Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до Южного міського суду Одеської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуваючи з відповідачем у шлюбі, який був розірваний рішенням Южного міського суду Одеської області від 04.02.2013 року, у них народились діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач. [PERSON] , повністю ухилився від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання малолітніх дітей, ніяких відносин із ними не підтримує, вихованням не займається, не телефонує, не цікавиться здоров`ям, матеріально не забезпечує. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 14.11.2018 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 23.04.2019 року закрито підготовче судове засідання по цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що відповідач повністю ухилився від виконання своїх батьківських прав, не інтересується дітьми, не відвідує їх у школі, не поздоровляє на день народження, не спілкується з ними. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.02.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірваний, що підтверджується копією рішення Южного міського суду Одеської області (а.с.10-11). У них народились діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач є батьком дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.12-13). 29.03.2019 року комісія з питань захисту прав дитини Лиманської районної державної адміністрації затвердила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого [PERSON] , повністю ухилився від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , передбачених ст.150 Сімейного кодексу України: ніяких відносин із малолітніми не підтримує, вихованням дітей не займається, в зв`язку з чим комісія вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Розмір заборгованості по аліментах [PERSON] на користь позивача на утримання дітей складає 13633,35 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах АСВП №57349525 з Южненського МВДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 17.04.2019 року. Також з нього вбачається, що з жовтня 2018 року відповідач взагалі не сплачує аліменти на утримання дітей. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч.1 ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав такі роз`яснення: позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п.16 цієї ж постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Рішенням Южного міського суду Одеської області від 04.02.2013 року по цивільній справі №1533/1636/2012 вирішено питання про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей з 05.12.2012 року у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] , а потім у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] , що підтверджується копією відповідного рішення (а.с.11-12). Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню, оскільки батько [PERSON] повністю ухилився від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини, передбачених ст.150 СК України; вихованням дитини не займається тривалий час, не цікавиться здоров`ям, а також не бере участі у розвитку дитини, як особистості, має заборгованість по аліментах в розмірі 13633,35 грн. станом на 17.04.2019 року. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved