Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про визнання права прав та обов'язків забудовника. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що [INFO] помер його рідний брат [PERSON], окрім позивача інших спадкоємців нема. На підставі рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради трудящих №364 від 24.02.1958 року про відвід земельної ділянки за договором від 12.06.1959 року Відділом комунального господарства Амур-Нижньодніпровського району [PERSON] було надано у безстрокове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності по [ADDRESS]. На відведеній земельній ділянці він побудував житловий будинок А-1 загальною площею 18,5 м.кв., житловою площею 18,5 м.кв. (площа забудови 25,1 м.кв.), гараж Б, літню кухню В, сарай Г, та після закінчення будівництва зареєстрував своє місце проживання в даному домоволодінні та став проживати в ньому. Рішенням Амур-Нижньодніпровської районної ради від 22.04.1958 року адреса домоволодіння була змінена з [ADDRESS] на [ADDRESS]. Як зазначає позивач, у 2006 році у встановленому законом порядку він звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого брата, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва у зв'язку з тим, що домоволодіння [ADDRESS] не було введено в експлуатацію та право власності на нього не зареєстровано до теперішнього часу. Для вводу в експлуатацію позивач у 2010 році звернувся до КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради та отримав висновок про технічний стан приватного житлового будинку садибного типу, дачного будинку, садового будинку з господарськими будівлями і спорудами №6/150 від 15.10.2010 року, на приватний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], складений у відповідності до Постанови КМУ №1035 від 09.09.2009 р. «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими будівлями і спорудами, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт». Зважаючи на те, що вказані будівлі побудовані його братом, який на теперішній час є померлим, і через відсутність первинної реєстрації права власності на спадкодавця позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Для підготовки проекту рішення виконавчого комітету міської ради про оформлення на ім'я позивача права приватної власності на вказане домово лодіння він звернувся із заявою до міського голови М.Дніпропетровська та отримав відповідь про те, що для визнання за ним права власності на домоволодіння необхідно звернутися до суду. Рішенням Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська від 30.05.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.07.2013 року видно, позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог про встановлення факту належності права власності та визнання права власності на спадкове майно. З ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.07.2013 року також вбачається, що спадкодавець (брат позивача [PERSON]) здійснював будівництво житлового будинку згідно із законом (на відведеній у встановленому законом порядку для будівництва земельній ділянці), але не здав будинок в експлуатацію, а тому його права та обов'язки, як забудовника, входять до спадку, що підтверджується і роз'ясненнями Верховного Суду України, які викладені в п.8 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року. Посилаючись на дані обставини позивач просив суд визнати за ним, [PERSON], в порядку спадкування за законом права та обов'язки забудовника житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті брата [PERSON], який помер [INFO]. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, проти заочного рішення не заперечував. Представник позивача позов підтримав у повному обсязі та зазначив, що спадкодавець - брат позивача [PERSON], здійснював будівництво житлового будинку згідно із законом, але не здав будинок в експлуатацію, а тому його права та обов'язки, як забудовника, входять до спадкової маси. Представник відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Представники третьої особи - Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи - Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, якою просив справу слухати у його відсутність, рішення постановити на розсуд суду. Вислухавши пояснення позивача та його представник, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер рідний брат позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, а також права та обов'язки, які виникли після його смерті. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не були надані правовстановлюючі документи на спадковий будинок. На підставі рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради трудящих №364 від 24.02.1958 року про відвід земельної ділянки за договором від 12.06.1959 року Відділом комунального господарства Амур-Нижньодніпровського району [PERSON] було надано у безстрокове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності по [ADDRESS]. На відведеній земельній ділянці він побудував житловий будинок А-1 загальною площею 18,5 м.кв., житловою площею 18,5 м.кв. (площа забудови 25,1 м.кв.), гараж Б, літню кухню В, сарай Г, та після закінчення будівництва зареєстрував своє місце проживання в даному домоволодінні та став проживати в ньому. Рішенням Амур-Нижньодніпровської районної ради від 22.04.1958 року адреса домоволодіння була змінена з [ADDRESS] на [ADDRESS]. Як зазначає позивач, у 2006 році у встановленому законом порядку він звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого брата, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва у зв'язку з тим, що домоволодіння [ADDRESS] не було введено в експлуатацію та право власності на нього не зареєстровано до теперішнього часу. Для вводу в експлуатацію позивач у 2010 році звернувся до КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради та отримав висновок про технічний стан приватного житлового будинку садибного типу, дачного будинку, садового будинку з господарськими будівлями і спорудами №6/150 від 15.10.2010 року, на приватний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], складений у відповідності до Постанови КМУ №1035 від 09.09.2009 р. «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими будівлями і спорудами, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт». Зважаючи на те, що вказані будівлі побудовані братом позивача, який на теперішній час є померлим, і через відсутність первинної реєстрації права власності на спадкодавця позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Для підготовки проекту рішення виконавчого комітету міської ради про оформлення на ім'я позивача права приватної власності на вказане домово лодіння він звернувся із заявою до міського голови М.Дніпропетровська та отримав відповідь про те, що для визнання за ним права власності на домоволодіння необхідно звернутися до суду. Рішенням Амур-Нижньодніпровського суду м.Дніпропетровька від 30.05.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.07.2013 року видно, позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог про встановлення факту належності права власності та визнання права власності на спадкове майно. З ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.07.2013 року також вбачається, що спадкодавець (брат позивача [PERSON]) здійснював будівництво житлового будинку згідно із законом (на відведеній у встановленому законом порядку для будівництва земельній ділянці), але не здав будинок в експлуатацію, а тому його права та обов'язки, як забудовника, входять до спадку, що підтверджується і роз'ясненнями Верховного Суду України, які викладені в п.8 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи, що позивач належним чином прийняв спадщину після смерті свого брата [PERSON], який помер [INFO], суд вважає визнати за [PERSON] права та обов'язки забудовника житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після [PERSON].

Outcome: approved