Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в якому визнати незаконним рішення сільської ради та недійсним державний акт. Свої позовні вимоги мотивував тим, що житловий будинок, що знаходиться в с. Хутір- Будилів по вул. Прутівська,36, Снятинського району, Івано-Франківської області належить позивачу та відповідачам на праві спільної часткової власності. Даний житловий будинок в натурі між сторонами не поділений і не поділена земельна ділянка для обслуговування житлового будинку. За вишезазначеним будинком закріплена земельна ділянка загальною площею 0,46 га. Згідно довідки архівного відділу Снятинської райдержадміністрації від 25.11.2015 р. №04-01/570 видано архівний витяг з протоколу ХІІ сесії ІІ демократичного скликання Хутір- Будилівської сільської ради було передано у приватну власність [PERSON] земельні ділянки площею 0,015 га. для обслуговування будинку та 0,05 га. для ведення підсобного господарства. Згідно державного акту від 31.07.2000р. [PERSON] приватизовано земельні ділянки загальною площею 0, 1069 га., тобто в більшому розмірі ніж вказано в рішенні. На даний державний акт відсутня технічна документація, державний акт підписаний інженером землевпорядником, а не начальником відділу. Спільна земельна ділянка для обслуговування житлового будинку підлягає розподілу відповідно до часток в будинку, а земельна ділянка, яку не можна розділити між власниками будинку без шкоди для її раціонального використання переходить у спільне користування. Розподілу між співвласниками будинку земельної ділянки для ОЖБ не проводилось. Сільська рада передала у власність [PERSON] частину спірної земельної ділянки для ОЖБ. 18.12.2015 р. сільська рада незаконно надала [PERSON] в оренду 0,0015 га. землі для обслуговування житлового будинку. [PERSON] фактично захопив все подвіря, перегородив його огорожею, що перешкоджає доступ до господарських будівель та перешкоджає користуватись спільною земельною ділянкою, а тому позивачка звернулася до суду із позовом в якому просить визнати незаконним рішення Хутір-Будилівської сільської ради без дати про передачу у приватну власність земельної ділянки [PERSON], 0,015 га. для обслуговування житлового будинку та 0, 05 га. для обслуговування сільського господарства та визнати недійсним державний акт. Представники позивачів в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених у позові. Вказали, що будинок не поділений тому не може бути поділена земельна ділянка, дозволу на приватизацію позивач надавав. На земельну ділянку виготовлялась технічна документація на державний акт, який не має номера. Представник Хутір- Будилівської сільської ради в судове засідання не зявився. Відповідач [PERSON] позов не визнав, зазначив, що були 3 співвласники будинку, а саме: позивач, [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] подарувала [PERSON] належну 11/100 частки житлового будинку. [PERSON] подарувала [PERSON], а [PERSON] подарував [PERSON] 25/100 частини житлового будинку. Вважає, що позов безпідставний, оскільки коли відбувався поділ земельної ділянки та на час видачі спірного Державного акту була згода всіх співвласників [PERSON], [PERSON], [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, повно та всебічно дослідивши докази по справі, встановивши дійсні обставини справи, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. \~\~\~\~ Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України). Згідно вимог ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими. Речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 77\~ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. \~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звернутися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Зі змісту ст. 175 ЦПК України вбачається, що у позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Згідно ч.1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. \~\~ Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування. Право, посвідчене державними актами, є похідним від відповідного рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи в користування, а тому з огляду на приписи частини першої\~статті 16 Цивільного кодексу України\~та\~статті 152 Земельного кодексу України\~захист прав осіб на земельні ділянки не може здійснюватися лише шляхом визнання відповідного державного акта недійсним, якщо рішення, на підставі якого видано цей державний акт, не визнано недійсним у встановленому порядку. \~\~\~\~\~ Підставами для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до положень\~ст. 155 Земельного кодексу України\~у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. З архівного витягу з протоколу ХІІ сесії ІІ демократичного скликання Хутір-Будилівської сільської ради від (дата відсутня) від 25.11.2015 р. №04-01/570 слідує, що вирішено передати земельні ділянки у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,015 га для обслуговування будинку та земельну ділянку площею 0,05 га для ведення підсобного господарства. З державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] І-ІФ №037438 слідує, що [PERSON] на підставі рішення Хутір- Будилівської сільської ради народних депутатів від 20.06.2000 р., передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,1069 га. для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Згідно вказаного Державного акту у дану площу 0,1069 га. входять дві земельні ділянки, земельна ділянкам №1 площею 0,0131 га (під будівлями) та земельна ділянка №2 (сільськогосподарські угіддя) Зі змісту ст. 89 ЦПК України слідує, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Позивачем не надано доказів, яким чином виданий Державний акт від 31.07.2000 р. порушує його права на володіння та користування належною йому частиною у будинку, а також земельною ділянкою для обслуговування належної йому частки у будинку. Також позивач не навів доказів, яким чином виділена [PERSON], згідно спірного Державного акту від 31.07.2000 р., земельна ділянка для сільськогосподарських угідь порушує його права . Таким чином, підстави на які посилався позивач на обгрунтування позовних вимог не можуть бути підставою для скасування спірного Державного акту. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed