Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 397 019 грн. 51 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 5955 грн. 29 коп. В обґрунтування позову зазначив, що 23.05.2018 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Угоду про надання особистого кредиту №501029370. Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач зобов`язався надати відповідачеві кредит у сумі 293440,00 грн. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 293440,00 грн. У порушення умов договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 22.07.2021, має прострочену заборгованість 397019,51 грн., а саме: 250011,57 грн. - за кредитом; 48107,94 грн. - за відсотками. У зв`язку з систематичним порушенням боржником своїх обов`язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нараховано неустойку. Станом на 22.07.2021, розмір неустойки становить наступне: 7200,00 грн. штраф; 91700,00 грн. комісія. Аналіз норм ст. 266. ч. 2 ст. 258 ЦК України дає позивачу підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Відповідно до умов договору, у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання, стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованості по кредиту, заборгованості за відсотками та неустойкою. Представник позивача в судове засідання не з`явився, від неї в матеріалах справи мається заява про розгляд\~справи за її відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, зареєстроване місце проживання /перебування/ його невідоме, і тому викликалася в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч. 11\~ст. 128 ЦПК України\~відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст. 283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 11.10.2018 [PERSON] підписав анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Згідно оферти на укладання угоди про надання кредиту №501029370 від 23.05.2018 відповідач запропонував ПАТ «Альфа-Банк» укласти Угоду про надання кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, а саме: сума кредиту 293440,00 грн., процентна ставка за користування кредитом 13,99 % річних, тип процентної ставки - фіксована. Дата остаточного повернення кредиту 23.05.2022. Для зарахування коштів, спрямованих на повернення заборгованості за Угодою про надання кредиту пропонує використовувати рахунок № [NUMBER] відкритий у ПАТ «Альфа-Банк»/а.с.5/. Відповідно до додатку № 1, що є невід`ємною частиною угоди, сторони визначили графік платежів по кредиту, відсотки за його користування, суми комісійної винагороди/а.с.7/. Згідно виписки по особовому рахунку, відповідач отримав 293440,00 грн. кредиту/а.с.13-43/. В порушення умов Договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав. Згідно з наданим Банком розрахунком відповідач станом на 22.07.2021 має заборгованість за договором кредиту №501029370 у розмірі 397\~019, 51 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 250\~011, 57 грн., заборгованості по відсотках в сумі 48\~107, 94 грн., заборгованості по комісії 91\~700, 00 грн. та заборгованості по штрафам в сумі 7\~200, 00 грн./а.с.12/. Відповідачем вказаний розрахунок не спростовано. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у відповідності до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, як передбачено ст. 527 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Таким чином факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитним договором (який є чинним). Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору ЦК України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. Як встановлено судом, позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши кредит, а останній не належним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, допустивши заборгованість. Щодо заявлених вимог в частині стягнення неустойки (штрафу, пені), суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Частиною 1 ст.624 ЦК України передбачено, що якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. З положень ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» слідує, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. В п.19 Постанови від 05.09.2019 по справі № 908/1501/18 Верховний Суд, надаючи правову оцінку правомірності нарахування пені, зазначив, що зобов`язання зі сплати пені має визначатися згідно з укладеним сторонами договором, інакше буде порушуватися принцип свободи договору, оскільки сторони вправі і не передбачати будь-яких санкцій за порушення строків розрахунку. Отже, якщо сторони не передбачили умовами договору можливість сплати пені за порушення строків виконання зобов`язань та не визначали її розміру, то у суду відсутні підстав для стягнення пені у розмірі, не погодженому в договірному порядку та прямо не встановленому законом. Як вбачається з матеріалів справи ні в оферті, ні в акцепті, ні в анкеті-заяві сторони не передбачили відповідальність за порушення зобов`язання у вигляді неустойки (штрафу, пені). За вказаних обставин позовні вимоги в частині стягнення неустойки (штрафу, пені) задоволенню не підлягають. Крім того, як вбачається з розрахунку, неустойка розрахована за період з 23.09.2018 по 23.02.2020, а з позовом банк звернувся 10.08.2021, таким чином у відповідності до вимог ст.ст. 258,266 ЦК України, неустойка розрахована за термін більш ніж один рік до дня звернення до суду. Також позивачем не надано будь-яких розрахунків щодо порядку визначення розміру неустойки. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом,\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на викладене, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що права позивача були порушені відповідачем в зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, тому позовні вимоги підлягають задоволенню лише в частині стягнення 389 819,51 грн.\~яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 250\~011, 57 грн., заборгованості по відсотках в сумі 48\~107, 94 грн., заборгованості по комісії 91\~700,00 грн. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 5\~955, 29 грн., оскільки вимоги позивача задоволено частково, а саме на 98,19 % (389\~819,51*100:397019,51), тому з відповідача на користь АТ «Альфа-Банк» підлягає стягненню судовий збір в сумі 5\~847, 50 грн. (5955,29х98,19:100).

Outcome: partial