Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], в якому просить усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування позовних вимог\~ позивач \~зазначив, що він зареєстрував шлюб з відповідачкою 02.07.2010 року. Від даного шлюбу мають спільну малолітню дитину [PERSON] [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою не склалося і за рішенням суду від 22.09.2015 року їх шлюб було розірвано. Перед розірванням шлюбу відповідачка забрала дитину та поїхала. За час окремого проживання, відповідачка повністю ізолювала дитину від спілкування з ним. Він намагався вирішити це питання мирним шляхом, неодноразово звертався до відповідачки та просив не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною. 12.05.2016 року він звернувся до відповідачки з пропозицією зустрітися у його представника та вирішити питання щодо укладення договору про здійснення батьківських обов*язків. Зустріч була призначена на 24.05.2016 року на 12-00 годину в офісі його представника, вони чекали на відповідачку протягом двох годин, але вона так і не з*явилася. По телефону та переписці відповідачка намагається змусити його відмовитися від будь-яких намагань бачитись з сином. Такі дії відповідачки свідчать про умисне порушення його прав щодо спілкування з дитиною, участі в вихованні сина у його розвиту, порушує інтереси дитини, яка потребує спілкування з батьком. Просить суд: зобов*язати відповідачку не чинити перешкоди брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином [PERSON] [INFO], встановити час та дні для зустрічей з сином: кожну 1-шу та 3-тю неділю місяця та в день народження сина з 09-00 до 13-00 години, без присутності матері дитини за місцем навчання сина або за місцем його проживання, перебування; встановити кожну п*ятницю 3-го тижня, щоб він міг забрати дитину до себе додому, для спілкування в домашніх умовах; спільний відпочинок: першу половину лініх канікул дитина проводить з батьком; необмежене спілкування з сином засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв*язку що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; зобов*язати [PERSON] за два дні до дня його зустрічі з сином, надати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин; стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, надав пояснення налогічні викладеним у позові, просив позов задовольнити. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачка в судове засідання не з*явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом повідомлення її представника про день та час розгляду справи. В судове засідання 31.10.2017 року представником позивачки надано заяву про розірвання договору про надання правової допомоги, оскільки з жовтня місяця [PERSON] не реагує на телефонні дзвінки представника, правові позиції по справі не узгоджує, затримує сплату гонорару, в зв*язку з чим вчиняє бездіяльність щодо виконання умов договору про надання правової допомоги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник третьої особи Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціального захисту населення Харківської міської ради в судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] зареєстрували шлюб 02.07.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 807. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.09.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцвом про народження серії 1-ВЛ № 232826. Дитина на теперішній час постійно мешкає разом з відповідачкою [PERSON] Відповідно до ст. 141 СК України, і мати, і батько дитини мають рівні права та обовязки щодо дитини, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно\~ст. 157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку\~ст.158 СК України\~за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Стаття 159 СК України визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання) місце та час їх спілкування з урахуванням віку, стану здоровя дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Згідно сітаттями 11, 15 Закону Україну «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Форми й методи виховання дитини не повинні суперечити\~ \~\~Конституції України\~ \~\~(стаття 52), Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року\~ \~\~(статті\~ \~\~8,12, 16, 19, 28, 31, 32, 34, 36, 37), Декларації прав дитини,\~ \~\~Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка дійсно створює перешкоди у спілкуванні батька з дитиною, оскільки сама відповідачка жодного разу не з*являлась в судові засідання. Через свого представника [PERSON] просила викликати в судове засідання свідків, явку яких забезпечено не було, неодноразово змінювала місце мешкання в зв*язку з чим суд повинен був залучити до участі у справі в якості третьої особи Службу у справах дітей Полтавської обласної державної адміністрації. Згідно листа Виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради № 02-23/400 від 02.08.2017 року зазначено, що за результатами виходу спеціалістів служби у справах дітей за адресою: м. Полтава вул. Анатолія Кукоби,24 та спілкування з мешканцями будинку з*ясовано, що [PERSON] разом з дитиною [PERSON] вже близько 3-х місяців у квартирі [ADDRESS] не проживає. Після чого за клопотанням нового представника відповідачки [PERSON] було замінено третю особу: службу у справах дітей Полтавської обласної державної адімністрації на Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, однак не неодноразові прохання суду надати висновок щодо заявлених позовних вимог служба не реагувала. За нормою\~ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності; результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. В зв*язку з тим, що відповідачка змінює місця проживання та не реагує на виклики до служб у справах дітей, таким чином суд прийшов до висновку про розгляд справи без висновку органу опіки та піклування Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, оскільки він має рекомендований характер та його висновки не є обов*язковими для суду. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має гарантоване законом,\~\~рівне\~\~з матір'ю дитини,\~\~право на спілкування зі своїм сином та\~\~право на його виховання, а відповідач [PERSON] не вправі перешкоджати йому в цьому. Тому відповідачку належить зобов'язати не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні\~\~з їх\~\~малолітнім сином та визначити режим спілкування наступним чином: встановити час та дні для зустрічей [PERSON] з сином [PERSON], [INFO]: кожну першу та третю неділю місяця та в день народження сина з 09.00 год. до 13.00 год. без присутності [PERSON], в межах населеного пункту навчання або проживання (перебування) сина; Встановити час спільного відпочинку [PERSON] з сином [PERSON], [INFO] тривалістю один місяць літніх канікул дитини, за погодженням з [PERSON]; Встановити необмежений час спілкування [PERSON] з сином [PERSON], [INFO] засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування. Разом з тим, визначаючи конкретний порядок участі позивача [PERSON] у вихованні сина та спілкуванні з ним, суд приймає до уваги малолітній вік дитини, поведінку батьків, інтереси дитини, та приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. У випадку зміни обставин сторони не позбавлені можливості вирішити питання щодо встановлення іншого порядку та способу участі батька у вихованні дитини. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн., який був сплачений [PERSON] при подачі позову до суду. Судом встановлено, що позивачем було заявлено шість вимог немайного характеру, однак судовий збір він сплатив лише за одну вимогу, таким чином решта несплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідачки на користь держави. Оскільки з шести вимог немайнового характеру судом було задоводено 4 вимоги, за одну з яких на користь позивача суд стягнув судови витрати, то з відповідачки на користь держави пілягає стягненню судовий збір у розмірі 1920,00 грн. (640,00 грн. * 3 вимоги немайногово характеру). \~ \~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного та

Outcome: partial