Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить поновити його право на житло та реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS]. Обґрунтовуючи свої вимоги, [PERSON] зазначив, що був зареєстрований та проживав разом зі своєю сім'єю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується ордером, виданим виконавчим комітетом Київської місцевої Ради депутатів [NUMBER] від 04 лютого 1976 року [PERSON], який являється його батьком. За вищевказаною адресою проживали також мати, [PERSON] та сестра - [PERSON]. 28 липня 1979 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] про що свідчить довідка видана Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва № 13/3.15 від 28.02.2008 року. Під час шлюбу у них народився син, [PERSON] (надалі - Відповідач). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1803 від 05 березня 2008 року. А [INFO] померла сестра, [PERSON] про що свідчить свідоцтво про смерть, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 68 від 07 квітня 2015 року. Після розлучення із матір»ю, його батько - [PERSON] розірвав зв'язок із сім'єю і місце перебування тривалий час було невідоме. Пізніше з'ясувалося що він помер. 31 березня 1992 року позивач знятий з реєстраційного обліку квартири [ADDRESS], оскільки відбував покарання у місцях позбавлення волі. Таким чином, в період з 31.03.1992 року по 07.03.2003 року в спірній квартирі залишився проживати його брат [PERSON], мати та сестра. Після повернення з місць позбавлення волі, через деякий час Позивач зареєстрував шлюб з громадянкою [PERSON] про що свідчить запис в паспорті громадянина України від 13.12.2003 року. № 1278. У зв'язку з цим, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], даний факт підтверджується відміткою в паспорті від 22.07.2004 року. 17 липня 2007 року Позивач розірвав шлюб з [PERSON] та був знятий з реєстрації 07.02.2007 року. З того часу намагався прописатися в квартирі де проживає [PERSON] Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.05.2016 року, в якості відповідача до участі у справі залучено [PERSON]. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.08.2016 року, в якості відповідача до участі у справі залучено [PERSON]. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.10.2016 року, в якості третьої особи до участі у справі залучено Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд позов задовольнити, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проведеному у режимі відеоконференції із Бучанською виправною колонією № 85 Київської області позовні вимоги визнав та не заперечував проти поновлення права позивача на реєстрацію місця проживання у квартирі [ADDRESS]. Одночасно пояснив, що спірна квартира належала його матері [PERSON] та сестрі - [PERSON] на праві власності. В квартирі також був зареєстрованим він, його брати: [PERSON], [PERSON] У період перебування [PERSON] у місцях позбавлення волі, позивач був знятий з реєстраційного обліку квартири [ADDRESS]. 02.03.1995 року на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] та [PERSON] було продано квартиру [ADDRESS] [PERSON] Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20.04.1998 року означений договір купівлі-продажу квартири визнано недійсним та виселено [PERSON] і її неповнолітніх дітей із квартири [ADDRESS]. Наразі він разом із братом [PERSON] зареєстровані у вказаній квартирі на підставі вказаного судового рішення, а він являється її власником. А відтак, не заперечує проти поновлення права позивача на проживання у вказаній квартирі шляхом реєстрації його місця проживання у квартирі [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], представник третьої особи у судове засідання не з»явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористались. Документів, що підтверджують поважність причин їх відсутності суду не надано. За таких обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність нез»явившихся осіб. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] була отримана [PERSON], на підставі ордеру на житлове приміщення виданого Виконавчим комітетом Київської міської ради депутатів 04.02.1976 року на сім»ю із трьох осіб: дружину - [PERSON], дочку - [PERSON] та сина - [PERSON], - позивача у справі. (а.с.10). За даними довідки виданої Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім»ї від 28.02.2008 року № 13/3.15, [PERSON] 28.07.1979 року уклала шлюб із [PERSON] про що зроблено відповідний актовий запис № 1999 у Відділі запису актів громадянського стану по Дарницькому та Дніпровському районах м. Києва. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». 24.07.1990 року внесено відомості про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 794. (а.с.13). За даними довідки виданої ЖУ «Лівобережне» ДП «Екос» від 16.01.2001 року № 57, [PERSON] з 21.02.1991 року був зареєстрованим у квартирі [ADDRESS]. 31.03.1992 року позивач знятий з реєстраційного обліку даної квартири. (а.с.16). 02.03.1995 року [PERSON] в своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] від свого імені та імені свого неповнолітнього сина [PERSON] продали, а [PERSON], яка діяла в своїх інтересах і інтересах свої неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] купила квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі продажу нерухомості. (а.с.59). [PERSON], [INFO] з 09.10.1996 року позбавлений батьківського піклування та перебував на вихованні у дитячому будинку «Малятко» на повному державному утриманні. У 2000 році усиновлений, що підтверджується даними довідки № 89 від 23.02.2004 року виданої Спеціальним загальноосвітнім дитячим будинком «Малятко» (а.с.17). [INFO] померла [PERSON] - мати позивача, а [INFO] померла сестра - [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть (а.с. 11,12). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20.04.1998 року визнано недійсним договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] від 02.03.1995 року. Виселено [PERSON] та її неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] з квартири [ADDRESS]. (а.с.56) За даними довідки форми 3 виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» від 27.01.2016 року № 419 у квартирі [ADDRESS] зареєстрованими значаться відповідачі [PERSON] та [PERSON], реєстрація яких була поновлена на підставі означеного рішення суду з 15.12.1998 року (а.с. 55, 63). Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Проте, як убачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, щодо об»єкта нерухомого майна від 13.01.2016 року власником квартири [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] (а.с. 29). За даними довідки (Форма Б) виданої Білоцерківською виправною колонією № 35 від 07.03.2003 року [PERSON] був засуджений 17.12.1987 року 1)за ч. 2 ст.141, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України ( в редакції 1960 року) до 3 років; 2) 13.12.1991 року за ч. 2 ст.141 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі; 3) 06.08.1996 року за ч. 1 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року) до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений по відбуттю покарання 07.03.2003 року. (а.с.14) Згідно із п. 7 ч. 3 ст. 71 Житлового Кодексу Української РСР жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку: взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. Судом встановлено, що визнається сторонами та узгоджується із дослідженими судом доказами, що в період відбування [PERSON] покарання призначеного судом 13.12.1991 року за ч. 2 ст.141 КК України до 4 років позбавлення волі, позивач був знятий з реєстраційного обліку квартири [ADDRESS], хоча в квартирі залишились проживати та бути зареєстрованими члени його сім»ї: брати - [PERSON], [PERSON], мати [PERSON] Відповідно до ч. 1,4 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки сторони під час судового розгляду дійшли добровільної згоди щодо реєстрації місця проживання позивача у квартирі [ADDRESS], визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved