Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за закономпосилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON], про що 04 жовтня 2013 року видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Померлим 05 червня 1999 року було складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 138, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, є [PERSON] та [PERSON]. Дочка померлого [PERSON], спадкоємиця згідно заповіту, у визначений законом термін відмовилась від належної їй частки у спадщині. Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини не надходило, відповідно до повідомлення Полтавської районної державної нотаріальної контори від 30 січня 2015 р №283/02-14. На підставі заповіту, посвідченого секретарем виконкому Щербанівської сільської ради народних депутатів Полтавського району Полтавської області, на ім'я позивача державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори 30 січня 2015 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Згідно зазначеного свідоцтва про право на спадщину, спадщина складається з приватизованої земельної ділянки, загальною площею 0,0744 га, яка розташована на території [ADDRESS], кадастровий номер 5324087704:04:001:0301, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ПЛ №006483, Виданого Щербанівською сільською радою 09.02.1998 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №1049. В той же час, в свідоцтві про право на спадщину до складу спадкового майна, що перейшло позивачу в порядку спадкування, не було включено житловий будинок, господарських будівель та споруд, що належали померлому відповідно до довідки Щербанівської сільської ради №711 від 07.02.2014 року та запису в по господарській книзі №36, особовий рахунок [NUMBER], що пов'язано з наступним. За час свого життя померлий не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на зазначений житловий будинок, господарські будівлі та споруди що знаходиться в [ADDRESS] та виготовити на власне ім'я державний акт на право власності. Позивач, є спадкоємцем за заповітом всього майна померлого, що складається з житлового будинку «А-1,а» загальною площею 52,7 кв.м., житловою-27,7 кв.м.; літня кухня «Б»; гараж «Б1»; сарай «В», погріб «в», колодязь «№1, а також приватизованої земельної ділянки, загальною площею 0,0744 га, яка розташована на території [ADDRESS], кадастровий номер 5324087704:04:001:0301, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ПЛ №006483, виданого Щербанівською сільською радою 09.02.1998 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №1049. Проте померлий за час свого життя не встиг здійснити державну реєстрацію прав на земельну ділянку та виготовити державний акт на право власності. Згідно заповіту спадкоємцем всього майна, в тому числі земельної ділянки, після смерті [PERSON] є [PERSON]. Проте, враховуючи те, що право на будинок, господарські будівлі та споруди не було зареєстровано за померлим, позивач не має можливості зареєструвати їх на своє ім'я. В зв'язку з чим змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не з»явився, надавши суду заяву з проханням розглянути дану справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Представник: відповідача Щербанівської сільської ради Полтавського району, третя особа: Полтавська районна державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явились надавши суду заяви з проханням справу слухати у їх відсутність, та не висловили заперечень проти позову. Суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся сторін по наявним матеріалам справи та за наявності від них відповідних заяв. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON], про що 04 жовтня 2013 року видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Померлим 05 червня 1999 року було складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 138, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, є [PERSON] та [PERSON]. Дочка померлого [PERSON], спадкоємиця згідно заповіту, у визначений законом термін відмовилась від належної їй частки у спадщині. Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини не надходило, відповідно до повідомлення Полтавської районної державної нотаріальної контори від 30 січня 2015 р №283/02-14. На підставі заповіту, посвідченого секретарем виконкому Щербанівської сільської ради народних депутатів Полтавського району Полтавської області, на ім'я позивача державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори 30 січня 2015 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Згідно зазначеного свідоцтва про право на спадщину, спадщина складається з приватизованої земельної ділянки, загальною площею 0,0744 га, яка розташована на території [ADDRESS], кадастровий номер 5324087704:04:001:0301, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ПЛ №006483, Виданого Щербанівською сільською радою 09.02.1998 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №1049. В той же час, в свідоцтві про право на спадщину до складу спадкового майна, що перейшло позивачу в порядку спадкування, не було включено житловий будинок, господарських будівель та споруд, що належали померлому відповідно до довідки Щербанівської сільської ради №711 від 07.02.2014 року та запису в по господарській книзі №36, особовий рахунок [NUMBER], що пов'язано з наступним. За час свого життя [PERSON] не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на зазначений житловий будинок, господарські будівлі та споруди що знаходиться в [ADDRESS] та виготовити на власне ім'я державний акт на право власності. Позивач, є спадкоємцем за заповітом всього майна померлого, що складається з житлового будинку «А-1,а» загальною площею 52,7 кв.м., житловою-27,7 кв.м.; літня кухня «Б»; гараж «Б1»; сарай «В», погріб «в», колодязь «№1, а також приватизованої земельної ділянки, загальною площею 0,0744 га, яка розташована на території [ADDRESS], кадастровий номер 5324087704:04:001:0301, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ПЛ №006483, виданого Щербанівською сільською радою 09.02.1998 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №1049. [PERSON] за час свого життя не встиг здійснити державну реєстрацію прав на земельну ділянку та виготовити державний акт на право власності. Згідно заповіту спадкоємцем всього майна, в тому числі земельної ділянки, після смерті [PERSON] є [PERSON]. Проте, враховуючи те, що право на будинок, господарські будівлі та споруди не було зареєстровано за померлим, позивач не має можливості зареєструвати їх на своє ім'я. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Outcome: approved