Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про повернення банківського вкладу, мотивуючи тим, що 28.10.2014р. між позивачем та відповідачем було укладено договір - заява №326933/67215/3-14 про банківський строковий вкладу «Нові гроші», відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний вклад грошові кошти в розмірі 2216,00доларів США, з процентною ставкою за вкладом 12,60% річних на період до фактичної дати отримання вкладником коштів банку. 19.11.2014р. між позивачем та відповідачем було укладено договір - заява №326933/74005/3-14 про банківський строковий вкладу «Нові гроші», відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний вклад грошові кошти в розмірі 1500,00доларів США, з процентною ставкою за вкладом 12,50% річних на період до фактичної дати отримання вкладником коштів банку. 17.12.2014р. між позивачем та відповідачем було укладено договір - заява №326933/82816/3-14 про банківський строковий вкладу «Нові гроші», відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний вклад грошові кошти в розмірі 1000,00доларів США, з процентною ставкою за вкладом 12,50% річних на період до фактичної дати отримання вкладником коштів банку. У день закінчення дії договорів позивач зявився до відділення №1 банку з метою отримання вкладу, однак отримав відмову від працівників банку у видачі коштів, оскільки відсутня іноземна валюта у касах банку. Так на письмове звернення позивача банк не надав відповідь взагалі. Просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 4716доларів США. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі з тих підстав, що відповідно до постанови НБУ сума видача готівки на добу одній особі обмежена в 15000,00грн., просила відмовити в їх задоволенні. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що 28.10.2014р. між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено договір - заява №326933/67215/3-14 про банківський строковий вкладу «Нові гроші», на який за заявою позивача банк зараховував готівкові кошти для зберігання у відповідності до п.1.1 зазначеного договору. Відповідно до квитанції №1 від 28.10.2014р. [PERSON] зарахував до банку «ПАТ «Фінанси та кредит» на депозитний рахунок №26308018195004 грошові кошти в сумі 2216,00доларів США. Відповідно до заяви №762 від 03.02.2015р. позивач звернувся у банк з заявою про видачу з його вкладного рахунку №26308018195004 коштів у звязку із закінченням договору. 19.11.2014р. між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено договір - заява №326933/74005/3-14 про банківський строковий вкладу «Нові гроші», на який за заявою позивача банк зараховував готівкові кошти для зберігання у відповідності до п.1.1 зазначеного договору. Відповідно до виписки по особовому рахунку за період від 19.02.2015р. [PERSON] зарахував до банку «ПАТ «Фінанси та кредит» на депозитний рахунок №26307018195005 грошові кошти в сумі 1500,00доларів США. Відповідно до заяви №769 від 19.02.2015р. позивач звернувся у банк з заявою про видачу з його вкладного рахунку №26307018195005 коштів у звязку із закінченням договору. 17.12.2014р. між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено договір - заява №326933/82816/3-14 про банківський строковий вкладу «Нові гроші», на який за заявою позивача банк зараховував готівкові кошти для зберігання у відповідності до п.1.1 зазначеного договору. Відповідно до заяви №3 від 17.12.2014р. [PERSON] зарахував до банку «ПАТ «Фінанси та кредит» на депозитний рахунок №26306018195006 грошові кошти в сумі 1000,00доларів США. Відповідно до заяви №786 від 17.03.2015р. позивач звернувся у банк з заявою про видачу з його вкладного рахунку №26306018195006 коштів у звязку із закінченням договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно із ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу(депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.3 ст. 1068 ЦК України, банк зобовязаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного документа. Відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідач не виконав своїх обовязків по поверненню суми депозитного вкладу, тому суд приходить до висновку, що дії відповідача є неправомірними та такими, що порушують права позивача, як вкладника, а отже позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за депозитним вкладом в розмірі 4716доларів США підлягають задоволенню. Не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за договором банківського вкладу в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від якого позивач звільнений при подачі позову до суду, сума судового збору, яка підлягає стягненню складає 1 процент від ціни позову, як передбачено Законом України «Про судовий збір», а саме 4716,00доларів США, що за курсом НБУ 21,169грн. станом на 10.06.2015р. складає, 99833,00грн., тобто 1 процент, це 998,33грн.

Outcome: approved