Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 29705 грн. 89 коп.. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 24 жовтня 2013 року на суму 22400,00 грн., зі строком повернення до 24 жовтня 2016 року. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір факторингу № 22/12/14/1-2, у відповідності до умов якого, ПАТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право грошових вимог в тому числі і до відповідача. Позивач зазначає, що у звязку із неналежним виконанням договірних кредитних зобовязань відповідачем, загальна сума заборгованості за укладеним договором становить 29705,89 грн., а враховуючи ту обставину, що у добровільному порядку [PERSON] не бажає виконувати взяті на себе зобовязання, тому змушений звернутися до суду за захистом своїх майнових прав та інтересів. Позивач був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Повідомлений належним чином відповідач [PERSON] (у відповідності до ст.ст. 74 76 ЦПК України), не повідомила про причини своєї неявки, а також про зміну свого місця проживання (ч. 1 ст. 77 ЦПК України), належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі є обовязковим (ст. 158 ЦПК України), у разі неповідомлення суду про причини неявки у судове засідання вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин (ч. 2 ст. 77 ЦПК України), участь у справі є процесуальним правом таких осіб (ст. 27 ЦПК України), а згідно за ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належить змагальність сторін та доведення суду переконливості своїх доводів (повідомлення про судове засідання є елементом змагальності та обовязком суду), тому, на думку суду, неявка відповідача в судове засідання та неповідомлення ним про причини своєї неявки свідчить проте, що відповідач розпорядився своїми процесуальними правами шляхом не брати участь у судовому засіданні та не користуватися наданими йому процесуальними правами ( передбаченими ст.ст. 11, 27, 31, 60, 128, 131, 158, 168 ЦПК України). Згідно ст. 224 ЦПК України суд, зі згоди представника позивача, проводить\~\~ заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 24 жовтня 2013 року, згідно умов якого [PERSON] одержала у тимчасове платне користування грошову суму в розмірі 22400,00 грн., з датою повернення до 24 жовтня 2016 року, із встановленим графіком сплати чергових платежів (а.с. 5-10). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір факторингу № 22/12/14/1-2, у відповідності до умов якого, ПАТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право грошових вимог в тому числі і до відповідача (а.с. 32-38). Таким чином, у звязку із укладання зазначеного вище Договору факторингу № 22/12/14/1-2 від 22 грудня 2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло прав кредитора по відношенню до [PERSON] за укладненими між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 24 жовтня 2013 року, на підставі ст.ст. 1077-1082, 1084 ЦК України. У звязку із неналежним виконанням умов Договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 24 жовтня 2013 року, заборгованість відповідача станом на 20 серпня 2015 року за цим договором становить 29705,89 грн., яка складається із: залишок заборгованості за кредитом 21716,20 грн., відсотки за користування кредитом 2,32 грн., комісія за обслуговування кредиту 7\~987,37 грн. (а.с. 29). Відповідно до ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України, яка зазначає, що обставини, визнані сторонами\~\~ та іншими особами, які беруть участь у справі, не\~підлягають доказуванню. Стаття ст. 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими \~коштами встановлюється \~\~договором, \~\~законом \~\~або \~\~іншим \~\~актом цивільного законодавства. Згідно змісту ч. 1 ст. 527 ЦПК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобовзання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення боржником зобовязання він відповідно до ст. 549, 1050 ЦК України зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли договірні кредитні зобовязання і позивачем доведено наявність фактів порушення відповідачем умов виконання Договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 24 жовтня 2013 року, у звязку із чим виникла заборгованість на загальну суму в розмірі 29705,89 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Таким чином, позов є обрунтованим і підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.\~\~ Враховуючи зазначені вимоги Закону, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача, а саме 1218,00 грн. судового збору.

Outcome: approved