Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне. 29.08.2019 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою укладено кредитний договір № 9339896. За умовами договору [PERSON] отримала 4\~600 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачкою 28.09.2019 року. ТОВ «Мілоан» виконав умови кредитного договору в повному обсязі, надав [PERSON] кредит на суму зазначену в кредитному договорі. 28.11.2019 р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 42-МЛ від 28.11.2019 р., відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги і за кредитним договором № 9339896 від 29.08.2019 р., що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . В порушення умов кредитного договору, відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала, внаслідок чого станом на 18.11.2020 року має заборгованість 13662 гривень, яка складається з наступного : -прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4600 грн. -прострочена заборгованість за комісією - 552 грн. -прострочена заборгованість за процентами - 6210 грн. -прострочена заборгованість за штрафами і пенями - 2300 грн. У зв`язку з цим просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 9339896 від 29.08.2019 року в сумі 13662 грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. 00 коп.. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. 14.06.2021 р. представник відповідачки адвокат Боденко Д.О. надав відзив, в якому зазначив, що позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення зі [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 9339896 від 29.08.2019 р. в розмірі 13662 грн., однак навмисно не зазначив, що 03.12.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис № 12302 про стягнення з відповідачки цієї ж заборгованості за цим же кредитним договором. Крім того вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо стягнення неустойки (штрафу та пені), оскільки позивач 28.11.2019 р. дізнався про порушення його прав і саме з цього часу почався перебіг позовної давності щодо вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені), а до суду звернувся лише 24.03.2021 р., тобто після спливу строку позовної давності. Зазначив, що до позову позивачем не додано детального розрахунку утворення залишку по відсотках, заборгованості по штрафах/пені, а тому не можливо встановити порядок розрахунку заборгованості та його відповідальність кредитному договору та крім того вимога про стягнення заборгованості за комісією необґрунтована, у зв`язку з цим просив відмовити ТОВ «ФК Кредит-Капітал» у задоволенні позову. 29.06.2021 року представник позивача [PERSON] надав відповідь на відзив, де зазначає, що 29.08.2019 р. між відповідачкою та ТОВ «Мілоан» був укладений договір № 9339896, згідно з умовами якого відповідачка отримала 4600 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих санкцій, що передбачені Кредитним договором, ТОВ «Мілоан» виконав умови договору у повному обсязі, а відповідачка ні. Стосовно стягнення заборгованість за кредитним договором від 29.08.2019 р. на підставі виконавчого напису № 12302 вчиненим 03.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., вважає, що позивач не позбавлений права звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості з боржника у відповідному розмірі. Зазначає що до позовної заяви додано чіткий розрахунок заборгованості. 26.10.2021 р. представник відповідачки адвокат Боденко Д.О. надав заперечення на відповідь на відзив, де вказує на те, що оскільки 03.12.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. було вчинено виконавчий напис № 12302 про стягнення зі [PERSON] заборгованості за цим же Кредитним договором, вона буде змушена виплатити позивачу один і той же борг двічі. Зазначає, що позивачем не надано детального розрахунку заборгованості, у зв`язку з чим неможливо встановити законність нарахування відсотків та утворення заборгованості. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, судом встановлено наступне. 29.08.2019 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 9339896. За умовами договору [PERSON] отримала 4\~600 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідною 28.09.2019 року ( а.с. 5-7) ТОВ «Мілоан»\~належним чином\~виконало свої\~зобов`язання\~за Кредитними\~договором надало [PERSON] кредит на суму 4600 грн., що підтверджується платіжним доручення № 553679 від 29.08.2019 р. ( а.с. 36). 28.11.2019 р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 42-МЛ від 28.11.2019 р., відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги і за кредитним договором № 9339896 від 29.08.2019 р., що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] (а.с. 10-16). Згідно ст.514\~ ЦК\~України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України- заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до змісту ст.ст.526,527,530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Як передбаченост.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Таким чином, ТОВ «ФК Кредит Капітал» наділено правом грошової вимоги до [PERSON] а ТОВ «Мілоан» втратило таке право. Позивачем надано виписку з особистого рахунка за Кредитним договором № 9339896 від 29.08.2019 р., в якому зазначено, що станом на 18.11.2020 р. заборгованість [PERSON] становить 13662 гривень, яка складається з наступного : -прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4600 грн. -прострочена заборгованість за комісією - 552 грн. -прострочена заборгованість за процентами - 6210 грн. -прострочена заборгованість за штрафами і пенями - 2300 грн. Згідно ст.ст.\~1050,1054 ЦК України\~позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти в розмірі та на умовах встановлених договором. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Відповідно з ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Разом з тим, представник відповідачки заявив клопотання про застосування строків позовної давності в частині стягнення неустойки (штрафу, пені). Статтею 256 ЦК України\~визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно п. 1 ч. 2\~ст. 258 ЦК України\~позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Частинами третьою та четвертою статті 268 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.\~Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі,є підставою для відмовиу позові. 28 березня 2018 року за результатами розгляду справи №444/951 Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в якій містяться цілий висновків які мають значення для нашої справи, та є обов`язковими в силу ст. 263 України, а саме: «На відміну від обчислення позовної давності для вимоги про стягнення штрафу, позовна давність за вимогою про стягнення пені обчислюється окремо за кожен день (місяць), за який нараховується пеня. Право на позов про стягнення пені за кожен (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюєш того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права на стягнення пені. У постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13 Верховний Суд України аналізуючи приписи статей\~266\~і частини другої статті\~258 ЦК України, дійшов висновку, що можливість стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається у межах позовної давності за основною вимогою з дня (місяця), з якого вона нараховується. За таких обставин вимоги позивача в частині стягнення штрафних санкцій заявлені поза строком позовної давності, визначеної одним роком. Судом встановлено, що 28.11.2019 р. було укладено Договір відступлення прав вимоги № 42-МЛ між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК Кредит-Капітал», відповідно до якого відступлено право вимоги за кредитним договором № 9339896 від 29.08.2019 р., тобто саме з 28.11.2029 р. дізнався про порушення його прав і саме з цього часу почався перебіг позовної давності, щодо вимоги про стягнення штрафу та пені, а із позовною заявою позивач звернувся 30.03.2021 року (згідно штампу з конверту), що свідчить про порушення строку позовної давності, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення заборгованості за пенею та штрафу не підлягають задоволенню. Разом з тим суд стягує з відповідача суму комісії в розмірі 552 грн., оскільки дана обставина передбачена договором № 9339896, який [PERSON] підписано, і цю умову вона не оскаржувала. Аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та вважає можливим стягнути\~\~з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 9339896 в сумі 11362 грн., яка складається з\~\~заборгованості за сумою кредит у в сумі 4600 грн., простроченої заборгованості за комісією в сумі 552 грн. та простроченої заборгованості за процентами в сумі 6210 грн. Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню відповідно до ст.141 КПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1887 грн. 85 коп.

Outcome: partial