Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення коштів посилаючись на те, що 04.01.2017 року між ним та відповідачем укладеного Договір № 256/2016, за умовами якого відповідач зобов`язався надати йому юридичні послуги із винесення рішення про підтвердження статусу особи, евакуйованої із зони відчуження. На виконання умов договору ним було сплачено на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 5 500,00 грн. та 6 000,00 грн. авансом. 15.11.2017 року на засіданні Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році було винесено рішення щодо відсутності правових підстав для віднесення його до категорії осіб евакуйованих із зони відчуження у 1986 році, та визнано недійсною довідку № 337643 від 02.12.1991 року. Відповідно до п. 4.1 Договору відповідач зобов`язався підготувати та подати до суду позовну заяву, представляти його інтереси в судових органах. Він зобов`язався оплатити судовий збір, тобто, умови договору передбачали оскарження в судовому порядку, у разі винесення негативного рішення, проте відповідач повністю ухилився від взятих на себе зобов`язань, хоча стала судова практика на той момент була повністю на його боці, і вірогідність винесення позитивного рішення пі час оскарження була дуже високою. Крім того, не поставивши його до відома, що відповідач не збирається оскаржити до відповідного суду прийняте рішення Комісії, відповідач пропустив процесуальні строки для подання відповідного позову. У зв`язку із викладеними обставинами просив стягнути з відповідача суму грошових коштів за договором від 04.01.2017 року у розмірі 11 500,00 грн. Даний позов зареєстровано в Дарницькому районному суді м. Києві 08.05.2020 року. Ухвалою від 11.09.2020 року Дарницький районний суд м. Києва вирішив передати матеріали справи на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва. 09.03.2021 року матеріали справи надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва. 11.03.2021 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.03.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. 14.04.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який судом не приймається, оскільки він не був направлений позивачу, чим порушено вимоги ст. 191 ЦПК України. Дані вимоги законодавства були роз`яснені в ухвали від 12.03.2021 року, яку відповідач отримала 02.04.2021 року. 14.04.2021 року від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження, яке залишено без задоволення ухвалою від 25.05.2021 року. Оскільки розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд проводиться по матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В суді встановлено, що [PERSON] є Фізичною особою-підприємцем, вид діяльності - у сфері права (основний), діяльність домашніх господарств як роботодавців для домашньої прислуги, денний догляд за дітьми. Державна реєстрація здійснена 28.09.2012 року. 04.01.2017 року між ФОП [PERSON] (виконавець) та [PERSON] (замовник) укладено Договір № 256/2016, згідно умов якого виконавець зобов`язався підготувати необхідні документи та представляти інтереси замовника в судах України та в державних органах з метою винесення рішення про підтвердження статусу осіб, евакуйованих із зони відчуження. Замовник зобов`язався оплатити судовий збір; видати довіреність виконавцеві та/або особам, яких вказав виконавець; здійснити оплату поточних витрат виконавця, які пов`язані з виконанням договору, який становить 5500,00 грн., куди входять всі необхідні платежі, що здійснює замовник (крім вартості довіреності). В втрати не входять платежі, що здійснюються на користь державних органів. Замовник зобов`язаний інформувати та надавати виконавцю документи, які замовних отримав від установ, організацій. Ненадання документів буде розцінюватись виконавцем як умисне перешкоджання замовником виконанню договору. Виконавець зобов`язався: підготувати та подати до суду позовну заяву, представляти інтереси замовника в судових органах: складати та подавати від імені замовника заяви, клопотання, скарги та інші документи; представляти інтереси замовника в суді першої інстанції, апеляційної інстанції, під час проведення судових засідань; оскаржувати судові рішення, які порушують права та інтереси замовника та суперечать законодавству України; отримувати від імені заявника в судах ухвали, рішення, постанови, виконавчі листи та інші документи; зобов`язання з боку виконавця вважається повністю виконаним: щодо підготовки та подання до суду позовної заяви - з моменту прийняття судом позовної заяви до розгляду, та щодо представлення інтересів замовника в судових органах - з моменту повного або часткового задоволення позовних вимог. Виконавець приступає до виконання вище вказаних обов`язків тільки після виконання замовником обов`язків, що передбачені п.п. 3.1-3.4 Договору. Ціна договору (винагорода виконавця) становить: за винесення рішення замовник оплачує виконавцю 6 000 грн., за кожне засідання замовник сплачує 700 грн. Витрати передбачені п.п. 3.4 не включаються у розмір винагороди. У разі задоволення в суді першої інстанції позовних вимог замовник протягом трьох робочих днів, з дня отримання копії судового рішення, сплачує винагороду в розмірі 6000 грн. За участь в судовому засіданні кошти сплачуються за три дні до судового засідання. Згідно Витягу з протоколу № 192 засідання Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році Київської обласної державної адміністрації від 15.11.2017 року вирішила, що відсутні правові підстави для віднесення [PERSON] до категорії осіб, евакуйованих із зони відчуження у 1986 році. На момент аварії та евакуації - служба в лавах Радянської армії (з 18.11.1985 по 25.12.1987). Довідку (додаток 3) № 37643 від 02.12.1991 року визнано недійсною. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Статтею 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Перевіривши надані стороною позивача документи, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено позовні вимоги. Так, як убачається з умов договору, виконавець приступає до виконання обов`язків тільки після виконання замовником обов`язків, що передбачені п. 3.1-3.4, а саме: оплата судового збору, видача довіреності виконавцеві та/або іншим особам, які вказав виконавець; здійснення оплати поточних витрат виконавця в сумі 5500 грн. Жодного доказу на підтвердження виконання даних умов позивач не надав. Не надано позивачем і доказів сплати ним відповідачу коштів в сумі 5 500 грн. та 6 000 грн., які просить стягнути з відповідача. Не надано позивачем і жодного доказу, що відповідач не виконав умови договору, та не подав відповідний позов. В клопотанні про закриття провадження у справі відповідач послався на те, що позов подано поза межами строку позовної давності. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Згідно із ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. З даними твердження суд не погоджується, оскільки договір укладено 04.01.2017 року, строк його виконання - вступає в силу з моменту підписання та діє до повного виконання договірних зобов`язань. Рішення комісії прийнято 15.11.2017 року. Позов подано до суду 08.05.2020 року. Дане свідчить про те, що позивачем не пропущено строк звернення до суду. Окрім того, суд не убачає підстав для задоволення позову по суті спору. Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в суді та не підлягають задоволенню. На підставі вище викладеного та

Outcome: dismissed