Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача суму боргу за спожиту електроенергію, набуту без достатньої правової підстави 2482 грн. 16 коп. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є споживачем електроенергії, яку постачає позивач. За період часу з 29 березня 2012 року по 29 липня 2015 року відповідач фактично. Без укладення договору, спожив 10644 кВт\\год електроенергії вартістю 2544 грн. 25 коп. Проте відповідач не сплатив повністю суму за спожиту електроенергію, за вказаний період сплачено лише 62 грн. 09 коп. Посилаючись на ст.. ст.1212, 1213 ЦК України, Закон України «Про електроенергетику», позивач просить позовні вимоги задовольнити. Сторони у судове засідання не зявилася. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач, який за місцем реєстрації постійного місця проживання судову повістку не отримав з незалежних від суду причин, викликався у судове засідання через орган місцевого самоврядування, вважається таким, що своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Заперечень проти позову та доказів на їх обґрунтування суду не надано. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін та провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що договір між сторонами про споживання електроенергії не укладений. Проте мало місце фактичне споживання електроенергії відповідачем. На підтвердження позовних вимог позивачем надано суду довідку (а.с.4) про використану електроенергію відповідачем [PERSON], який зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.51), відповідно до якої за період з 29 березня 2012 року по 25 червня 2015 року відповідачем спожито 10644 кВт\\год електроенергії на суму 2482 грн. 16 коп., сплачено лише 62 грн. 09 коп. у червні 2014 року. Крім того, кількість спожитої електроенергії підтверджена відомостями про показники лічильника споживачів, в тому числі і відповідача , які містяться у завданнях на обхід (а.с.6-45). Таким чином, судом встановлено, що зі сторони відповідача було допущено порушення Правил користування електроенергією для населення, а саме ч.8 п.2 відповідно до якої споживання електроенергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електроенергією є самовільним підключенням. Відповідно до ст.185 ЦК України споживною є річ, яка внаслідок одноразового її використання знищується або припиняє існувати у первісному вигляді. Ст.190 ЦК України передбачено, що майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Ст.1212 ч.1 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч.2 ст.1213 ЦК України уразі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Таким чином, оскільки відповідач без укладення договору про постачання електроенергії з позивачем фактично, без достатніх правових підстав для цього , споживав електроенергію, частково здійснював оплату за її користування, залишкова сума за несплачену та спожиту електроенергію підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Судові витрати, понесені позивачем суд покладає на відповідача, відповідно до ст.82, 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved