Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом і в обгрунтовування позовних вимог зазначив, що 29 грудня 2005 року приватним підприємством «Діган» був укладений кредитний договір №25/К-05 з відкритим акціонерним товариством «Укрпромбанк» ( надалі- відповідач 2), відповідно до якого відповідач 2 надав йому кредит в розмірі 185 600,00 грн. на придбання транспортного засобу марки КАМАЗ 65115-015-13, а він зобов'язався повернути отриманий кредит в строк до 29 грудня 2007 року, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом. Того ж дня з метою забезпечення зобов'язань по кредитному договору між позивачем та відповідачем 2 був укладений договір застави транспортного засобу марки КАМАЗ 65115-015-13, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 29.12.2005 року, зареєстрований приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за №2381. Відповідач [PERSON], за відсутності адміністрації приватного підприємства «Діган», не маючи повноважень на здійснення господарських функцій підприємства, передав співробітникам ВАТ «Укрпромбанк» у березня 2007 року для реалізації транспортний засіб марки КАМАЗ 65115-015-13, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 29.12.2005 року за актом опису та арешту майна від 12 березня 2007 року, що складений відділом державної виконавчої служби Станично-Луганського районного управління юстиції. Позивач вважає, що дії [PERSON] та співробітників ВАТ «Укрпромбанк» суперечать вимогам чинного законодавства та умовам договору застави від 29 грудня 2005 року. Відповідно до п. 4.2. Договору застави від 29 грудня 2005 року заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, про що письмово повідомляє заставодавця, з моменту порушення зобов'язань за кредитним договором. Від відповідача 2 таке повідомлення не надходило. Крім того, при зверненні стягнення на предмет застави відповідач 2 повинен керуватися в тому числі Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» № 1255-IV від 18.11.2003 року, який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Статтею 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Згідно ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Оскільки позивач ніяких повідомлень ні від відповідача 2, ні від інших осіб щодо початку процедури звернення стягнення на предмет застави не отримував, вважає, що дії ВАТ «Укрпромбанк» по вилученню предмета застави не відповідають діючому законодавству. Щодо визнання незаконними дій відповідача 1 слід зазначити, що громадянин [PERSON] не мав права розпоряджатися майном, яке належить на праві власності Приватному підприємству «Діган». Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 29.12.2005 року власником автомобіля марки КАМАЗ 65115-015-13, реєстраційний номер [NUMBER], є приватне підприємство «Діган». [PERSON] не мав права розпоряджатися майном підприємства, а мав лише право керувати, тобто користуватися, зазначеними автомобілем. Статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідач 1 передаючи автомобіль марки КАМАЗ 65115-015-13, реєстраційний номер [NUMBER], та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 29.12.2005 року фактично передав майно, яке йому не належало, тобто здійснив розпорядження чужим майном. Дії відділу державної виконавчої служби Станично-Луганського районного управління юстиції є незаконними з огляду на приписи Закону України «Про виконавче провадження». Згідно ст. 20 цього Закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Оскільки позивач зареєстрований та його виконавчі органи знаходяться на території м. Свердловська Луганської області, тому усі виконавчі дії щодо підприємства повинні проводитися відділом державної виконавчої служби Свердловського міського управління юстиції. Таким чином, відділ державної виконавчої служби Станично-Луганського районного управління юстиції не мав права відкривати виконавче провадження та здійснювати будь-які виконавчі дії щодо юридичної особи, яка розташована на території м. Свердловська Луганської області Відповідно до ч. 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Приватне підприємство «Діган» ніяких повідомлень ні від відповідача 2, ні від інших осіб щодо початку процедури звернення стягнення на предмет застави не отримувало. 30 листопада 2006 року єдина посадова особа позивача - директор, [PERSON], був взятий під варту та знаходився в установі державної кримінально-виконавчої служби Луганському слідчому ізоляторі. Директор приватного підприємства «Діган» - [PERSON], був звільнений з під варти 30 грудня 2010 року. Таким чином, адміністрація підприємства не знала про початок процедури звернення стягнення на предмет застави та про факт незаконного розпорядження та вилучення транспортного засобу марки КАМАЗ 65115-015-13, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 29.12.2005 року, [PERSON], представниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Відділу державної виконавчої служби Станично-Луганського районного управління юстиції. Про протиправне та незаконне розпорядження майном приватного підприємства «Діган» стало відомо після прийняття постанови про відмову у порушення кримінальної справи, яка була винесена Свердловським МВ УМВС України в Луганській області 25 лютого 2011 року. Позивач просить суд визнати незаконними дії [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та відділу державної виконавчої служби Станично-Луганського районного управління юстиції щодо передачі автомобіля марки КАМАЗ 65115-015-13, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 29.12.2005 року за актом опису й арешту майна від 12 березня 2007 року, а також стягнути з відповідачів судові витрати. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги , наполягав на їх задоволенні, підтримав ті обставини , які зазначені у позовній заяві і пояснив , що він є директором приватного підприємства «Діган», між ПП «Діган» та відповідачем ТОВ «Укрпромбанк» в 2005 році був укладений кредитний договір , були надані кошти для придбання автомобіля КАМАЗ , також договір застави , строк звільнений під варти тільки 30.12.2010 року і тільки він тоді взнав , що автомобіль КАМАЗ , який належить ПП «Діган» був переданий [PERSON] посадовим особам ТОВ»Укрпромбанк» , потім на автомобіль ДВС Станично - Луганського районного управління юстиції був 12.03.2007 року накладений арешт , як він вважає незаконно , оскільки автомобіль зареєстрований Свердловським ВРЕВ , тобто виконавчі дії повинна була проводити ДВС Свердловського міського управління юстиції , також автомобіль був давності позивачем не пропущений , так як про те , що автомобіль був незаконно вилучений у позивача , він як посадова особа взнав тільки у лютому 2011 року , коли отримав з міліції постанову про відмову у порушенні кримінальної справи , також він звертався з заявою до прокуратури та до міліції з заявами відносно незаконних дій відповідачів . Від стягнення судових витрат з відповідачів відмовляється. Проти ухвалення заочного рішення він не заперечує. Представник позивача [PERSON] у судове засідання 12.02.2014 року не з,явився , про причини неявки суду не повідомив , але у судовому засіданні 08.05.2013 року заявлені позовні вимоги підтримав і пояснив , що у позовній заяві викладені всі обставини , які він підтримує , вважає , що дії відповідачів незаконні , так як суперечать вимогам Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»та Закону України «Про виконавче провадження», а [PERSON] взагалі не мав право розпоряджатись автомобілем і передавати його іншим особам , так як він не мав довіреності від приватного підприємства «Діган» на розпорядження автомобілем , він мав право тільки керувати ним . Суд вважає розглянути справу у відсутність представника позивача [PERSON], так як в матеріалах справи достатньо доказів про права та відносини сторін. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з,явився , про причини неявки суду не повідомив , що передбачає його неявку без поважних причин , про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки 11.01.2014 р. ( а.с.161) . Суд вважає, що згідно з ст. 224 ЦПК України справу розглянути без участі відповідача [PERSON] та постановити заочне рішення по справі. Представник відповідача ТОВ «Український промисловий банк» у судове засідання не з,явився , про причини неявки суду не повідомив , що передбачає його неявку без поважних причин , про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки 06.02.2014 р. ( а.с.167) . Суд вважає, що згідно з ст. 224 ЦПК України справу розглянути без участі представника відповідача ТОВ «Укрпромбанк» та постановити заочне рішення по справі. Представник відповідача відділу державної виконавчої служби Станично - Луганського районного управління юстиції Луганської області у судове засідання не з,явився ,але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність , позов не визнає , просить у задоволенні позову відмовити. Суд вважає, що згідно з ст. 224 ЦПК України справу розглянути без участі представника відповідача відділу державної виконавчої служби Станично - Луганського районного управління юстиції Луганської області та постановити заочне рішення по справі. Суд вислухавши представника позивача [PERSON] , дослідивши матеріали справи , вважає , що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.. 386 ч.2 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ( а.с.18) убачається , що власником автомобіля КАМАЗ реєстраційний номер [NUMBER] є ПП»Діган» , яке розташоване Луганська область м. Свердловськ вул.. З.Космодем,янської 6 кв. 21 , дата реєстрації 29.12.2005 року. У судовому засіданні було встановлено , що приблизно на початку січня 2007 року , коли [PERSON] керував автомобілем КАМАЗ реєстраційний номер [NUMBER]., який належить позивачу , в районі м. Кіровськ був зупинений працівниками ТОВ «Укрпромбанк» і ними був вилучений у відповідача [PERSON] вищевказаний автомобіль , відповідно до договору застави транспортного засобу від 29.12.2005 року , що також підтверджується постановою про відмову у порушенні кримінальної справи від 25.02.2011 року , яка ніким не скасована і набрала чинності . Але суд вважає , що відповідач [PERSON] відповідно до вимог діючого законодавства , так як не був власником автомобіля КАМАЗ реєстраційний номер [NUMBER], не мав змоги розпоряджатись автомобілем і передавати його відповідачу ТОВ «Укрпромбанк» , тому його дії в цій частині є незаконними , також відповідач ТОВ»Укрпромбанк» не мав змоги вилучати заставлене майно , тобто транспортний засіб , оскільки п. 4.2. Договору застави транспортного засобу від 29 грудня 2005 року( а.с. 12-13) заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, про що письмово повідомляє заставодавця, з моменту порушення зобов'язань за кредитним договором, але від відповідача ТОВ «Укрпромбанк» таке повідомлення позивачу не надходило і доказів того відповідно до ст.. 60 ЦПК України вищевказаним відповідачем суду надано не було . На підставі ст.. 18 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення на стягнення на предмет застави в разі , якщо момент настання терміну виконання зобов,язання,забезпеченого заставою воно не буде виконане , якщо інше не передбачено законом чи договором . Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду , на підставі виконавчого напису нотаріуса , якщо інше не передбачене законом або договором застави . Такі дії також передбачені вимогами ст.. 527. 589, 590 ЦК України щодо порядку звернення стягнення на предмет застави . Також суд вважає , що при зверненні стягнення на предмет застави відповідач ТОВ «Укрпромбанк» повинен був керуватись Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» № 1255-IV від 18.11.2003 року, який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна У ст. 24 ч.3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Статтею 27 вищевказаного Закону України встановлено, що обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Згідно ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Оскільки як суд зазначив вище , позивач ніяких повідомлень ні від відповідача ТОВ «Укрпромбанк», ні від інших осіб щодо початку процедури звернення стягнення на предмет застави не отримував,то суд приходить до висновку , що дії ТОВ «Укрпромбанк» по вилученню предмета застави,а саме транспортного засобу, суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Із заперечення відповідача ВДВС Станично- Луганського районного управління юстиції (а.с. 40-41) витікає , що 15.02.2007 року

Outcome: approved