Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про виділ в натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на земельну ділянку посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] являються співвласниками в рівних частках (по 1/2) земельної ділянки, розташованої за межами населеного пункту в адміністративних межах Коломацької сільської ради Полтавського району Полтавської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,7401 га, кадастровий номер 5324082700:00:006:0008. Право власності [PERSON] на 1/2 частку вказаної земельної ділянки виникло на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 31.01.2012 року по справі №2-1592/2011 (провадження №2/1625/71/12). Зазначене рішення набрало чинності 11.02.2012 року. 30.08.2013 року [PERSON] належним чином зареєструвала, відповідно до вимог чинного законодавства, право власності на зазначену 1/2 частку земельної ділянки на підставі рішення суду від 31.01.2012 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №198016060 від 28.01.2020 року. Право власності [PERSON] на іншу 1/2 частку вказаної земельної ділянки виникло на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 25.11.2009 року по справі №2-1418/2009. Зазначене рішення набрало законної сили 05.12.2009 року. Разом з тим, [PERSON] належним чином не зареєстрував своє право власності на 1/2 вказаної земельної ділянки на підставі рішення суду ні в Державному земельному кадастрі, відповідно до вимог законодавства, чинного до 2013 року, що підтверджується витягом з ДЗК №НВ-5316022402020 від 22.04.2020 року, ні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до вимог законодавства, чинного після 01.01.2013 року (підтверджується інформаційною довідкою з ДРРП №208623731 від 11.05.2020 року). Так як учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення йому частки зі складу земельної ділянки, [PERSON] зверталася до відповідача щодо бажання в позасудовому порядку розділити вказану земельну ділянку. Проте, досягти згоди щодо виділу в натурі належної частки майна мирним шляхом сторонам не вдалося, так як відповідач уникає розмов про це та не бажає здійснювати будь-яких дій, спрямованих на вирішення конфліктної ситуації. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до висновку судового експерта Федорова Д. Ф. №2 від 29.04.2020 року (копія додається) за результатами проведеного дослідження експерт дійшов висновку, що виділити в натурі у самостійний об`єкт нерухомого майна 1/2 частину земельної ділянки площею 4,7401 га, кадастровий номер 5324082700:00:006:0008, що розташована на території Коломацької (до об`єднання Куликівської) сільської ради Полтавського району Полтавської області, технічно можливо. При цьому, зважаючи на рівність часток співвласників, [PERSON] може бути виділена частина площею 2,37005 га, яка позначена в додатку №1 або зеленим, або жовтим кольором - на розсуд суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність його позивача та його представника, позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в тому числі, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Від третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Коломацької сільської ради Полтавського району Полтавської області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, при винесенні рішення поклались на розсуд суду. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] являються співвласниками в рівних частках (по 1/2) земельної ділянки, розташованої за межами населеного пункту в адміністративних межах Коломацької сільської ради Полтавського району з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,7401 га, кадастровий номер 5324082700:00:006:0008. Право власності [PERSON] на 1/2 частку вказаної земельної ділянки виникло на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 31.01.2012 року по справі №2-1592/2011 (провадження №2/1625/71/12). Зазначене рішення набрало законної сили 11.02.2012 року. 30.08.2013 року [PERSON] належним чином зареєструвала, відповідно до вимог чинного законодавства, право власності на зазначену 1/2 частку земельної ділянки на підставі рішення суду від 31.01.2012 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №198016060 від 28.01.2020 року. Право власності [PERSON] на іншу 1/2 частку вказаної земельної ділянки виникло на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 25.11.2009 року по справі №2-1418/2009. Зазначене рішення набрало законної сили 05.12.2009 року. Разом з тим, [PERSON] належним чином не зареєстрував своє право власності на 1/2 вказаної земельної ділянки на підставі рішення суду ні в Державному земельному кадастрі, відповідно до вимог законодавства, чинного до 2013 року, що підтверджується витягом з ДЗК №НВ-5316022402020 від 22.04.2020 року, ні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до вимог законодавства, чинного після 01.01.2013 року (підтверджується інформаційною довідкою з ДРРП №208623731 від 11.05.2020 року). Так як учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення йому частки зі складу земельної ділянки, [PERSON] зверталася до відповідача щодо бажання в позасудовому порядку розділити вказану земельну ділянку. Проте, досягти згоди щодо виділу в натурі належної частки майна мирним шляхом сторонам не вдалося, так як відповідач уникає розмов про це та не бажає здійснювати будь-яких дій, спрямованих на вирішення конфліктної ситуації. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до висновку судового експерта Федорова Д. Ф. №2 від 29.04.2020 року (копія додається) за результатами проведеного дослідження експерт дійшов висновку, що виділити в натурі у самостійний об`єкт нерухомого майна 1/2 частину земельної ділянки площею 4,7401 га, кадастровий номер 5324082700:00:006:0008, що розташована на території Куликівської (після об`єднання Коломацької) сільської ради Полтавського району Полтавської області, технічно можливо. Згідно положень ч. 1 ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. В той же час, згідно ч. ч. 3, 4 ст. 88 Земельного кодексу України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Як роз`яснено в п.п. «е», п.18 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у випадках, передбачених статтями 86 - 89 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду, а при перебуванні ділянки в спільній сумісній власності (у подружжя, членів фермерського господарства, якщо інше не передбачалось угодою між ними, співвласників жилого будинку) - за договором або законом. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Учаснику спільної сумісної власності зазначене право належить за умови попереднього визначення розміру рівних земельних часток, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Набута юридичною особою земельна ділянка не є спільною власністю її засновників, учасників або членів і не може розподілятися між ними як співвласниками. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина перша ст. 320 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання не дійсними рішень органі виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Враховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах норм чинного законодавства, які позивач не порушує, при цьому не порушуються права інших співвласників, тому існують всі законні підстави для задоволення даного позову. Зважаючи на рівність часток співвласників, [PERSON] слід виділити частину площею 2,37005 га, яка позначена в додатку №1 зеленим кольором. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved