Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача в якій просить стягнути з останнього на свою користь грошові кошти в сумі 6330 грн, судовий збір в сумі 243,60 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2500,00 грн. та судові витрати в сумі 90,00 грн. з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог. Свої вимоги мотивує тим, що 15.11.2014 року відповідач отримав у позику від позивача кошти у сумі 4350,00 грн., які зобовязався повернути 22.11.2014 року, про що написав розписку. У вказаний строк відповідач кошти не повернув. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та дату розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності на адресу суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. 15.11.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно умов якого розмір позики становить 4350,00 грн. Відповідно до розписки від 15.11.2014 року відповідач зобовязався повернути гроші до 22.11.2014 року. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив факт передачі коштів у сумі 4350,00 грн. відповідачу та написання дослідженої розписки. Статтею 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне право користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ч.ч.1,2 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. На підставі ч.3 ст. 550 ЦК України кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобовязання. На підставі ч.1 п.п.1,2 ч.2 ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Згідно ч.1 ст.552 ЦК України сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обовязку в натурі. Згідно ч.ч.1,2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Як вбачається з п.п.1,3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 3) сплата неустойки. Крім того, судом не встановлені обставини передбачені ч.1 ст.617 ЦК України, а саме, особа, яка порушила зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що на даний час загальна сума боргу в в розмірі 6330,00 грн., яка складається з : суми основного боргу 4350,00; інфляційної складової 1914,00грн та трьох відсотків річних 66,00 грн. не повернуто, що передбачено договором позики грошей, і що порушує право позивача на володіння, користування та розпорядження коштами, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно до ст. 79 УПК України витрати на правову допомогу належать до витрат, повязаних з розглядом справи. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved