Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов мотивує тим, що 15.08.2016 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0412-16-00114, предметом якого було страхування транспортного засобу «Форд», державний номер [NUMBER]. 10.01.2017 року відбулось ДТП за участю транспортного засобу «Форд» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Мітсубісі» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Згідно постанови Дзержинського районного суду вказане ДТП відбулось внаслідок порушення відповідачем ПДР України. До позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 113644,80 грн.. Цивільна відповідальність відповідача застрахована у СК «Країна», якими було сплачено позивачу 99000,00 грн.. Тому, просить суд стягнути з відповідача в порядку регресу суму в розмірі 14644,80 грн. та судовий збір в розмірі 1762,00 грн.. Представник позивача в судове засідання не з'явився, згідно позову просив розглянути позовну заяву без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в жодне судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про що свідчать матеріали справи. Причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Правом надати відзив не скористався. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.08.2016 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом якого було страхування транспортного засобу «Ford KUGA», державний №АЕ5078НТ (а.с. 5-6). \~ \~ \~ \~10.01.2017 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу MITSUBISHI LANCER н.з. АЕ2793НО під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу Ford KUGA н.з. АЕ5078НТ під керуванням [PERSON]. 08.02.2017 року постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відповідача по справі, визнано винним у скоєнні даного правопорушення, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до ст.8\~Закону України\~«Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Згідно з ст.25\~Закону України\~«Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Страхувальник звернувся до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування з наданням відповідних документів, яку позивачем отримано 12.10.2017 року (а.с. 9-14). За змістом ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. На підставі\~поданої страхувальником заяви та документів, позивачем складено страховий акт та розрахунок суми страхового відшкодування (а.с. 25-30) та здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 113644,80 грн., що підтверджується платіжними дорученням (а.с. 31,32,33). Згідно платіжного доручення ПА «СК «Країна» сплатила ПАТ «СК «Українська страхова група» страхове відшкодування по страховому акту №07/45480/3.2.29 від 21.07.2017 року суму у розмірі 99000,00 гривень. Залишок боргу, який повинен сплатити відповідач [PERSON] становить: 113644,00 грн. 99000,00 грн. = 14644,80 грн.. 24.10.2017 року на адресу [PERSON] направлено претензію про відшкодування шкоди в добровільному порядку, яка останнім залишена без реагування. Вказані обставини відповідачем не оспорюються. Згідно ст.\~1188\~ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Із правового\~висновку Верховного\~Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). З огляду на викладене, суд вважає, що позивач має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування, а саме в розмірі різниці між фактичним розміром шкоди та отриманою від СК «Країна» сумою страхового відшкодування, що складає 14644,80 грн., а тому позов задовольняє в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 17620,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved