерть серії 1-ТП № 301465 (а.с. 6). Спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] були її діти - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 61). Також, матеріалах справи міститься копія заяви [PERSON] від 20.01.2009 року, засвідчена державним нотаріусом Другої житомирської державної нотаріальної контори, у якій він вказав, що на оформлення спадщини не претендує та не заперечує проти оформлення спадкового майна на [PERSON] (а.с. 59). Крім того, у матеріалах справи міститься копія заяви [PERSON] від 08.09.2008р., засвідчена нотаріусом м. Таганрог, Ростовської області, якою відмовляється від належної їй долі спадкового майна на користь [PERSON] (а.с. 60). Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частина 1 ст. 1235 ЦК України визначає, що\~заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Отже, аналізуючи письмові докази, які містяться в матеріалах справи та виходячи з вищенаведених норм Закону, суд приходить до висновку, що спірне спадкове майно, а саме 41/100 ідеальної частки житлового будинку № 17 провулку Лікарському у м. Житомирі, що належала [PERSON], перейшло до [PERSON] у порядку спадкування за заповітом, та померлий [PERSON] не мав права на спадкування частки майна після смерті матері та не заперечував проти цього, а тому і у його сина, позивач по справі немає такого права. Крім того уповноважений представник позивача подав до суду заяву, в якій вказав, що не заперечує, що 41/100 ідеальної частки житлового будинку № 17 провулку Лікарському у м. Житомирі, що належала [PERSON], перейшло до [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на спадщину за законом підлягає частковому задоволенню. Відповідно до\~ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вирішує питання розподілу судових витрат, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене та

Outcome: partial