Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення боргу, посилаючись на те, що 11 грудня 2015 року він надав відповідачу у позику грошові кошти в сумі 1300 доларів США строком до 11 грудня 2016 року. На підтвердження факту отримання коштів 11 грудня 2015 року відповідачем було надано розписку, підписану нею власноручно. У зазначений термін відповідач борг не повернула і на даний час взагалі ухиляється від виконання своїх зобовязань,тому звернувся з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 34363,42 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 443,55 грн. та 640 грн. судового збору, а всього 35446,97 грн. Відповідач в судовому засіданні щодо існування заборгованості не заперечувала, проте в силу тяжкого матеріального стану, вона не в змозі повернути кошти. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, 11 грудня 2015 року позивач надав відповідачу у позику грошові кошти в сумі 1300 доларів США строком до 11 грудня 2016 року. На підтвердження факту отримання коштів 11 грудня 2015 року відповідачем було надано розписку, підписану нею власноручно. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1046-1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України (частина перша стаття 192 ЦК України). Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України). Такими випадками є стаття 193, частина четверта статті 654 ЦК України, Закон України від 16 квітня 1991 року № 959-ХІІ «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93, Закон України від 23 вересня 1994 року № 185/94 ВР «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України У встановлений розпискою строк, відповідач кошти не повернула, тому її борг перед позивачем складає 34363,42 грн., які і підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Крім того, у відповідності доч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Тому три проценти річних, які нараховуються на суму заборгованості становить 443,55 грн., які підлягають до стягнення з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданої позивачем квитанції розмір витрат по сплаті судового збору складає 640 грн., які і підлягають до стягнення з відповідача на його користь. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 34363,42 грн. основного боргу; 3% річних в сумі 443,55 грн. та судовий збір в сумі 640 грн., а всього 35\~446,97 грн.

Outcome: approved