Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, яким з урахуванням уточнень просить стягнути з відповідачів суму, еквівалентну 4500 доларам США за курсом національного Банку України станом на час ухвалення рішення. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідачі проживають однією сімю без шлюбу, протягом часу з 10 травня 2009 року по 28 серпня 2009 року [PERSON] отримав від [PERSON] та [PERSON] грошові кошти у сумі 4500 доларів США в якості авансу у рахунок подальшої купівлі-продажу житлового будинку № 26 по вул. Озерній в с. Шелудьковка Зміївського району Харківської області та земельної ділянки, на якій цей житловий будинок розташований. Позивач зазначає, що під час отримання вказаної суми коштів відповідачі проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, а тому вони є солідарними боржниками, оскільки отримані кошти були витрачені в інтересах своєї сімї. Договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки укладений не був, а тому отримані кошти підлягають поверненню. Між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір уступки права вимоги, відповідно до якого право вимоги з відповідачів суми у розмірі 4500 доларів США передано [PERSON] Позивач зазначає, що відповідачі відмовляються добровільно повертати отриману суму, у звязку з чим позивач змушений звертатися до суду із позовом. Представник позивача та третя особа [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та пояснив про обставини, викладені вище. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні не визнав позовні вимоги просив відмовити у їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не визнав позовні вимоги та надав письмові заперечення проти позову, якими зазначив, що 10 травня 2009 року між ним та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку № 26 по вул. Озерній в с. Шелудьківка Зміївського району Харківської області та земельної ділянки, на якій він знаходиться. За умовами договору [PERSON] продає [PERSON] вищезазначене нерухоме майно за 5200 доларів США, що станом на час продажу складало 41600 гривень, підготовка та нотаріальне оформлення договору купівлі-продажу взяла на себе покупець [PERSON], для чого від імені [PERSON] було видано довіреність терміном дії до 18.01.2015 року. На виконання договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] було передано 1300 доларів США, про що було складено відповідну розписку, решта коштів має передаватись після нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. За період часу з 27.05.2009 року по 28.08.2009 року [PERSON] отримав 3200 доларів США, про що також складалися розписки. Проте, протягом терміну дії довіреності сімя [PERSON] не звернулася до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вищевказаного майна, не сплатила решту коштів у сумі 700 доларів США, хоча відповідач [PERSON] наполягав на укладенні цього договору у письмовому виді та врегулюванню спору у мирному порядку. Також, [PERSON] зазначив, що протягом 5 років сімя [PERSON] проживає у придбаному будинку, користується ним, має правовстановлюючі документи на нерухоме майно, тобто повністю реалізують права власників будинку та земельної ділянки. Крім того, відповідачем [PERSON] було надано заяву про застосування позовної давності до позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Суд, вислухавши пояснення та доводи осіб, що беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] набув право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Озерна, 26 в с. Шелудьківська Зміївського району Харківської області та земельну ділянку площею 0,1903 га за цією ж адресою на підставі угоди про розподіл спадкового майна від 04 серпня 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації». Як встановлено у ході судового розгляду справи та не заперечувалося особами, які беруть участь у справі, 10 травня 2009 року [PERSON] продав [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, на якій вони розташовані, за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Шелудьківка, вул. Озерна, 26. Продаж вчинено за 5200 доларів США, у рахунок яких [PERSON] отримав 1300 доларів США, про що 10 травня 2009 року було складено відповідну розписку. Протягом часу з 10 травня 2009 року по 28 серпня 2009 року на виконання умов договору [PERSON] та її чоловік [PERSON] передали [PERSON] у рахунок вартості придбаного майна загальну суму у розмірі 4500 доларів США, що підтверджується складеними [PERSON] розписками від 10.05.2009 року, 27.05.2009 року, 20.07.2009 року, 05.08.2009 року, 14.08.2009 року, 28.08.2009 року. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 662 ЦК України, продавець зобовязаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, [PERSON] частково виконала умови покупця щодо оплати придбаного нею майна. Судом встановлено, що продавець [PERSON] повністю виконав обовязки продавця нерухомого майна, а саме звільнив житловий будинок, передав покупцю ключи від нього, правовстановлюючі документи, а також 18 січня 2010 року надав нотаріально посвідчену довіреність від свого імя, якою уповноважив [PERSON] та [PERSON] на укладення попередніх договорів, договорів купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Шелудьківка, вул. Озерна, 26. При таких обставинах, суд вважає, що сторони договору купівлі-продажу вищевказаного майна домовилися щодо усіх істотних умов цього договору, що підтверджується письмовими доказами. З боку продавця відбулося часткове виконання договору щодо оплати вартості придбаного майна, а також реалізації прав покупця на придбане майно, що підтверджується тією обставиною, що покупець разом з чоловіком [PERSON] протягом останніх пяти років володіють та користуються придбаним будинком та земельною ділянкою, Між [PERSON] та позивачем 08 квітня 2015 року укладено договір про уступку права вимоги з [PERSON] суми у розмірі 4500 доларів США, відповідно до якого новий кредитор приймає право вимоги належного первісному кредитору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог, судом враховано, що згідно чч. 1, 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобовязання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ч.2 ст.570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Зі змісту зазначених норм закону можна зробити висновок, що аванс-це лише спосіб платежу і він не є зобов'язанням. Аванс не виконує забезпечувальної функції, він сплачується боржником у момент настання обов'язку платежу, тобто виконує функцію попередньої оплати. Боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором Відповідно до частин першої та другої статті 614 ЦК України, особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання. З наданих суду доказів не вбачається підстав вважати укладений між сторонами договір попереднім договором, а внесену [PERSON] суму у розмірі 4500 доларів США авансом, що передує виконанню зобовязань основного договору купівлі-продажу. Позивачем не було доведено, що між сторонами існувала домовленість про дотримання певного строку нотаріального посвідчення договору, також не було доведено, що існували перешкоди для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу на підставі виданої відповідачем [PERSON] довіреності. Крім того, судом встановлено, що на [PERSON] були покладені зобовязання щодо підготовки та збору (отримання) документів необхідних для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Звертаючись до суду з заявленими вимогами, позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження того, що [PERSON] або [PERSON] особисто вчиняв (ініціював) будь-які дії для забезпечення виконання зазначених умов договору. Відсутні дані й про те, що продавець не зібрав документи, які б забезпечили вчинення нотаріальних дій за майбутньою угодою, а отже не доведено порушення [PERSON] будь-яких умов досягнутою домовленості щодо укладення договору купівлі-продажу. Натомість, вдповідачем [PERSON] надано суду відомості про направлення на адресу [PERSON] пропозиції щодо укладення з ним договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Шелудьківка, вул. Озерна, 26. При таких обставинах, суд вважає, що до спірних правовідносин не застосовуються положення про аванс та його повернення, на які посилається позивач у своїх позовних вимогах. Що стосується доводів позивача про те, що [PERSON] є солідарним боржником у зобовязаннях [PERSON], суд зазначає, що відповідно до положень ч. 2 ст. 21 СК України, проживання відповідачів однією сімєю без реєстрації шлюбу, не створює для [PERSON] прав та обовязків дружини [PERSON] Таким чином, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог. Позивач є інвалідом І групи, що підтверджується відповідним посвідчення. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», інваліди І групи звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Згідно ч. 4 ст. 88 ЦПК України, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. Таким чином, судові витрати суд відносить за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed