Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом у якому просить усунути їй перешкоди в користуванні майном, визнавши [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування будинком № 60 по вулиці 40 років Перемоги у смт. Знамянка Друга Кіровоградської області. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона, на підставі рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.02.2016 року, є власником будинку № 60 по вулиці 40 років Перемоги у смт. Знамянка Друга Кіровоградської області. Право власності на вказаний будинок зареєстроване за позивачем за №2840/12. У вказаному будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] Останні з 2012 року по теперішній час не проживають. Реєстрація відповідачів в належному позивачеві будинку не дає змоги в повному обсязі реалізовувати свої права в якості власника, в добровільному порядку відповідачі не бажають знятися з реєстрації, тож змушена з даним позовом звернутися до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. У матеріалах справи міститься заява її представника, в якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи їм повідомлено у встановленому законом порядку, причини неявки невідомі. Згідно ухвали Знам'янського міськрайонного суду розгляд справи проводиться заочно. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд встановив, що відповідно до рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.02.2016 року, реєстраційного посвідчення та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] є власником будинку № 60 по вулиці 40 років Перемоги у смт. Знамянка Друга Кіровоградської області (а.с.4-6). [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, але не мешкає з 2012 року що підтверджується актом про не проживання, поясненням свідків, домовою книгою та довідкою Знамянського РС УДМС України в Кіровоградській області (а.с.11-15,20). [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, але не мешкає з 2004 року, що підтверджується актом про не проживання, поясненням свідків, домовою книгою (а.с. 11-15). Відповідно до статей 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 і 2 ст.317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 цієї статті власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі не проживають в будинку позивача більше року і дана обставина підтверджена матеріалами справи. За таких обставин суд вважає, що є підстави для визнання відповідачів таким, що втратили право на користування житловим приміщенням, тобто позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.317, 319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст.64, 71, 72, 156 ч.4, ЖК України та

Outcome: approved