Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою 12.02.2016 року, в обґрунтування якої зазначив, що з 25.06.2011 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сім'я не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Однією сім'єю сторони не проживають протягом останніх чотирьох років, на даний час спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна та про місце проживання дитини не має. Тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 25.06.2011 року виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 2. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив цивільну справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. (а.с. 13). Відповідач також надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, проти позовних вимог не заперечувала (а.с. 11). В зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 25.06.2011 року виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 2, дошлюбне прізвище відповідача «[PERSON]», про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки відповідача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Оскільки позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, то відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved