Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 13.03.2018р. уклав із відповідачем кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг. Положенням анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищевказаних документів, що складають договір, та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 30000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Відповідач прострочив зобов`язання з погашення кредиту, у зв`язку з чим в нього утворилася заборгованість, яка станом на 03.12.2020р. складає 34585,79 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 25.02.2021р. було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач подав до суду 27.08.2021р. виписку зі свого рахунку «Універсал Банк», згідно до якої, станом на 27.08.2021р. його заборгованість за кредитом складає 25025,79 грн. Клопотань про розгляд справи в загальному порядку, або заперечень на позов не подав. В зв`язку із викладеним, судом було направлено позивачу письмовий запит з приводу актуальної заборгованості позивача. 16.11.2021р. позивач направив до суду письмові пояснення, де вказав, що станом на момент отримання ухвали, загальний залишок заборгованості складає 25816,60 грн., тому присутні правові підстави зменшити розмір вимог з 34585,79 грн. до 25816,60 грн., адже боржник повернув банку 9560,00 грн. Однак, сума заборгованості складається ще із 790,81 грн. відсотків за порушення грошового зобов`язання. Надав виписку щодо руху коштів по кратці, за яким заборгованість станом на 15.11.2021р. складає 25816,60 грн. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] укладено Договір про надання банківських послуг «Monobank» від 13.03.2018 року, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 30000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. У заяві зазначено, що [PERSON] погоджується з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms) та Тарифи. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 13.03.2018р. станом на 03.12.2020 року становить 34585,79 грн., яка є заборгованістю за наданим кредитом (тіло кредиту). В позові зазначено, що заборгованість за пенею та комісією складає 0 грн. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 Цивільного кодексу України). Згідно з ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - Акціонерне товариство «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст. 1056-1 Цивільного кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що Акціонерне товариство «Універсал Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сума заборгованості [PERSON] по кредитному договору станом на 03.12.2020р. становила 34585,79 грн. Відповідач отримав копію позову з додатками через тривалий час після відкриття провадження у справі та за час розгляду справи частково погасив заборгованість перед позивачем. Відповідач надав свою виписку від 27.08.2021р. щодо зменшення розміру боргу до 25025,79 грн. В письмових поясненнях від 16.11.2021р. позивач визнає, що відповідачем було сплачено після подання позову 9560,00 грн., але при цьому зазначає, що залишок боргу становить 25816,60 грн. Якщо від первісної суми позовних вимог 34585,79 грн. відняти 9560,00 грн. результат буде 25025,79 грн., що відповідає наданій відповідачем виписці з карткового рахунку. В зв`язку із цим, неможливо встановити, яким чином позивач обрахував заборгованість у більшому розмірі - 25816,60 грн. Відповідного розрахунку складових цього боргу він не надає. Посилання позивача в додаткових поясненнях на наявність нової складової боргу - відсотку за порушення грошового зобов`язання 790,81 грн. не можна вважати належним, оскільки в позові позивач просив стягнути лише заборгованість з тіла кредиту. Окрім того, якщо додати розмір цих відсотків до заборгованості 25025,79 грн., вийде сума більша за 25816,60 грн. (790,81+25025,79=26607,41). Суд зазначає, що відповідно до ч.6 статті 81 ЦПК України, доказування не може грунтуватися на припущеннях. Письмові пояснення АТ «Універсал Банк» від 16.11.2021р. суд не може вважати заявою про зменшення розміру позовних вимог в контексті п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, оскільки вони не містять чітко вираженої позиції щодо залишку боргу. Також, суд зазначає, що пояснення щодо часткової сплати боргу відповідачем АТ «Універсал Банк» надав лише у листопаді 2021р. і після запиту суду, хоча був обізнаний про цю обставину в серпні 2021р. Таким чином, з врахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в сумі 25025,79 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк». Крім того, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2270 грн 00 коп. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, суму задоволених вимог 25025,79 грн. необхідно помножити на суму сплаченого судового збору 2270,00 грн. та поділити на суму первісних вимог 34585,79 грн., що дорівнюватиме 1642,53 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial