Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Сватівського відділу поліції ГУНП у Луганській області, про захист права власності шляхом звільнення з-під арешту, зняття з розшуку належного позивачу автомобіля Toyota Prado, 2008 р.в., номер кузову [NUMBER], д/н [NUMBER], з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 35-38) просив також визнати за ним право власності на зазначений автомобіль. Ухвалою суду від 16 грудня 2016 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Спільне українсько-російсько-англійське Товариство з обмеженою відповідальністю «Славсант». Ухвалою суду від 23.01.2017 року замінено відповідача Сватівський відділ поліції ГУНП у Луганській області на Головне управління Національної поліції в Луганській області. Позов мотивовано тим, що 06 червня 2015 року позивач придбав у власність зазначений автомобіль, зареєстрував його, отримав на своє ім'я свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та державні номерні знаки. В листопаді 2015 року позивач звернувся до органів ДАІ з приводу отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу взамін втраченого, проте йому було відмовлено з огляду на те, що на зазначений автомобіль накладено арешт за заявою та він перебуває у розшуку, оголошеному Сватівським відділом поліції ГУНП в Луганській області за заявою СУРА ТОВ «Славсант», наявність арешту та розшуку вказаного автомобіля перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном, його право власності не визнається та обмежено, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Представник Спільного українсько-російсько-англійського Товариства з обмеженою відповідальністю «Славсант» звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про витребування автомобіля Toyota LS 120 Prado, 2008 р.в., vіn- код [NUMBER], із чужого незаконного володіння та зобов'язати [PERSON] повернути вказаний автомобіль. Зустрічний позов мотивовано тим, що автомобіль Toyota LS 120 Prado, 2008 р.в., vіn- код [NUMBER] з 10.07.2009 року належить на праві власності СУРА ТОВ «Славсант», 02.08.2014 року вказаний автомобіль будо викрадено невідомими особами, по факту викрадення було повідомлено Сватівський ВП ГУНП України в Луганській області, в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що викрадений автомобіль знаходиться у незаконному володінні та користуванні [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] первісний позов підтримав, просив суд задовольнити заявлені вимоги, проти задоволення зустрічного позову заперечував, надав до суду заперечення проти зустрічної позовної заяви про витребування майна із чужого незаконного володіння в яких зазначив, що [PERSON] являється правомірним набувачем права власності на спірний автомобіль, що вказане було встановлено рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.06.2016 року, яке набрало законної сили. Обставини на які посилається представник СУРА ТОВ «Славсант» належним чином не доведені.(а.с.166-169) Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним СУАРА ТОВ «Славсант» в судовому засіданні просив задовольнити зустрічний позов, заперечував проти задоволення первісних позовних вимог, пояснив, що автомобіль було викрадено в серпні 2014 року з території СУРА ТОВ «Славсант» в м.Антрацит Луганської області, на зазначеній території органи влади України не функціонували, у зв'язку із чим з заявою про викрадення представник власника звернувся в березні 2015 року, автомобіль вибув з володіння власника всупереч його волі й має бути витребуваний на його користь. Представник Головного управління Національної поліції в Луганській області в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи суд доходить висновку про часткове задоволення первісного позову та про відмову в задоволенні зустрічного позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] 18.06.2015 р. придбав за договором купівлі-продажу автомобіль TOYOTA модель PRADO, 2008 року випуску, номер шасі [NUMBER], що підтверджується копією довідки-рахунку від 18.06.2015 року №219109 (а.с.170), 19 червня 2015 року звернувся до УДАІ в Одеській області із заявою про реєстрацію автомобіля на своє ім'я, що підтверджується копією заяви №66400417 від 19.06.2015 року (а.с.8-9), отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 7), на момент придбання та оформлення спірний автомобіль в розшуку та під арештом не перебував, що підтверджується копією результатів перевірки з підсистем НАІС ДДАІ МВС України від 23.06.2015 р. (а.с. 11) З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 01.07.2015 року(а.