Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до виконавчого листа, виданого Святошинським районним судом м. Києва з нього на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» було стягнуто 48 173, 28 грн. боргу за надання споживчого кредиту. 25.02.2010 Бобровицьким відділом виконавчої служби була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. 30.12.2014 дане виконавче провадження було завершене як частково виконане та стягнуто на користь стягувача 29 265,81 грн. 20.04.2012 між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «Укрсиббанк» відступило всі свої права ТОВ «Кредекс Фінанс» про стягнення решти коштів. В подальшому 20.04.2012 між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено договір факторингу відповідно до якого до ТОВ «Вердикт Фінанс» перейшли всі права по кредитному договору в сумі 22309, 84 грн. 14.09.2015 відділом державної виконавчої служби Бобровицького районного управління юстиції на підставі виконавчого листа винесена постанова про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення боргу в сумі 22309, 84 грн. 07.11.2018 виконавче провадження закінчено в зв`язку з фактичним повним виконанням рішення. 12.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. на підставі виконавчого напису №2864, виданого 09.03.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення 34091, 64 грн. Вказаний виконавчий напис нотаріуса є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом при вчиненні даної нотаріальної дії порушені вимоги законодавства України. Жодних повідомлень щодо необхідності сплати заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» він не отримував. Вказана у виконавчому написі заборгованість не є безспірною. Крім того, безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого нопису. Тому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. №2864 від 09.03.2021. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. В наданому відзиві на позов зазначає, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису були дотримані вимоги Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5. Кредитний договір, укладений між [PERSON] та ПАТ «Укрсиббанк», на підставі якого було вчинено виконавчий напис не містить заборон або будь-яких обмежень щодо використання позасудового способу захисту майнових інтересів, він не визнаний судом недійсним, а тому діє презумпція правомірності правочину. Враховуючи викладене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 74- 88, 99). Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович до суду не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.98). Приватний нотаріус Івано-Францівського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович в судове засідання також не з`явився. Згідно листа Міністерства юстиції України, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю Личука Т.В. анульовано (а.с.16). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. від 12.08.2021 було відкрите виконавче провадження №66498713 про звернення стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. №2864 від 09.03.2021 з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 34091, 64 грн. (а.с.17). На запит суду, приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області, Ковалем В.О. було надано копію виконавчого провадження №66498713. В матеріалах виконавчого провадження міститься копія виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №2864, вчиненого 09.03.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. (а.с.50). Із копії виконавчого напису видно, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався ст. ст. 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172. Заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Вердикт Капітал» за кредитним договором №11272476000 від 20.12.2007, укладеним з ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] складає 32591,64 грн. Правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Укрсиббанк» за вказаним договором є ТОВ «Кредекс Фінанс» на підставі договору №05/12 про відступлення прав вимоги від 20.04.2012, правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Фінанс» на підставі договору відступлення права вимоги № 05/12-КВ від 20.04.2012, правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору відступлення права вимоги № 14-07/2020/1 від 14.07.2020 (а.с.50). Згідно листа Міністерства юстиції України від 06.08.2021, наказом Міністерства юстиції України від 14.04.2021 №1358/5 відповідно до рішення комісії від 05.04.2021 №2 на підставі пункту «е» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішенням судів, що завдало шкоди фізичним та юридичним особам, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 13.08.2012 за №8832 на ім`я Личука Тараса Володимировича анульовано (а.с.16). Як видно із досліджених матеріалів справи та виконавчого провадження, [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту на заставу транспортного засобу 20.12.2007. У зв`язку з його неналежним виконанням банк звернувся до суду. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07.12.2009 у справі №2-3334/2009 позовні вимоги Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 47 577, 50 грн. та судовий збір в сумі 475, 78 грн. На підставі вказаного рішення суду виданий виконавчий лист. (а.с.7). Також як вбачається із листа Бобровицького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) №4551 від 01.09.2021, у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження ВП №17634249 згідно виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва №2-3334 від 02.02.2010 про стягнення з [PERSON] на користь АКІБ «УкрСиббанк» боргу в розмірі 48173, 28 грн. 25.10.2010 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Після розшуку та реалізації транспортного засобу, належного [PERSON] в рахунок погашення боргу стягувачеві було перераховано 29265, 81 грн. 30.12.2014 виконавче провадження було завершене та повернуте стягувачеві, коштів, що надійшли від реалізації заставного майна недостатньо для задоволення вимог стягувача. 14.09.2015 за заявою стягувача ТОВ «Вердикт Фінанс» по виконавчому листу Святошинського районного суду м. Києва №2-3334 від 02.02.2010 було відкрите виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 22 309, 84 грн. 04.10.2016 було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, яку направлено за місцем роботи останнього - в ТОВ «Наташа Агро». В процесі утримання з доходів протягом 2016-2018 років було перераховано 24640, 82 грн. з урахуванням суми боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. 07.11.2018 начальником Бобровицького РВ ДВС винесена постанова про закриття виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням (а.с.15). Таким чином, станом на листопад 2018 року заборгованість [PERSON] перед стягувачем згідно договору про надання споживчого кредиту в сумі 48173, 28 грн. була повністю погашена. Згідно статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами статті 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Порядок вчинення виконавчих написів визначений главою 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5. Згідно пункту 1.1 вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 3.1, 3.2 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018р.) зазначено, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. Звертаючись до нотаріуса із заявою про видачу виконавчого напису ТОВ «Вердикт Капітал» було надано копію кредитного договору та виписку з особового рахунку [PERSON] згідно якої в останнього заборгованість за сумою кредиту становила 29 902, 64 грн., заборгованість за процентами та комісією - 2689, 49 грн. З тексту оспорюваного виконавчого напису №2864 від 09.03.2021 судом встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999р. за № 1172. Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. (справа № 826/20084/14), яку залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р., визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22 лютого 2017 колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно з яким визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 09.03.2021 не врахував обставин, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладеним у простій письмовій формі вже нечинні і повинен був відмовити кредитору у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». Пункт 1 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів, яким кредитний договір №11272476000, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанком» та [PERSON] не являється, оскільки укладений в простій письмовій формі. Зважаючи на те, що сам виконавчий напис містить вказівку на те, що його вчинено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», дає підстави стверджувати, що договір №11272476000 від 20.12.2007 не входить до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та не може підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення оспорюваного виконавчого напису не забезпечено справедливий баланс інтересами позивача та суспільства, що не відповідає нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Отже, позивач довів належними доказами невідповідність спірного виконавчого напису вимогам ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням того, що позовні вимоги [PERSON] задоволені, заходи забезпечення позову, визначені в ухвалі від 17.09.2021 щодо зупинення стягнення на підставі виконавчого напису продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили згідно ч.7 ст. 158 ЦПК України.

Outcome: approved