Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із указаним позовом в якому зазначив, що придбав автомобіль MITSUBISHI Pajero 3.0 І V6 GS, 2007 року випуску, реєстраційний номер AM 0105 АР, який перебував у заставі ВАТ КБ «Хрещатик» за кредитним договором № 4-АВ від 20.02.2008 року, укладеним між ВАТ КБ «Хрещатик» та [PERSON] Посадовими особами Житомирського регіонального відділення ВАТ КБ «Хрещатик» було вирішено продати йому даний пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль за 100000,00 грн. у рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ВАТ КБ «Хрещатик» за кредитним договором, у звязку з чим між ним, ВАТ КБ «Хрещатик» та [PERSON] був укладений договір поруки № 4-АВ/2. Відповідно до п.п. 1.1 договору поруки № 4-АВ/2 [PERSON] зобовязався відповідати перед ВАТ КБ «Хрещатик» за виконання зобовязань [PERSON] в сумі 100000,00 грн. і свої зобовязання виконав у повному обсязі. Позивач зазначає, що згідно умов договору поруки у випадку виконання поручителем за боржника зобовязань перед кредитором за договором поруки в повному обсязі до нього переходять усі права кредитора за кредитним договором № 4-АВ від 20.02.2008 року та в даному випадку кредитор зобовязаний передати поручителю кредитний договір та всі інші документи, що мають відношення до нього. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16.02.2015 року визнано поруку [PERSON] такою, що припинена за договором поруки № 4-АВ/2 від 24.02.2008 року. А заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 01.08.2016 року зобовязано Житомирське регіональне відділення ПАТ КБ «Хрещатик» передати [PERSON] кредитний договір № 4-АВ від 20.02.2008 р., укладений між ПАТ КБ «Хрещатик» в особі Житомирського регіонального відділеннята позичальником - [PERSON] та всі документи, що мають відношення до нього. Відповідач в добровільному порядку виконувати п. 2.4 договору поруки № 4-АВ/2 від 24.02.2009 року відмовляється, тому позивач просить зобовязати Житомирське регіональне відділення ПАТ КБ «Хрещатик» передати йому усі права кредитора за кредитним договором № 4-АВ від 20.02.2008 року. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, обґрунтовуючи їх викладеними у позовній заяві обставинами. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у поданій на адресу суду заяві просить розгляд справи відкласти, але при цьому доказів на підтвердження поважних причин неявки до суду не надав. Третя особа у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\- 20.02.2008 року між [PERSON] та ВАТ КБ «Хрещатик» був укладений кредитний договір № 4-АВ, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 249900,00 грн. на строк до 19.02.2015 року. Зазначені обставини встановлені заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 02.03.2011 у справі № 2-85/2011, а відтак не підлягають доказуванню в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України. Зазначене вбачається зі змісту рішення Богунського районного суду м.Житомира від 16.02.2015 року у справі № 295/5808/14-ц, яке набрало законної сили. 24.02.2009 року між [PERSON], [PERSON] та ВАТ КБ «Хрещатик» було укладено договір поруки № 4-АВ/2, за умовами якого поручитель [PERSON] зобов'язався відповідати перед банком за виконання зобов'язань боржника [PERSON] в сумі 100000,00 грн., що також встановлено рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16.02.2015 року у справі № 295/5808/14-ц. У пункті 2.4 договору поруки сторони погодили, що у випадку виконання поручителем за боржника зобовязань перед кредитором по договору поруки в повному обсязі, до нього переходять усі права кредитора по кредитному договору № 4-АВ від 20.02.2008 року. На виконання своїх зобовязань за договором поруки № 4-АВ/2 від 24.02.2009 року позивачем було сплачено на користь ВАТ КБ «Хрещатик» 100000,00 грн. Ця обставина встановлена рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16.02.2015 року, отже згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України також не підлягає доказуванню. На підставі викладеного вказаним рішенням суду від 16.02.2015 року визнано поруку [PERSON] такою, що припинена за договором поруки № 4-АВ/2 від 24.02.2009 року. 01.08.2016 року Богунським районним судом м. Житомира ухвалено заочне рішення, яким зобовязано Житомирське регіональне відділення ПАТ КБ «Хрещатик» передати [PERSON] кредитний договір № 4-АВ від 20.02.2008 р., укладений між ПАТ КБ «Хрещатик» в особі Житомирського регіонального відділеннята позичальником - [PERSON], та всі документи, що мають відношення до нього. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, що передбачено ч. 3 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.1,2 ст. 554 ЦК України). Згідно положень ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Тобто безпосередньо законом закріплено право поручителя вимагати від боржника відновлення свого майнового стану, який потерпів змін в результаті виконання ним обовязку за боржника. Підтвердженням цього є також норма ч. 1 ст. 512 ЦК України, якою встановлено вичерпний перелік підстав заміни кредитора у зобовязанні, серед яких передбачено і виконання обовязку боржника поручителем. Оскільки перехід до поручителя прав кредитора у зобовязанні після виконання ним обовязку боржника відбувається в силу прямої вказівки в законі, будь-яких інших дій для переходу такого права не вчиняється. При цьому обсяг прав кредитора, які переходять до поручителя у такому випадку, повинен відповідати обсягу задоволених ним вимог кредитора за основним зобовязанням. Таким чином, враховуючи виконання позивачем як поручителем обовязку боржника згідно кредитного договору № 4-АВ від 20.02.2008 року та договору поруки № 4-АВ/2 від 24.02.2009 року, внаслідок чого відбулося припинення поруки, суд дійшов висновку про обгрунтованість та доведеність позовних вимог позивача, які також підтверджені належними та допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 551,20 грн., сплачений за подання позову, що підтверджено документально. Враховуючи викладене,

Outcome: approved