с.7) вбачається, що [PERSON] є власником спірного автомобіля. В листопаді 2015 року позивач за первісним позовом звернувся до органів УДАІ в Одеській області з приводу отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу взамін втраченого, проте йому було відмовлено з огляду на те, що на зазначений автомобіль накладено арешт та він перебуває у розшуку з 12.11.2015 року та 14.04.2016 року, ініціатором якого є Сватівський РВ ГУМВС України в Луганській області за заявою СУАРА ТОВ «Славсант», на підставі вказаного здійснено анулювання реєстрації вказаного автомобіля, що підтверджується копіями листів від 10.12.2015 року (а.с.20, 21). З відповіді ТСЦ 4441 від 23.12.2016 року №31/12/4441-4802 (а.с.125) вбачається, що спірний автомобіль 12.11.2015 р. та 14.04.2016 р. оголошено в розшук. З копії ухвали слідчого судді Сватівського районного суду Луганської області від 18.01.2016 року по справі № 426/26/16-к (а.с. 158-160) вбачається, що представник позивача за зустрічним позовом 04.03.2015 р. звернувся до правоохоронних органів з приводу викрадення спірного автомобіля, зазначеною ухвалою надано дозвіл слідчому Сватівського ВП ГУНП в Луганській області на проведення тимчасового доступу до автомобіля марки Toyota LS 120 Prado, 2008 р.в., vіn- код [NUMBER], 2008 року випуску, сірого кольору, який перебуває в користуванні [PERSON] та вилучення зазначений транспортний засіб для зберігання на майданчику, розташованого на території Сватівського Р.В. ГУМВС України в Луганській області, для подальшого повернення власнику СУРА ТОВ «Славсант», що підтверджується копією вказаної ухвали з Єдиного державного реєстру судових рішень (а.с.158-160), строк дії ухвали до 16 лютого 2016 року. З пояснень представників сторін вбачається, що зазначену ухвалу виконано не було. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 16, 392 ЦК України, власник майна може звернутись до суду за захистом свого права, в т.ч. шляхом пред'явлення позову про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Правочин, за яким [PERSON], придбав спірний автомобіль у судовому порядку недійсним не визнавався, відомості про звернення СУРА ТОВ «СЛАВАСАНТ» до правоохоронних органів з заявою про викрадення майна та факт наявності кримінального провадження за даним зверненнями, до розгляду кримінального провадження судом та постановлення відповідного судового рішення, не є беззаперечним доказом незаконності набуття права власності [PERSON] на спірний автомобіль. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено неправомірність придбання спірного автомобіля [PERSON], у зв'язку із чим первісний позов в частині визнання за [PERSON] права власності на спірний автомобіль підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову має бути відмовлено. Також підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] про зняття спірного автомобіля з розшуку з огляду на наступне. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в спосіб, визначений законом або договором. З урахуванням положень ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., суд може захистити право особи у визначений позивачем спосіб, якщо такий спосіб є ефективним, тобто таким, що є адекватним змісту порушеного права, характеру порушення та наслідкам, які це порушення потягло за собою. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Перебування транспортного засобу в розшуку є підставою для обмеження прав власника щодо володіння, користування та розпорядження ним, зокрема є підставами для зупинення транспортного засобу відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», відмови в реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу (п. 15 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 р. із змінами). Оголошення автомобіля в розшук в рамках кримінального провадження не є заходом забезпечення кримінального провадження в розумінні Розділу ІІ Кримінального процесуального кодексу України, не є слідчою (розшуковою) дією в розумінні глав 20, 21 цього кодексу, не може бути оскаржено в порядку кримінального судочинства відповідно до глави 26 зазначеного кодексу. Враховуючи, що спірний автомобіль є власністю [PERSON], неправомірність набуття ним зазначеного права СУРА ТОВ «СЛАВСАНТ» не доведено, відсутність щодо вказаного автомобіля чинних процесуальних рішень щодо його вилучення, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для розшуку спірного автомобіля й необхідність захисту права власності [PERSON] на спірний автомобіль в порядку цивільного судочинства в ефективний спосіб й зняття спірного автомобіля з розшуку шляхом скасування розшуку спірного автомобіля, оголошеного Сватівським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області 12 листопада 2015 року та 14 квітня 2016 року. Водночас суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову в частині звільнення спірного автомобіля з-під арешту, оскільки суду не надано доказів щодо його наявності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з СУРА ТОВ «СЛАВАСАНТ» на користь [PERSON], підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 5075 грн. 60 коп.

Outcome: partial