Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за водопостачання, посилаючись на те, що відповідач є власником квартири 59 в буд.18 по Сонячному кварталі в м.Марганець. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що [PERSON] є власником квартири, а позивач надає послуги з водопостачання та водовідведення. Відповідач набув право власності на квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 22.04.2014 року , відповідно до умов якого він визнав всі борги по комунальним послугам станом на 22.04.2014 року та зобовязався їх сплатити. 23.10.2014 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області було видано судовий наказ, який за заявою відповідача 20.11.2014 року скасовано, в звязку з [PERSON]В, не визнав борг, оскільки предявлено за межами строку позовної давності. Вважають, що строк позовної давності розпочинається з дати укладення договору купівлі-продажу, тому він не є пропущеним. Просить стягнути заборгованість в сумі 3352 грн.46 коп. та судові витрати. У судове засідання представник позивача та представник відповідача не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги представник позивача підтримала в повному обсязі, представник відповідача визнав частково, за останні три роки та просив суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач, який проживає за адресою [INFO], є абонентом Комунального підприємства „Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Дніпропетров-ської обласної ради». Так, судом по справі встановлено, що Позивач надає послуги водопостачання і водовідведення населенню. Громадяни, які користуються вищезазначеними послугами є абонентами і правові відносини регулюються затвердженими наказом Держжитлкомунгоспа України від 01.07.1994 року № 65 «Правилами користування системами комунального водопостачання і водовідведення в містах і селищах України»та затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення»та Цивільним кодексом України. Плата за послуги водопостачання та водовідведення повинна проводитись відповідачкою своєчасно на розрахунковий рахунок підприємства щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає розрахунковим. За зазначеною адресою відкрито особовий рахунок № 12-14-59 та станом на 1 листопада 2014 року рахується заборгованість в сумі 3352 грн.46 коп. без зазначення періоду її нарахування ( вхідний залишок 935 грн.98 коп. станом на січень 2010 року). Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності до ст.162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобовя-заний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст..257 ЦК України загальний строк позовної давності три роки. Із завою про видачу судового наказу позивач звернувся 30 вересня 2014 року, тому заборгованість , з урахування ст..257 ЦК України, повинна рахуватись за період з 30 вересня 2011 року по 30 вересня 2014 року, що згідно розрахунку складає 583 гривні 03 коп. Суд вважає не доведеними доводи позивача про початок перебіг строку позовної давності з моменту укладання договору купівлі-продажу квартири, оскільки як вбачається із п.18 договору від 22.04.2014 року в ньому не зазначено розмір заборгованості саме перед позивачем, яку визнав [PERSON], згідно договору 12-14-59 від 21.10.2010 року про надання послуг з центрального постачання холодної води і водовідведення, наданого позивачем на підтвердження позовних вимог, абонентом є [PERSON]. Продавцем квартири, при укладанні договору з [PERSON] був [PERSON], який набув право власності на зазначену квартиру на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З урахуванням того, що позивачем не надано доказів розміру заборгованості відповідача перед ним та обовязку відповідача саме в розмірі 3352 грн.46 коп. сплатити борг, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial