Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в якому зазначив, що він є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору дарування від 25.10.2010 р. Відповідач зареєстрований в його квартирі, але не проживає в ній з 2004 року, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей його в квартирі немає і, взагалі квартирою він не цікавиться. Комунальні платежі нараховуються згідно численності зареєстрованих осіб. Так як відповідач не сплачує зазначені платежі, він змушений сплачувати все сам. Перешкод в користуванні жилим приміщенням він відповідачу не чинив. Відповідач добровільно визначив собі інше місце проживання і жилим приміщенням не користується понад 6 місяців без поважних причин. Просить суд, визнати [PERSON], [INFO], таким, який втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи в його відсутність суду не надав. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст.ст.224-225 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази (ст. 11 ЦПК України),суд установив наступне. Згідно свідоцтва про право власності на житло № 4871 від 27.06.2008 р., виданого Селидівською біржею нерухомості, квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та його сину - [PERSON]. Згідно Витягу про державну реєстрацію прав № 27541833 від 05.10.2010 р., виданого Селидівським БТІ, квартира [ADDRESS] по ? частки квартири [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON]. Згідно Договору від 08.09.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Донецької області, за [PERSON] та [PERSON] визначено рівними частки в квартирі за адресою: [ADDRESS] і становлять по ? частині цієї квартири. Згідно Договору Дарування однієї другої частки квартири від 25.10.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Донецької області, [PERSON] подарував [PERSON] одну другу частку квартири за адресою: [ADDRESS] з двох жилих кімнат загальною площею - 50,80 кв.м, житловою площею - 27,9 кв.м. Даний договір зареєстрований в Державному реєстрі правочинів, що підтверджується Витягом № 9159044 від 25.10.2010 р. Згідно довідки ОСББ «Злагода м.Селидове» № 204 від 22.02.2014 р. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але не проживає в квартирі з 2004 року по теперішній час. Комунальні послуги не сплачує. Згідно Акту ОСББ «Злагода м.Селидове» від 24.02.2014 р. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але не проживає в квартирі з 2004 року по теперішній час. Зі слів сусідів місто проживання його невідомо. Відповідно до ст..71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім»ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно із постановою пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 р., У справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, суд, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази у їх сукупності, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач не проживає в квартирі понад шість місяців, не надав доказів, що він з поважних причин був відсутній в жилому приміщенні тривалий час та заяви про продовження строку зберігання житлового приміщення за тимчасовою відсутністю.

Outcome: approved