Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить усунути йому перешкоди у користуванні домоволодінням та земельною ділянкою, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , шляхом зобов`язання відповідача за її рахунок знести самочинно збудовану інженерну споруду септик-вигріб, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що належить відповідачу та розташований на відстані 12 метрів від джерела водопостачання домогосподарства позивача, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач самовільно, без будь-яких дозвільних документів побудувала вказаний септик на відстані 12 метрів від джерела водопостачання його домоволодіння, яким користується родина позивача, тим самим створюючи йому вищевказані перешкоди. Ухвалою судді від 08.07.2021 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з тих же підстав та пояснив, що звертався до представника відповідача з проханням перенести вказаний септик-вигріб на відстань 20 метрів від його колодязя, однак отримав відмову. На думку позивача, стічні води з даного септику-вигребу можуть забруднювати воду його колодязя. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, а саме визнав, що септик-вигріб було побудовано на відставні 12 метрів від колодязя позивача та пояснив, що являється сином відповідача і саме він займався виконанням робіт з влаштування наведеного септику-вигребу на земельній ділянці, що належить відповідачу та розташована за адресою: [ADDRESS] . Земельні ділянки сторін знаходяться по сусідству та є суміжними. Вигрібну яму ним було побудовано на відстані 12 метрів від колодязя позивача, у зв`язку із її вигідним місцем розташування та оскільки він не знав про існування норм, які вимагають, щоб будівництво вигрібних ям відбувалось на відстані 20 метрів від джерел водопостачання. Водночас, стіни даної вигрібної ями герметично забетоновано, тому, на думку представника відповідача, стічні води не можуть потрапляти до колодязя позивача. До того ж позивачем не доведено в суді, що стічні води з септику-вигребу відповідача потрапляють до його колодязя. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду з листом, згідно якого просить справу розглянути без його участі (а.с. 32, 36). Заслухавши пояснення\~учасників судового\~процесу,\~вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.03.2021 є власником домоволодіння, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із чим користується земельною ділянкою, площею 0,2500 га, кадастровий номер 1825080601:01:001:0205, яка розташована за цією ж адресою та на якій розміщені належні позивачу будинок і споруди (а.с. 7, 9-11). Відповідач є\~власником суміжного\~домоволодіння,\~розташованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~Дані обставини\~підтверджуються листом\~Радомишльської міської\~ради №01-28/3218\~від 27.11.2020\~(а.с.\~16)\~та визнаються\~учасниками справи. Також судом встановлено, що відповідач на відстані 12 метрів від джерела водопостачання вищевказаного домогосподарства позивача побудувала септик. Даний факт визнається учасниками судового процесу та підтверджується актом обстеження влаштування каналізаційного антисептика по [ADDRESS] від 12.01.2021, згідно якого за цією адресою відповідачем самовільно побудовано каналізаційний антисептик без відповідних дозвільних документів на відстані 12 метрів від джерела водопостачання (шахтного колодязя) [PERSON] (а.с. 14-15). Частиною першою 1 статті 50 Конституції України гарантовано право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Відповідно до частини першої статті 103 Земельного кодексу України власники та користувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Частиною другою статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Відповідно до\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» підприємства, установи, організації та громадяни при розробленні і використанні нових технологій, проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції та технічному переобладнанні підприємств, виробничих об`єктів і споруд будь-якого призначення, плануванні та забудові населених пунктів, курортів, проектуванні і будівництві каналізаційних, очисних, гідротехнічних споруд, інших об`єктів зобов`язані дотримувати вимог санітарного законодавства. Відповідно до частини 1.1. розділу I Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.03.2011 №145, вигрібна яма (вигріб) - інженерна споруда у вигляді поглиблення в землі, виконана з водотривкого матеріалу, призначена для збирання та зберігання рідких відходів, наземна частина якої обладнана щільно прилягаючою кришкою та решіткою для відокремлення твердих відходів. Частиною 2.21. розділу II Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць визначено, що рідкі відходи, що утворюються у житлових та громадських будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах (вигребах). У разі наявності дворових вбиралень вигрібна яма може бути спільною. Вигріб повинен бути водонепроникним та мати щільно прилягаючу кришку. Об`єм вигребу розраховується виходячи з чисельності населення, що ним користується. Вигреби необхідно очищати у міру їх заповнення. Перевезення рідких відходів з вигребів та розміщення їх на території приватних володінь, а також використання їх як добрива в сільському господарстві забороняється. Згідно з частиною 2.22. розділу ІІ Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. В умовах нецентралізованого водопостачання вигреби на території присадибної ділянки повинні бути віддалені від індивідуальних колодязів і каптажів джерел на відстань не менше 20 м, при цьому відстань від вигребів до громадських колодязів і каптажів джерел повинна бути не менше 50 м. При цьому слід враховувати напрямок схилу ділянки. Отже, судом встановлено, що спірна господарська споруда септик-вигріб указаним вище вимогам не відповідає. Таким чином, встановлення судом факту порушення відповідачем вимог санітарного законодавства при спорудженні септика-вигребу об`єктивно вказує про наявність перешкод позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном та порушення його права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, що в свою чергу, є підставою для повного задоволення позовних вимог. Також у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 908 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved