Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 16167 гривень 36 копійок, мотивуючи тим, що 25 липня 2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк „Приват Банк та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, в результаті чого і виникла вищевказана заборгованість. Сторони про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідач про причину неявки суду не повідомила, відзив не подала, представник позивача у заяві щодо заочного розгляду справи не заперечує. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 25 липня 2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк „Приват Банк та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування. З копії статуту Акціонерного товариства Комерційний Банк „Приват Банк, погодженого Національним Банком України 11 червня 2018 року вбачається, що згідно рішення Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року №519 було змінено тип банку з публічного та приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний Банк „Приват Банк, яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного Акціонерного товариства Комерційний Банк „Приват Банк. У розрахунку заборгованості за договором позивач зазначив, що заборгованість відповідача станом на 14 вересня 2020 року становить 16167 гривень 36 копійок, в тому числі: 0 гривень заборгованість за тілом кредиту, 1003 гривні 40 копійок заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками; 0 гривень заборгованість за простроченими відсотками; 350 гривень 52 копійок заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625, 14813 гривень 44 копійок наррахована пеня. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Обґрунтовуючи свою правову позицію, позивач посилався на копії заяви відповідача, витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, виписку по рахунку. Оскільки надані позивачем витяг з Тарифів та Умови не підписані відповідачем, з урахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19), суд не вважає їх складовою Договору, а тому, дійшов переконання, що посилання відповідача на Умови, як на обґрунтування своїх вимог, є безпідставним. Крім того, суд зважає на те, що надані суду позивачем копія заявианкети про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка підписана відповідачем 25 липня 2011 року, та виписки по рахунку станом на 15 вересня 2020 року не містять жодних відомостей про те, що відповідач отримала від відповідача кредитні кошти, також з них не вбачається, яку суму коштів отримано та на яких саме умовах відповідачу могли надаватися ці кошти. На підставі викладеного й враховуючи те, що позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів отримання відповідачем кредитних коштів від позивача та існування заборгованості за отриманими кредитними коштами, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю. Позивач сплатив судовий збір в сумі 2102 гривні, за правилами статті 141 ЦПК України зазначені кошти відшкодуванню позивачу не підлягають.

Outcome: approved