Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, 17.01.2019 року шлюб між його батьками було розірвано. Його матір`ю\~ є відповідач по справі. Після розірвання шлюбу його батьків він залишилась проживати з батьком. Він зараз є повнолітнім, та навчається в Запорізькому державному медичному університеті, термін навчання до 30.06.2026 р. Тому просить суд стягувати аліменти з [PERSON] на його користь та на його утримання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), до закінчення навчання в Запорізькому державному медичному університеті, термін навчання до 30.06.2026 р., але не більше ніж як до досягнення ним двадцяти трьох років. В судове засідання позивач [PERSON] , його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилалась на обставини зазначені в позові. В судове засідання\~ відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає. Ухвалою суду від 12 квітня 2021 року відкрито провадження по справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] , [INFO] , дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 03 (а.с.4). Згідно до акту № 91 від 09.03.2021 р. позивач проживає за адресою [ADDRESS] з батьком [PERSON] (а.с.6). На сьогоднішній день позивач навчається на денному відділенні Запорізькому державному медичному університеті, термін навчання до 30.06.2026 р., дана обставина підтверджується довідкою від 16.11.2020 р. № 525 виданою деканом факультету Ю.Ф. Полковніковим (а.с.7). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних\~ дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 Сімейного кодексу України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно до роз`яснень наданих у п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують\~ навчатися\~ після досягнення повноліття (незалежно від форми\~ навчання),\~ виникає\~ за\~\~ обов`язкової\~\~ сукупності\~\~ таких юридичних фактів:\~ досягнення дочкою,\~ сином віку,\~ який перевищує 18,\~ але є меншим 23 років;\~ продовження ними навчання;\~ потреба у зв`язку\~ з\~ цим\~ у\~ матеріальній допомозі;\~ наявність\~ у\~ батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. В судовому засіданні встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина, який продовжує навчання не надає, син навчається на денній формі навчання, та те що позовні вимоги відповідачем визнані, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме до стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки доходу. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. суд дійшов наступного: Частинами 1-4 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 8ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97). Судом встановлено, що 13.03.2021 між позивачем та адвокатом Куценко В.В. укладено договір про надання правової допомоги, але адвокатом не надано документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір»\~ із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 гривень на користь держави.

Outcome: approved