Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 10000 гривень та судові витрати у розмірі 1378 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 24 травня 2016 року о 12 годині 25 хвилин на пр. Тракторобудівників в м. Харкові сталося ДТП за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Московського районного суду м. Харкова [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідальність відповідача на момент скоєння ДТП була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6756077. Внаслідок вищевказаного ДТП автомобілю [NUMBER] завдані механічні пошкодження, у звязку з чим останньому позивач сплатив страхове відшкодування у розмірі 10000 гривень. Таким чином позивач вважає, що до нього перейшло право зворотньої вимоги до [PERSON] згідно із Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у звязку з наступним. Як вбачається зі змісту постанови Московського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2016 року, 24 травня 2016 року о 12 годині 25 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухався по пр. Тракторобудівників, 53/56А в м. Харкові, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним та допустив наїзд на припаркований автомобіль [NUMBER], внаслідок чого автомобілі зазнали механічні пошкодження, після чого [PERSON] з місця ДТП зник. Зазначеною постановою [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 340 гривень. Постанова набрала законної сили. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанова з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль марки Мitsubishi реєстраційний номер [NUMBER] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ №476709 від 08 квітня 2011 року. Відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/6756077, 25 грудня 2015 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЮНІВЕС» та [PERSON] укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким забезпечений транспортний засіб автомобіль [NUMBER]. Строк дії зазначеного договору з 26 грудня 2015 року до 25 грудня 2016 року. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 24 травня 2016 року, транспортний засіб Мitsubishi реєстраційний номер [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень, що підтверджується протоколом №641 огляду колісного транспортного засобу від 16 червня 2016 року субєкта оціночної діяльності [PERSON] (сертифікат №15329/13 від 15 жовтня 2013 року. Таким чином, суд вважає встановленим, що шкоду майну [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 24 травня 2016 року завдано з вини відповідача [PERSON] Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правовї відповідальності» 10 червня 2016 року [PERSON] повідомила ПРАТ СК «ЮНІВЕС» про вищевказану дорожньо-транспортну пригоду. Як вбачається зі змісту звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля [NUMBER] №260916-з від 26 вересня 2016 року субєкта оціночної діяльності СПД [PERSON], вартість відновлювального ремонту (без врахування вартості зносу) та матеріальної шкоди складає 10233,24 гривень. 12 січня 2017 року [PERSON], діючи в інтересах [PERSON] звернулася до ПрАТ СК «ЮНІВЕС» із заявою про виплату страхового відшкодування у звязку із пошкодженням транспортного засобу Мitsubishi реєстраційний номер [NUMBER] за вищевказаних подій. Відповідно до страхового акту № ГО-2694/ХВ від 19 вересня 2016 року та додатку до страхового акту №ГО-2694-1/ХВ від 28 вересня 2016 року, [PERSON] 20 та 29 вересня 2016 року було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі відповідно 6698,74 гривень та 3301,26 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями №8460 від 20 вересня 2016 року та №8662 від 29 вересня 2016 року. Відповідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до вимог п.22.1 ч.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст. 29 зазначеного Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог підпункту 38.1.1 п.38 ст. 38 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Постановою Московського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2016 року встановлено, що після скоєння ДТП, [PERSON] залишив місце ДТП. Таким чином, позивач ПрАТ СК «ЮНІВЕС» набув право зворотньої вимоги до відповідача, як страховик за договором майнового страхування у розмірі виплаченого страхового відшкодування, а саме - 10000 гривень. Станом на час розгляду справи відповідачем відшкодування сплаченої позивачем суми не відбулося, відповідач будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати не надав, визнав позовні вимоги у повному обсязі, у звязку з чим суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ЮНІВЕС» суми страхового відшкодування у повному обсязі у розмірі 10000 гривень. Згідно платіжного доручення № 10146 від 28 листопада 2016 року, позивачем при предявленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1378 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved