Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, у зв`язку з продовженням навчання. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем, від якого народився син [PERSON] , [INFO] . Оскільки син проживає з нею, перебуває на її утриманні, навчається в Політехнічному коледжі Криворізького національного університеті на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 від всіх доходів відповідача, до досягнення ним 23 річного віку на термін навчання до 30.06.2025 року. Ухвалою суду від 30.06.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому він вимоги позивача визнав частково, просив суд стягнути з нього аліменти на утримання його сина до закінчення його навчання, у розмірі 1000,00 гривень. У судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена вчасно та належним чином. Подала клопотання, який уточнила позовні вимоги та остаточно просила суд: стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним двадцяти трьох річного віку на термін навчання до [INFO] в твердій грошовій сумі, в розмірі 2,500 грн. щомісячно. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду цивільної справи був повідомлений завчасно та належним чином, просив суд розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися до зали судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем. Відповідно довідки Казанківської селищної ради від 22.05.2020 року № 597/03-21, позивач [PERSON] , 1982 року народження, зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , та в склад її сім`ї входить [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , навчається на ІІІ курсі денного відділення Політехнічного коледжу Криворізького національного університету за спеціальністю «Автоматизація та комп`ютерно-інтегровані технології», на бюджетній основі, на базі 9 класів. Наказ про зарахування № 138 від 01.08.2017 року. Стипендія не нараховується, проживає в гуртожитку. Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. Згідно довідки про закінчення виконавчого провадження № 22833964 від 28.01.2020 року, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягувалися аліменти на утримання сина [PERSON] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 21.08.2003 року до досягнення ним повноліття. Заборгованість по аліментам станом на дату закриття виконавчого провадження відсутня. Як вбачається з довідки Державної установи «Криворізька виправна колонія № 80» №80/16-95 від 16.07.2020 року, відповідач [PERSON] є старшим прапорщиком внутрішньої служби та проходить службу в Державній установі «Криворізька виправна колонія № 80» на посаді молодшого інспектора відділу нагляду. З огляду на довідку про доходи від 15.07.2020 року № 21, відповідач за період з квітня 2020 року по червень 2020 року отримав заробітну плату у розмірі 28268,83 грн., в тому числі: 10083,52 грн. за квітень 2020 року, 9230,88 грн. за травень 2020 року; 8954,43 грн. за червень 2020 року. Оцінюючи встановлені обставини та докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст.199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених уст. 182 цього Кодексу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом ст.199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання покладено на обох батьків. Відповідно до ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Пункт 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В той же час, наведеними вище правовими нормами не передбачено встановлення граничних меж до розміру аліментів (як наприклад: не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму чи інше), оскільки аліменти стягуються на повнолітню дитину на період продовження навчання, а приписи ч. 2 ст. 182 СК України застосовуються при вирішенні правовідносин щодо розміру аліментів відносно дитини, яка не досягла повноліття. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Як вбачається з встановлених судом обставин, син позивачки проходить навчання в м.Кривий Ріг, відповідно, має витрати на проїзд до навчального закладу. Проживає в гуртожитку, проте будь-якої інформації щодо вартості проживання, матеріали справи не місять. При цьому, суд враховує безоплатність навчання [PERSON] . Будь-яких належних та допустимих доказів понесених витрат позивачем у зв`язку із навчанням сина та її розміру доходів, суду не надано. В той же час, вирішуючи дані правовідносини між сторонами, суд враховує, що дитина має отримати освіту, направлену на її загальний культурний розвиток і завдячуючи якій дитина могла б, виходячи із рівності можливостей, розвивати свої здібності і особисте судження, а також усвідомлення моральної і соціальної відповідальності та стати корисним членом суспільства. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кого покладена відповідальність за її освіту та навчання. Така відповідальність у першу чергу покладена на обох батьків. За наведених обставин, суд приходить до висновку щодо необхідності задовольнити позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів з відповідача на дитину, яка продовжує навчання. Визначаючи розмір аліментів, суд керується ч.1 ст.182 СК України, та враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Доказів, які б стверджували ті обставини, що відповідач є непрацездатним, з незадовільним станом здоров`я, офіційно має інших утриманців, суду відповідачем не надано, не здобуто таких і в ході судового розгляду. Крім того, доводи про утримання відповідачем [PERSON] та [PERSON] судом не приймаються, оскільки відповідачем не доведено з останніми родинних відносин. Виходячи із доказів наявних в матеріалах справи, суд враховуючи, що відповідач отримує доходи вважає можливим стягнути з нього аліменти на утримання його повнолітнього сина, який продовжує навчання в твердій грошовій сумі, яка повинна дорівнювати 1000,00 грн. При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі щодо стягнення аліментів з відповідача на період досягнення [PERSON] 23 річного віку на термін навчання до 30.06.2025 року, оскільки як встановлено судом, та стверджено наявними у справі доказами, [PERSON] досягне 23 річного віку [INFO] . При цьому, термін навчання його закінчується 30.06.2021 року. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, на період навчання, тобто до 30.06.2021 року, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 річного віку. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» у справах про стягнення аліментів позивачі під час розгляду справи звільняються від сплати судового збору. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. в дохід держави.

Outcome: partial