Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що він є сином [PERSON], яка померла 7 жовтня 2014 року, та якою за життя було складено заповіт, яким було заповідано усе майно померлої її синам у рівних частках, [PERSON] та [PERSON] На день смерті [PERSON] залишився житловий будинок, що знаходиться у м. Маріуполі на вулиці Баумана 4 (Преображенській). Позивач прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви у встановлений строк до нотаріальної контори. Брат позивача також прийняв спадщину. Однак нотаріусом було позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі того, що спадкодавець за життя не зареєстрував своє право власності на будинок 4 по вул. Баумана (Преображенській). Додавав, що [PERSON] вказаний житловий будинок належав на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 грудня 2012 року. Оскільки [PERSON] правомірно набула після смерті свого чоловіка право на спадкування за законом на спірний будинок, хоча не встигла за життя зареєструвати своє право власності, то просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/2 частку житлового будинку 4 (загальна площа - 115,8 кв. м, житлова площа - 49 кв. м.) з усіма господарськими, побутовими будівлями та спорудами, що розташовані на вулиці Баумана (Преображенській) в м. Маріуполі. В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не зявився, надавши суду заяву з проханням вирішити спір у його відсутність, наполягаючи при цьому на задоволенні позову. Представники відповідача, Маріупольської міської ради, до судового засідання не зявились за невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не надавши заяву з проханням вирішити спір у їх відсутність. Третя особа, [PERSON], також, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявився за невідомих суду причин. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] померла 7 жовтня 2014 року, що вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого 7 жовтня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 1358 від 7 жовтня 2014 року (а. с. 8). Згідно із інформацією 4-ї державної нотаріальної контори міста Маріуполя від 7 квітня 2016 року вбачається, що із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] звернулись [PERSON] та [PERSON], внаслідок чого була заведена спадкова справа щодо майна померлої 7 жовтня 2014 року [PERSON], за якою інших заяв не надходило. На підставі вказаних заяв спадкоємцям за заповітом було видано свідоцтва про право на спадщину по 1/2 частки на вклад в сумі 77000,39 грн., що також підтверджується копією заяв [PERSON] та [PERSON]. Крім того відповідно до заповіту від 6 березня 2013 року, посвідченого нотаріально, реєстр № 3-46, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповідала усе своє майно в рівних частках, окрім [ADDRESS], синам, [PERSON] та [PERSON]. При цьому в матеріалах справи мається свідоцтво про право на спадщину за законом від 27 грудня 2012 року, посвідченого державним нотаріусом, [PERSON], реєстр № 2-3217, за яким після смерті [PERSON] [PERSON] 4 (житлова площа 49 кв. м., нежитлова площа 115,8 кв. м.) з усіма господарськими спорудами до нього по вул. Баумана в м. Маріуполі успадкувала [PERSON], що також підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] (а. с. 7, 10). Натомість право власності на будинок 4 по вулиці Баумана (Преображенській) в м. Маріуполі за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 грудня 2012 року не реєструвалось за життя [PERSON], про що свідчать відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з реєстру прав власності на нерухоме майно. Суд зазначає, що виникнення права власності після 2004 році на нерухоме майно залежить від державної реєстрації такого права на підставі Цивільного кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно із постановою від 2 листопада 2015 року державний нотаріус, [PERSON], за спадковою справою щодо майна померлої 7 жовтня 2014 року [PERSON] за заявою позивача та третьої особи про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку буд. 4 по вул. Баумана в м. Маріуполі у видачі такого свідоцтва [PERSON] та [PERSON] було відмовлено, оскільки відсутня державна реєстрація права власності спадкодавця на вказане нерухоме майно (а. с. 12). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На підставі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). При цьому до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. На підставі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі переліченого суд дійшов висновку, що [PERSON] на момент її смерті належав буд. 4 по вул. Баумана (Преображенській) в м. Маріуполі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 грудня 2012 року, оскільки сама по собі відсутність проведення державної реєстрації такого права [PERSON] не позбавляє її права власності на дане нерухоме майно. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що [PERSON] правомірно набула право власності на буд. 4 по вул. Баумана в м. Маріуполі, то до складу спадкового майна після її смерті входить також право власності на вказаний житловий будинок. Також суд зазначає, що на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 19 квітня 2016 року, яке набуло чинності, було визнано за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 7 жовтня 2014 року, право власності на 1/2 частку домоволодіння 4 по вулиці Баумана у місті Маріуполі Донецької області (загальна площа - 115,8 кв. м., житлова площа - 49 кв. м.), внаслідок чого право власності на таке нерухоме майно [PERSON] було зареєстровано 14 липня 2016 року, що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 4, 5-6). Суд зауважує при цьому, що факт того, що за діючим законодавством, яке регулює реєстрацію прав власності на нерухомі речі, передбачено спеціальний порядок оформлення прав на нерухоме майно, не може слугувати підставою для позбавлення отриманого позивачем на відповідній правовій підставі права власності у порядку спадкування. З наведених підстав з метою захисту спадкових прав позивача, враховуючи, що позивач звернувся у встановленому порядку до нотаріальної контори для прийняття спадщини, суд дійшов висновку, що за позивачем може бути визнано право власності на 1/2 частку будинку 4 по вулиці Баумана (Преображенській) в місті Маріуполі в порядку спадкування після смерті [PERSON], внаслідок чого заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved