Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] (відповідач 1) та [PERSON] (відповідач 2) на користь АТ «Дельта Банк» (р/р №\~373980009, МФО 380236, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 34047020) заборгованість по кредитному договору на загальну суму 539\~805,88 (пятсот тридцять девять тисяч вісімсот пять гривень вісімдесят вісім копійок), а також судовий збір у розмірі 3654,00 (три тисячі шістсот пятдесят чотири гривні). В обґрунтування позову зазначає, що 25 квітня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 41-0061003/ФКВ-08, згідно з умовами якого [PERSON] надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 49 794,00 дол. США з розрахунку 13,7 % річних за весь час користування кредитом на строк до 22 квітня 2039 року. Мета кредитування - придбання нерухомості на вторинному ринку. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ\~«Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає (відступає) [PERSON] права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого [PERSON] замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором №41-0061003/ФКВ-08 від 25.04.2008 року. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся, у тому числі шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору. Однак зобовязання не виконуються, у звязку з чим станом на 16.07.2014 року за Відповідачем наявна заборгованість у сумі 539 805,88 грн. Відповідачем подано письмові заперечення на позовну заяву, в яких він просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а.с. 55-61). В обґрунтування заперечень зазначає, що у звязку з відсутністю необхідних письмових доказів неможливо зробити висновок про те, який обсяг прав перейшов від ТОВ «Укрпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» за договором про передачу Активів і Кредитних зобов'язань Укрпромбанка на користь [PERSON] від 30.06.2010 р. До моменту укладення між ТОВ «Укрпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» договору про передачу Активів та кредитних зобовязань від 30.06.2010 року ТОВ «Укрпромбанк» вже реалізувало своє право вимоги про дострокове повернення заборгованості за Кредитним договором, укладеним із [PERSON], шляхом звернення з позовною заявою до суду. 15\~лютого 2010 року Дзержинським районним судом м. Харкова ухвалене судове рішення про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ\~«Укрпромбанк» в особі Харківської філії ТОВ «Укрпромбанк» суми заборгованості за кредитом № 41-0061003/ФКВ-08 від 25.04.2008 р., станом на 09.06.2009 р. в розмірі 404,696,91 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача проти позову заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях, просила у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини. 25 квітня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 41-0061003/ФКВ-08, згідно з умовами якого [PERSON] надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 49 794,00 дол. США з розрахунку 13,7 % річних за весь час користування кредитом на строк до 22 квітня 2039 року. Мета кредитування - придбання нерухомості на вторинному ринку (а.с. 6-13). 25.04.2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» і відповідачем 2 укладено договір поруки, згідно з яким остання поручилась перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором № 41-0061003/ФКВ-08 від 25.04.2008 року (а.с. 14). 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ\~«Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях (а.с. 27-32). Згідно з довідкою позивача, прострочена заборгованість відповідача 1 за кредитним договором станом на 16.07.2014 року складає за тілом кредиту 46\~066,10 доларів США, в еквіваленті 539 805,88 грн., з яких прострочена заборгованість по тілу кредиту складає 6\~151,10 доларів США, в еквіваленті 72\~079,03 грн. (а.с. 21). Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2010 року (а.с. 62-64) стягнуто солідарно з [PERSON] і [PERSON] на користь ТОВ «Укрпромбанк» заборгованість за кредитним договором станом на 09.06.2009 року у сумі 404\~696,91 грн. Як убачається з тексту рішення суду від 15.02.2010 року, заборгованість відповідачів виникала на підставі кредитного договору № 41-0061003/ФКВ-08 від 25.04.2008 року з [PERSON] та договору поруки від 25.04.2008 року з [PERSON], тобто за тими ж договорами, на підставі яких заявлено вимоги АТ «Дельта Банк» в даній справі. Згідно з вказаним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова, заборгованість відповідачів перед ТОВ «Укрпромбанк» станом на 09.06.2009 року складається із заборгованості за кредитом у сумі 48\~988,68 доларів США, в еквіваленті 372\~896,93 грн., заборгованості за процентами у сумі 3\~384,57 доларів США, в еквіваленті 25\~763,01 грн., заборгованості за комісією у сумі 4\~215,58 грн., за пенею у сумі 1821,39 грн. Проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Статтею 1064 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, згідно ст. 625 ЦК України, відповідач не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, та на вимогу кредитора ([PERSON]) зобовязаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення. Якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків на підставі ст.624 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобовязання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання,на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 611 ЦК України передбачено сплату неустойки як правовий наслідок порушення зобовязань, встановлених договором. Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Як встановлено судом, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15\~лютого 2010 року стягнуто на користь ТОВ «Укрпромбанк» солідарно з відповідача 1 як боржника за кредитним договором та з відповідача 2 як поручителя заборгованість за кредитним договором від 28.04.2008 року, у тому числі за тілом кредиту у сумі 48\~988,68\~доларів США. У даній справі позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за тілом кредиту від 28.04.2008 року у сумі 46\~066,10\~доларів США, в еквіваленті 539\~805,88\~грн. Отже, предметом стягнення в даній справі є заборгованість за тілом кредиту, яка вже стягнута з відповідачів рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.02.2010\~року, яке набрало законної сили. Повторне стягнення з відповідачів тієї ж самої заборгованості суперечить вимогам закону і може призвести до подвійного стягнення з особи одного й того самого боргу, що є неприпустимим. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 18\~березня 2015 року у справі 6-45018св14, який полягає у тому, що у випадку дострокового стягнення за рішенням суду всієї кредитної заборгованості строк договору закінчився, а відтак, між сторонами існують лише невиконані зобовязальні правовідносини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом задоволенню не підлягають. При цьому суд не бере до уваги посилання позивача в обґрунтування своїх вимог на неможливість виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.02.2010 року у звязку з тим, що АТ «Дельта Банк» не було стороною у справі, а також у звязку із закінченням строку предявлення виконавчого документа до виконання, оскільки статтею 371 ЦПК України передбачено порядок поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання, а статтею 378 ЦПК України передбачено порядок заміни сторони виконавчого провадження у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, однак вказаними правовими можливостями позивач не скористався. Інші доводи позивача висновків суду про необґрунтованість позовних вимог не спростовують.

Outcome: dismissed