Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитною угодою у сумі 58982,72 грн., судовий збір. Позов мотивував тим, що 17.11.2011 року з відповідачем було укладено кредитний договір. Він отримав кредит у сумі 21000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на термін дії картки. Погашення кредиту повинно здійснюватися за умовами договору. Відповідач порушив умови договору. Кредит та плата за користування кредитом частково не сплачені. Сума заборгованості становить: кредит - 27185,27 грн., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 10315,75 грн., пеня 18196,81 грн, штрафи 500 грн (фіксована частина). та 2784,89 грн (процентна складова). Відповідач надав суду відзив на позов, в якому зазначив, що кредитний ліміт у вказаному позивачем розмірі останній не використовував, картку разом з фінансовим телефоном було викрадено третьою особою, яка й використала кредитні кошти. Досудовим слідством встановлено, що [PERSON] заволодів карткою відповідача і за її допомогою кредитними коштами. Представник позивача надав суду відповідь на відзив. Вказав,що факт укладання договору підтверджується наданими суду доказами. Крім того договором встановлено що після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу власник зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач. Сторони в судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, представник позивача наполягав на задоволенні позову, представник відповідача заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали приходить до наступного. Між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір . Вказаний факт підтверджено копією анкети- заяви про приєднання до Умов та Правила надання банківських послуг №б/н від 17.11.2011 року.(а.с.8). [PERSON] отримав кредитну картку із встановленим кредитним лімітом у розмірі 21000,00 грн. [PERSON] проявив необачливість, в наслідок чого його кредитна картка була викрадена і з його рахунку були зняті грошові кошти та за допомогою картки були придбані золоті прикраси в магазині «Дом злата» на суму 11\~942 грн. Оплата була оформлена частками, щомісячно. При знятті грошей та здійснення покупки пін-код було введено правильно. Вказане підтверджено інформацією в листах позивача відповідачу./а.с.48-50/ Згідно з наданим банком розрахунком станом на 21.06.2018 року заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором склала 58982,72 грн., з якої 27185,27 грн. тіло кредиту, 10315,75 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом, 18196,81 грн. заборгованість за пенею, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1076,67 грн. штраф (процентна складова). Доказів того, що відповідачу було збільшено тіло кредиту до 27185, 27 грн суду не надано. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Частинами першої, другої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договорів приєднання розробляються банком то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Викладене приводить до висновку , що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України, встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. У анкеті-заяві позичальника від 17.11.2011 року процентна ставка не зазначена. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 17.11.2011 року, посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витягом з Умов та правил надання банківських послуг, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено позовну давність щодо вимог банку 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Тарифів та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Суд вважає, що у даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ «ПриватБанк» у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. За таких обставин та без надання доказів про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, що містяться у матеріалах цієї справи, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 19.10.2010 року шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Викладене приводить суд до висновку, що при укладенні договору з відповідачем банк не дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження з споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Таким чином суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за процентами, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача щодо їх сплати позивачу у анкеті-заяві від 17.11.2011 року. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, не може вважатися у цій справі складовою частиною спірного кредитного договору. Водночас вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`являв. З аналогічних підстав не підлягають задоволенню вимоги про стягнення нарахованої пені та штрафів. Укладений між сторонами кредитний договір від 17.11.2011 у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). В наслідок недбалості у відповідача була викрадена кредитна картка та за її допомогою були з рахунку зняті кошти і він має нести відповідальність за вказані гроші перед позивачем. Фактично отримані та використані гроші у добровільному порядку відповідачем АТ КБ «Приватбанк» не повернуті. Частиною 2 статті 530 ЦК України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Вказане свідчить про порушення його прав позивача і він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення основної заборгованості за кредитом (тіло кредиту) підлягають задоволенню в розмірі 21000,00грн. Заяви відповідача про те, що гроші він не отримував суд до уваги не приймає оскільки відповідач проявив недбальства в наслідок чого була викрадена його картка, злочинець використовував для отримання грошей пін-код. За таких умов суд вважає Що відповідач має нести відповідальність за зняті з його рахунку гроші. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial