Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про невиконання відповідачем взятих на себе за борговими розписками від 25.04.2012 р. ,15.06.2012 р. від 12.10.2012 р.; від 14.12.2012 р., зобовязань, та вимогою про стягнення з останнього на його користь грошового боргу у розмірі 8.185.878,78 що складаються: з суми основного боргу в розмірі 4.703.474,62 грн.; проценти від суми позики в розмірі 2.898.053,04 грн. три проценти річних в розмірі 584.351,12 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 6890,00 грн. Позивач та його представник в судове засідання не з»явилися, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги позову підтримали в повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. У відповідності до положень ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно з положеннями ст. 629 ЦК України, договір є обовязків до виконання сторонами. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд також враховує положення ст.ст.610 та 625 ЦК України, відповідно до яких порушенням зобовязання є його невиконання, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як вбачається з положень ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Положеннями ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем та відповідачем були укладені договори позики, що підтверджується розпискою від 25.04.2016 р. на загальну суму 41180,00 (сорок одна тисяча сто вісімдесят) доларів США, згідно якої 2000,00 (дві тисячі) доларів США повинні були повернути не пізніше 30.12.2012 р.. 10300,00 (десять тисяч триста) доларів США повинні були повернути не пізніше 23.06.2012 р., 28880,00 (двадцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят) доларів США повинні були повернути не пізніше 18.06.2012 р.; розпискою від 15.06.2012 р. на суму 12800,00 (дванадцять тисяч вісімсот) доларів США, згідно якої грошові кошти повинні були повернути в повному обсязі не пізніше 25.06.2012 р.; розпискою від 12.10.2012 р. на загальну суму 75000,00 (сімдесят п'ять тисяч) доларів США, згідно якої 12000,00 (дванадцять тисяч) доларів США повинні були повернуті не пізніше 17.10.2012 р., 5000,00 (п'ять тисяч) доларів США повинні були повернути не пізніше 18.10.2012 р., 14000,00 (чотирнадцять тисяч) доларів США повинні були повернути не пізніше 19.10.2012 р., 5000,00 (п'ять тисяч) доларів США повинні були повернути не пізніше 24.10.2012 р.,7000,00 (сім тисяч) доларів США повинні були повернути не пізніше 07.11.2012 р., 10000,00 (десятьтисяч) доларів США повинні були повернути не пізніше 12.11.2012 р., 2000,00 (двітисячі) доларів США повинні були повернути не пізніше 05.12.2012 р., 20000,00 (двадцять тисяч) доларів США повинні були повернути не пізніше 01.03.2013 р.; розпискою від 14.12.2012 р. на суму 30000,00 (тридцять тисяч) доларів США, згідно якої грошові кошти повинні були повернути в повному обсязі не пізніше 14.04.2013 р.; розпискою від 16.01.2013 р. на загальну суму 14000,00 (чотирнадцять тисяч) доларів США, згідно якої 4000,00 (чотири тисячі) доларів США повинні були повернути не пізніше 24.01.2013 р., 10000,00 (десять тисяч) доларів США повинні були повернути не пізніше 16.03.2013р. Таким чином, між сторонами відповідно до ст. 1046 ЦК України був укладений договір позики, зобов'язання за якими сторони повинні виконувати належним чином відповідно до ст. 1049 ЦК України. Тобто факт укладення між сторонами договору позики підтверджується розписками позичальника. На день звернення позивача до суду, сума позики залишається неповернутою та складає 172.980,00 (сто сімдесят дві тисячі дев'ятсот вісімдесят) доларів США (100 доларів США - 2719.08 гривень) дорівнює 4.703.474,62 грн. Враховуючи те, що при укладені договорів позики позивачем та відповідачем не був встановлений розмір і порядок одержання процентів від суми позики, а також не було передбачено застереження щодо безпроцентного характеру позики, Позивач як позикодавець, з підстав передбачених ч.І ст. 1048 ЦК України, має право на одержання процентів в наступному розмірі: за розпискою від 25.04.2012 р. складає 26.525,83 доларів США; за розпискою від 15.06.2012 р. складає 8.254,73 доларів США; за розпискою від 12.10.2012 р. складає 45.944,52 доларів США; за розпискою від 14.12.2012 р. складає 17.544,18 доларів США; за розпискою від 16.01.2013 р. складає 8.312,63 доларів США; Що в цілому складає 106.581,89 доларів США, що із врахуванням офіційного курсу НБУ (100 доларів США - 2719.08 гривень) дорівнює 2.898.053,04 грн. Відповідно до розрахунків наданих позивачем розмір 3% річних з дня порушення зобов'язань по поверненню грошових коштів до дня укладання цієї позовної заяви 30.12.2016 р., складає: за розпискою від 25.04.2012 р. складає 5.620,75 доларів США; за розпискою від 15.06.2012 р. складає 1.733,17 доларів США; за розпискою від 12.10.2012 р. складає 9.186,41 доларів США; за розпискою від 14.12.2012 р. складає 3.341,10 доларів США: за розпискою від 16.01.2013 р. складає 1.609,29 доларів США; Що в цілому складає 21.490,72 доларів США, що із врахуванням офіційного курсу НБУ (100 доларів США - 2719.08 гривень) дорівнює 584.351,12 грн. Відповідно до положень ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Таким чином, судом достовірно встановлено, що у встановлений договором позики строк, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо повернення взятих у борг грошових коштів не виконав. Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів встановлено, що відповідач не виконав взятих на себе зобовязань за укладеним із позивачем договором позики, взяті у борг кошти не повернув, на підтвердження своїх доводів повернення коштів за позикою доказів не надав, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за договором позики у розмірі 8.185.878,78 (вісім мільйонів сто вісімдесят п'ять тисяч вісімсот сімдесят вісім грн., 78 коп.) грн. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved