Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - Управління державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання особи такою що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності на підставі договору дарування посвідченого державним нотаріусом від 29.12.2008 року належить житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS]. З 22.11.1996 року та на даний час у вищезазначеному будинку зареєстрована [PERSON], [INFO], та з 26.10.2011 року зареєстрований [PERSON], [INFO]. З жовтня 2011 року, відповідачі жодного разу не з`являлися у вищезазначеному будинку за місцем своєї реєстрації. Реєстрація [PERSON], [PERSON] позбавляє позивача права належним чином розпоряджатися та користуватися своєю власністю. Просить суд визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Зобов`язати відділ Управління державної міграційної служби України в Херсонській області зняти з реєстрації [PERSON], [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про день розгляду справи у суді були повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON] на підставі договору дарування від 29.12.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Першої херсонської державної нотаріальної контори, є власником житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. З домової книги вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за вищезазначеною адресою, та як стверджує представник позивача по справі, відповідачі не проживають в будинку, їхні особисті речі за адресою відсутні. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідачі з 2011 року не проживають в будинку [ADDRESS] та жодного разу з того часу по теперішній за вищезазначеною адресою не з`являлися. Суд не має підстав для сумніву стосовно об'єктивності пояснень цих свідків, бо вони нічим не зацікавлені в наслідках розгляду цієї справи і їх пояснення об'єктивно співвідносяться з іншими доказами по справі. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідачів в спірному житловому приміщенні. Що стосується позовної вимоги про зобов'язання відділу Управління державної міграційної служби України в Херсонській області зняти відповідачів з реєстрації, суд приходить до висновку про те, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки вимоги до органу делегованих владних повноважень розглядаються за правилами адміністративного судочинства у разі необґрунтованої відмови в знятті з реєстрації осіб, щодо яких існує остаточне рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial