Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказував, що 18.04.2013 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № 0599.09.00.2055 відповідно до умов якого банк зобовязався надити відповідачу кредитні кошти у розмірі 215 249,10 грн., а відповідач повернути кредит до 17.04.2014 року і сплатити проценти. Посилаючись на порушення відповідачем взятих на себе зобовязань в частині дотримання строків повернення кредиту та сплати процентів, позивач просив стягнути з останнього на свою користь заборгованість, яка станом на 19.02.2015 року становить 180 335,98 грн. та складається з 129 788,10 грн. основного боргу та 50 547,88 грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за період з 20.02.2014 року по 19.02.2015 рік., а також судовий збір в розмірі 1 803,36 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з урахуванням сплачених відповідачем сум заборгованості в розмірі 7 788,10 грн. від 27.04.2015 року та в розмірі 42 000 грн. від 27.11.2015 року. Відповідач в судове засідання не зявився, 01.12.2015 року звернувся до суду із заявою про часткове визнання позову на суму 130 547,88 грн. з яких 80 000 грн. основного боргу та 50 547,88 грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за період з 20.02.2014 року по 19.02.2015 рік, додавши до заяви копію квитанції від 27.04.2015 року про сплату 7 788,10 грн. та копію квитанції від 27.11.2015 року в розмірі 42 000 грн. Враховуючи, що представник відповідача належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, а також наявність вищевказаної заяви про часткове визнання позову, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 18.04.2013 року між сторонами по справі укладено кредитний договір № 0599.09.00.2055 відповідно до умов якого банк зобовязався надити відповідачу кредитні кошти у розмірі 215 249,10 грн., а відповідач повернути кредит до 17.04.2014 року, сплатити проценти та комісії. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Положеннями ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором невстановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що з урахуванням виплат згідно квитанцій від 27.04.2015 року на суму 7 788,10 грн. та від 27.11.2015 року на суму 42 000 грн. перед відповідачем наявна заборгованість в розмірі 130 547,88 грн., яку останній визнав у поданій ним заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги, які підтримала представник позивача в судовому засіданні з урахуванням виплачених сум та задовольнити позов про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобовязанням у розмірі 130 547,88 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог, тобто в сумі 1 305,48 грн. судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: partial