Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що [INFO] року помер його дід - [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове, а саме: житловий будинок [ADDRESS] Київської області. Відповідно до заповіту від 10 червня 1987 року, посвідченого державним нотаріусом Вишгородської державної нотаріальної контори Шостак В.Я., [PERSON] заповів позивачу все його майно, що буде йому належати на день його смерті де б воно не було та з чого б воно не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право. Звернувшись до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] з приводу оформлення власності на житловий будинок, позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину уз в'язку з відсутністю факту прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. У зв'язку з цим позивач позбавлений можливості в установленому порядку оформити свої права на спадкове майно. Зважаючи на вказані вище обставини, позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року на спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS] Київської області. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, просять їх задовольнити в повному обсязі з викладених підстав. Представник Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі. Проти позову не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], зареєстрований Новопетрівською сільською радою Вишгородського району Київської області, актовий запис № 47.(а.с.10). Відповідно до заповіту від 10 червня 1987 року, посвідченого державним нотаріусом Вишгородської державної нотаріальної контори Шостак В.Я., [PERSON] заповів [PERSON] все його майно, що буде йому належати на день його смерті де б воно не було та з чого б воно не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: на житловий будинок [ADDRESS] Київської області. Відповідно до архівної довідки Київського обласного державного нотаріального архіву № 1930/01-17 від 18 липня 2014 року, після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, спадкова справа не заводилась та не видавалась з [INFO] року по 31 грудня 1999 року. Згідно листа Вишгородської районної державної контори Київської області № 1731/01-16 від 12 листопада 2014 року, в період з 2000 року по 12 листопада 2014 року спадкова справа після померлого [INFO] року [PERSON] не заводилась. Звернувшись до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] з приводу оформлення власності на житловий будинок, державний нотаріус роз'яснив [PERSON], що у випадку відсутності правовстановлюючого документу на даний житловий будинок, видача свідоцтва про право власності на спадщину на це нерухоме майно не є можливою. Згідно будинкової книги вбачається, що головою домогосподарства житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин діяв Цивільний кодекс Української РСР від 18 липня 1963 року (надалі -ЦК України 1963р.), то до спірних правовідносин слід застосовувати норми вказаного Закону. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України 1963р., спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.548 ЦК України 1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.549 ЦК України 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерством юстиції України від 14 червня 1994 року №18/5, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 Цивільного кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Фактичне прийняття спадщини [PERSON] після смерті діда [PERSON] підтверджується довідкою виданої Новопетрівською сільською радою Вишгородського району Київської області № 2206 від 12 листопада 2014 року, про те, що [PERSON] дійсно проживав в [ADDRESS] з 1999 року по даний час. Позивач постійно проживав після смерті діда в спірному будинку , на день смерті діда був неповнолітнім, в порядку ст. 549 ЦК УРСР прийняв спадщину, фактично вступивши в володіння та управління спадковим майном, обробляв земельну ділянку, постійно проживав та проводив поточний ремонт житлового будинку, приймав міри по зберіганню спадкового майна, що не заперечується іншими сторонами в справі. Доказів наявності інших спадкоємців за законом, в тому числі й таких, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, в судовому засіданні не здобуто. Житловий будинок [ADDRESS] Вишгородського району був збудований [PERSON] у 1953 році , що підтверджується записом у по господарській книзі Новопетрівської сільської ради та будинковою книгою. Так, як позивач відповідно до вимог закону вчинив всі дії, які свідчать про прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця, то відповідно до ст. 549 ЦК УРСР та ч.5 ст. 1268 ЦК України, суд визнає за ним право власності на спадкове майно, яке складається із жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті діда [PERSON] . За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved