Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1015 грн з кожного. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що малолітня [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку Служби у справах дітей Департаменту служб у справах дітей Харківської міської радияк така, що перебуває у складених життєвих обставинах, підставою взяття дитини на облік є інформація Слобідського відділу поліції ГУ НП в Харківській області від 28.11.2018 про те, що біля супермаркету «Чудо Маркет» по пр. Сталінграду, 12 в м. Харкові виявлена дівчинка приблизно шести років з батьком, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, дитина хотіла спати, просила батька йти додому, але той продовжував вживати алкогольні напої та не пам`ятав домашньої адреси. Дитина була доставлена до КНП «Міська клінічна лікарня № 30» з діагнозом гострий правобічний катаральний середній отит, у подальшому переведена до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 19» для обстеження. 25.03.2019 надійшла інформація Слобідського відділу поліції ГУ НП в Харківській області про те, що по вул. Ньютона, 6 в м. Харкові було виявлено дівчинку приблизно шести років, з матір`ю, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Дитина була голодна, налякана та не мала бажання йти додому. Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 04.04.2017 малолітня [PERSON] , [INFO] , була відібрана від батьків без позбавлення батьківських прав. Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 29.08.2017 малолітня [PERSON] , [INFO] , була повернута батькам. Позивач зазначає, що відповідачі неодноразово були визнані винними у вчиненні адміністративних правопорушень. На час звернення до суду дитина перебуває в КНП «МБЛ № 18», батьки протягом двох місяців не виявили наміру змінити своє ставлення до дитини. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 червня 2019 року провадження по справі відкрито, справу призначено до підготовчого судового засідання. Відповідачам надано строк на надіслання відзиву. Протягом встановленого судом строку відзив на позовну заяву відповідачами не наданий. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 липня 2020 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не визнала позовні вимоги, просила відмовити у їх задоволенні та пояснила, що коли у неї вилучали дитину вона була твереза, працівники поліції не проводили перевірку на стан сп`яніння. Дитина гуляла з братом, батько дитини був на роботі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не визнав позовні вимоги, просив відмовити у їх задоволенні та пояснив, що під час першого вилучення дитини він перебував у стані алкогольного сп`яніння, спиртні напої вживає не часто, є ветераном праці, жодних дій, які загрожують життю та здоров`ю дитини - не вчиняє. Вислухавши сторони, дослідивши надані докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] народилася [INFO] в м. Охтирка Сумської області, про що Великописарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Сумської області зроблено актовий запис № 40 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьками малолітньої є відповідачі у справі - [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 04 квітня 2017 року малолітню [PERSON] , [INFO] , було відібрано від батьків - [PERSON] та [PERSON] , без позбавлення батьківських прав та передано органу опіки та піклування Великописарівської районної державної адміністрації Сумської області для подальшого її влаштування. З батьків малолітньої дитини стягнуті аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн, щомісячно з кожного із батьків, починаючи стягнення з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною віку повноліття. Рішення набрало законної сили. Вказаним рішенням встановлено, що сім`я, у якій проживала малолітня [PERSON] , [INFO] , під соціальним супроводом служби у справах дітей Великописарівської райдержадміністрації Сумської області не перебувала. Поставлена на облік 13 січня 2017 року. За місцем свого проживання відповідачі характеризуються негативно, зловживають спиртними напоями, ніде не працюють, мало приділяють уваги вихованню малолітньої доньки, мати не може залишати дитину на батька. Крім того, [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство, розпивання спиртних напоїв у громадських місцях, сімейний дебош, невиконання батьками обов`язків щодо виховання дитини. До ЄРДР вносились дані про нанесення ним легких тілесних ушкоджень. [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків щодо виховання дитини. До суду неодноразово надходили кримінальні провадження по обвинуваченню [PERSON] у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 125 КК України, але закривались за відмовою потерпілої [PERSON] від обвинувачення. Зазначеним судовим рішенням встановлено, що дитина перебувала у Сумському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області. Стан здоров`я та фізичного розвитку дівчинки станом на час розгляду справи був задовільний. Рівень тривожності підвищений, самооцінка занижена, рівень загальних знань нижче віку. Дитина була свідком неодноразових бійок батьків в її присутності, а також побиття батьком бабусі, яка після цього була змушена виїхати до м. Харкова. У присутності дитини батьки розпивали спиртні напої, примушували дитину відкривати спиртне. У сім`ї не святкували День народження дитини, Новий рік та інші свята. Дитина потребує корекційно-відновлювальної роботи, занять із психологами з гармонізації психоемоційного стану, розвитку емоційно-вольової сфери та пізнавальних здібностей, формування навичок спілкування з оточуючими дорослими та однолітками. Повернення дитини в умови деструктивного сімейного спілкування може спровокувати у малолітньої нервові зриви, регрес у розвитку та поведінці. Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 29 серпня 2017 року дитину [PERSON] , [INFO] повернуто під батьківське піклування відповідачів [PERSON] та [PERSON] , припинено стягнення аліментів. Підставою для повернення дитини судом було те, що батьки дитини змінили свою поведінку, позитивно характеризуються за місцем свого проживання, створили належні умови для проживання та виховання дитини у будинку. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі після повернення дитини в сім`ю продовжують ухилятися від належного виконання своїх батьківських обов`язків, що підтверджується наступними дослідженими судом доказами. Як вбачається з інформації СППП Слобідського ВП ГУНП України в Харківській області від 28.11.2018 № 62/4512, 23 листопада 2018 року о 22:00 годині до чергової частини Слобідського відділу ГУНП України в Харківській області від оператора «102» надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Харків, пр. Героїв Сталінграда, 12 біля супермаркету «Чудо Маркет» були виявлена дівчинка приблизно 6 років з батьком, що перебував у стані алкогольного сп`яніння. Працівниками патрульної поліції було встановлено особу [PERSON] , [INFO] , його дочка [PERSON] , 2012 року народження дуже хотіла спати, просила батька піти додому, але [PERSON] продовжував вживати спиртні напої, з його слів він не пам`ятав домашньої адреси. Про вказані обставини було складено відповідний акт, дитина була доставлена до Харківської міської лікарні № 30. Згідно витягу № 8019 від 14 грудня 2018 року, малолітня [PERSON] , [INFO] , була доставлена в КНП «Харківська міська лікарня № 30» машиною швидкої медичної допомоги у супроводі працівника поліції з гострим правостороннім катаральним середнім отитом. 20 грудня 2018 року дитина була передана батьку, про що складено відповідний акт. Проте, після цієї події, поведінка батьків малолітньої дитини змінилась. Як вбачається з інформації СППП Слобідського ВП ГУНП України в Харківській області від 26 березня 2019 року № 62/1606, 25 березня 2019 року о 15:00 год. до чергової частини Слобідського відділу ГУНП України в Харківській області від оператора «102» надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Харків, вул. Ньютона, 6 , були виявлена дівчинка приблизно 6 років з матір`ю. Працівникам патрульної поліції мати дитини, яка перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння, відомості про себе не надала, сама дівчинка дуже хотіла їсти, була налякана, не бажала йти додому. Про вказані обставини складено відповідний акт, дитина доставлена до Харківської міської лікарні № 18. Згідно інформації Департаменту служб у справах дітей по Слобідському району від 28.03.2019 № 08-22/470/19, в стаціонарному відділенні КНП «Міська багатопрофільна лікарня № 18» з 25 березня 2019 року перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , яка доставлена бригадою швидкої медичної допомоги згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 23 березня 2019 року. 08 вересня 2017 року постановою Великописарівського районного суду Сумської області [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 178 КУпАП - перебування громадському місці у стані алкогольного сп`яніння в неохайному виді, з хиткою ходою, чим ображав людську гідність та громадську мораль. [PERSON] підданий адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту строком на 7 діб. Відповідно до інформації служби у справах дітей Великописарівської районної державної адміністрації родина [PERSON] та [PERSON] перебувала під соціальним супроводом у Великописарівському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, з ними проводилася робота щодо повернення дитини в сім`ю. З березня 2018 року родина на території Великописрівського району Сумської області не проживає. Згідно інформації КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 24» від 23 квітня 2019 року № 364/07-21/19, малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває під наглядом закладу охорони здоров`я з 30 травня 2018 року, батьки дитини свої обов`язки виконують не в повному обсязі. На час звернення позивача до суду малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває в КНП «Міська дитяча лікарня № 18» Харківської міської ради протягом двох місяців, батьки не виявили наміру змінити своє ставлення до дитини та її виховання, повернути дочку на спільне проживання в сім`ю. Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради надано висновок від 14 травня 2019 року № 356, в якому зазначено про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.4 ст. 155 СКУкраїни, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». За змістом роз`яснень, п.п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В матеріалах справи наявні докази винної поведінки відповідачів по відношенню до малолітньої дочки, а також вжиті щодо батьків заходи громадського впливу, зокрема - притягнення до адміністративної відповідальності, соціальний супровід родини, проведення роботи щодо належного виконання батьківських обов`язків з метою повернення дитини в сім`ю після відібрання. Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ( далі по тексту - ЄКПЛ) становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Як зауважив Європейський Суд з прав людини ( далі по тексту - ЄСПЛ) у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року). Зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. При цьому звертає увагу на те, що позивач у цій справі намагався побачити дитину та оскаржував заяву про позбавлення батьківських прав і цей факт міг свідчити про його інтерес до дитини. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. В своїй постанові у справі №214/1048/15-ц від 03.05.2018 року ВС звернув увагу на те, що у статті 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Також суд касаційної інстанції роз`яснив, що тлумачення частини другої статті 171 СК України свідчить, що вона закріплює випадки, коли думка дитини має бути вислухана обов`язково. До таких випадків належить і вирішення спору про позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України). Малолітній [PERSON] станом на час розгляду справи не виповнилося десяти років, у зв`язку з чим питання про доцільність позбавлення її батьків батьківських прав вирішується без урахування думки дитини, яка за своїм малолітнім віком не здатна сформулювати думку Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Суд вважає встановленим, що відповідачі свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками по відношенню до дочки, залишають дитину у небезпеці, поведінка відповідачів загрожує життю та здоров`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно з абз.2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Такого ж висновку і дійшов Вищий спеціалізований Суд України в ухвалі від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц ВССУ зауважив, що позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд вказав, що потрібно встановити винну поведінку батька щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а також те, чи можливо змінити його поведінку в кращу сторону попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а також сприяти захисту інтересів дитини щодо її права на батьківське піклування та перевірити ставлення дитини до свого батька. Верховний Суд в постанові від 24.10.2018 по справі №761/2855/17 також вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Під час розгляду даної справи судом встановлено, що прийняті судом та службою у справах дітей заходи, спрямовані на зміну ставлення батьків до виховання малолітньої дитини позитивних результатів не дали. Відповідачі продовжують вживати алкогольні напої у присутності дитини, у стані алкогольного сп`яніння перебувають у громадських місцях разом з дитиною, чим піддають загрозі її життя та нормальний розвиток, тому суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі малолітньої дитини. Європейський суд з прав людини в контексті статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, серед іншого зазначив, що головним критерієм при вирішенні таких справ є інтереси дитини, розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин, і відповідне рішення має підкріплюватись достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини (пункт 49 рішення від 18 грудня 2008 року в справі «Савіни проти України»). Також практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Зважаючи на те, що батьки не піклуються про фізичний та духовний розвиток своєї дочки, навчання та підготовку до самостійного життя, а також враховуючи що до відповідачів були застосовані більш м`які заходи попередження - відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, суд вважає позбавлення відповідачів батьківських прав таким, що відповідає інтересам малолітньої [PERSON] , [INFO] . Надані відповідачем [PERSON] характеристика союзу ветеранів самбо Харківської області та інформація про не перебування його на обліку КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не спростовують висновків суду та встановлених під час розгляду справи обставин. Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для попередження відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останньому положення ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд повно, всебічно та об`єктивно оцінивши обставини справи, приходить до висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують свідоме ухилення [PERSON] та [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків та доцільність позбавлення їх батьківських прав відносно малолітньої дочки. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 3 ст. 166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктами 1-3 ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи відсутність інформації щодо майнового стану відповідачів та те, що позбавлена батьківських прав особа не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, а також те, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, суд не вбачає підстав для звільнення відповідачів від обов`язку щодо утримання дитини, а тому вважає за необхідне вирішити питання щодо стягнення з відповідачів на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину з кожного, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За правилами ст. 141 ЦПК України судовий збір за розгляд даної справи підлягає стягненню з відповідачів в дохід держави у розмірі 704,80 гривень з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved