Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду з позовом, який в подальшому уточнював та у якому просить стягнути з відповідача 34 430,00 грн. в якості невідшкодованої шкоди (страхового відшкодування), 39\~321 грн. 88 коп. пені, 36\~334 грн. 46 коп. інфляційних втрат, 3534 грн. 00 коп. 3% річних, 4000,00 грн. витрат на правову допомогу, 2\~642 грн. 40 коп. понесених судових витрат на проведення експертизи, 1136 грн. 20 коп. сплаченого судового збору, а всього 121 398 грн. 94 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 05 листопада 2009 року, о 18 год. 25 хв., відбулася ДТП, за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 357 за участю автомобіля «ГАЗ»,номерний знак невідомий та автомобіля «Mitsubishi Grandis 2.4», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] В наслідок даної ДТП автомобіль «Mitsubishi Grandis 2.4», номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження, а [PERSON]П, заподіяні матеріальні збитки. 28.11.2008 року між [PERSON] та відповідачем було укладено договір страхування наземного транспорту № 206-26067-08. Відповідно до п. 5 ч. 1 договору застрахованим транспортним засобом являється автомобіль «Mitsubishi Grandis 2.4», номерний знак [NUMBER]. Зважаючи, що ДТП відбулася 05.11.2009 року, тобто в період дії договору, позивач повідомив відповідача про факт настання ДТП, а 09.11.2009 року звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування, у звязку із пошкодженням застрахованого транспортного засобу в наслідок ДТП. Відповідно до п.п. 7.1. п. 7 частини 1 Договору, ДТП пошкодження, знищення або втрата ТЗ внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, це один із видів страхових випадків та ризиків, за якими застраховано автомобіль «Mitsubishi Grandis 2.4», номерний знак [NUMBER]. Маючи в наявності всі документи для врегулювання даного страхового випадку та виплати страхового відшкодування, відповідач всіляко уникав від взятих на себе відповідно до умов договору обовязків. У вересні 2013 року позивач відремонтував пошкоджений автомобіль, що підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт від 26.09.2013 року і фактичні витрати (прямий дійсний збиток) складає 34430,00 грн., де 8600,00 грн. вартість ремонтно-відновлювальних робіт, 25830,00 грн. вартість складових (запчастин), що підлягають заміні. Відповідно до п. 7.6 договору страховик сплачує страхове відшкодування в розмірі прямого дійсного збитку. Відповідно до п. 7.3 договору, при визначенні суми страхового відшкодування у разі пошкодження застрахованого транспортного засобу у розрахунок приймається розрахункова вартість його відновлення, але з врахуванням п. 7.6 договору в розмірі не більше прямого дійсного збитку. Зважаючи на це з відповідача слід стягнути 34430,00 грн. Окрім цього з відповідача слід стягнути пеню, інфляційні втрати та три відсотки річних за весь період прострочення та судові витрати. У звязку із наведеним, просить суд позов задовольнити. Позивач та представник позивача у судове засідання не зявились, однак 27.04.2017 р. представник [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без нього та позивача. Уточнені позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Суд ухвалив провести розгляд справи без представника відповідача, оскільки такий у судове засідання неодноразово не зявлявся, про причини неявки суд не повідомляв, хоча знав про те, що у провадженні суду знаходиться зазначена справа так як оскаржив ухвалу про призначення експертизи до Апеляційного суду Львівської області /а.с.47, 51-53, 79/, а відтак у суду відсутні підстави для проведення заочного розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України випливає, що страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Судом встановлено, що відповідно до схеми місця ДТП від 05.11.2009 р. та поясненням [PERSON] від 05.11.2009 р., даним працівникам ДАІ, 05 листопада 2009 року, о 18 год. 25 хв., відбулася ДТП, за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 357 за участю автомобіля «ГАЗ»,номерний знак невідомий та автомобіля «Mitsubishi Grandis 2.4», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] В наслідок даної ДТП автомобіль «Mitsubishi Grandis 2.4», номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження /а.с.11,12/. Відповідно до довідки № 8508481 від 01.10.2010 р. зазначено, що учасником ДТП, що сталась 05.11.2009 р. на вул. Городоцька,357 у м. Львові є автомобіль «Mitsubishi Grandis 2.4», номерний знак [NUMBER] /а.с.13-15/. 28.11.2008 р. між [PERSON] та ТДВ «Страхова компанія «Індіго» укладено договір страхування наземного транспорту № 206-26067-08 /а.с.20/. Відповідно до п. 1 додаткової угоди № 1 до договору страхування наземного транспорту від 28.11.2008 р. № 206-26067-08 застрахованим транспортним засобом є автомобіль «Mitsubishi Grandis 2.4», номерний знак [NUMBER] /а.с.21/. Згідно із п. 2 договору страхування наземного транспорту страховим випадком визнається подія, передбачена п. 7 «Страхові випадки» частини І договору, що сталася з застрахованим ТЗ після набуття чинності договором, внаслідок якої заподіяна шкода застрахованому ТЗ (та/або додатковому обладнанню) страхувальника із настанням якої виникає обовязок страховика виплатити страхове відшкодування страхувальнику (вигодонабувачу) на умовах договору. Відповідно до висновку № 4617 судової транспортно-трасологічної експертизи від 19.12.2016 р., проведеної Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, виявлені та зафіксовані на автомобілі «Міцубісі Грандіс», реєстраційний номер [NUMBER] механічні пошкодження елементів передньої лівої частини могли утворитись одномоментно, під час зіткнення попутного ковзного зіткнення з іншим транспортним засобом, з прикладенням деформуючого зусилля до передньої ліво-бокової частини автомобіля, на що по суті вказує водій [PERSON] /а.с.83-84/. Щодо висновку № 0715/52 незалежного інституту судових експертиз від 29.01.2011 р. /а.с.6-10/, то, оскільки в силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на правову підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу, а оскільки дана експертиза не була призначена ухвалою суду та до неї не долучено документів того, що вказаний інститут може проводити такі експертизи, такий суд не бере до уваги. Таким чином, така подія, як дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 05 листопада 2009 року, о 18 год. 25 хв., за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 357, за участю автомобіля «ГАЗ»,номерний знак невідомий та автомобіля «Mitsubishi Grandis 2.4», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], є страховим випадком. Згідно з ч. ч. 1\~ст. 991 ЦК України\~страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов'язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом. Частина 1\~ст. 991 ЦК України\~чітко передбачає перелік випадків коли страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати, даний перелік є вичерпний. Відповідач не надав суду жодного допустимого та належного доказу, який би вказував на те, що ним правомірно було прийняте рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування, а відтак відповідач не довів суду, той факт, що ним було відмовлено позивачу у виплаті страхової суми відповідно до вимог ч. 1\~ст. 991 ЦК України. Позивач в обґрунтування суми страхового відшкодування надав суду акт здачі-приймання виконаних робіт від 26.09.2013 р. /а.с.5/ та відповідь на запит ТзОВ «Ніко-Захід» /а.с.19/ з яких убачається, що вартість виконаних робіт складає 8600 грн., а вартість запчастин 27893,33 грн. Відповідач не на дав суду доказів, які б спростовували розмір вищевказаної вартості придбаних запчастин та виконаних робіт. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно із п. 10.4 договору страхування наземного транспорту № 206-26067-08 від 28.11.2008 р., за невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до п. 10.5 договору страхування наземного транспортного засобу 206-26067-08 від 28.11.2008 р. за несвоєчасне проведення розрахунків винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє під час виникнення заборгованості від суми, що підлягає сплаті за кожний день затримки. Відтак, відповідно до розрахунку позивача, який не спростований відповідачем, розмір пені за період з 26.09.2013 р. /акт здачі-приймання виконаних робіт/ до 27.02.2017 р. становить 39321,88 грн. /а.с.91-93/. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із розрахунком, наданим позивачем, який не спростований відповідачем розмір інфляційних витрат за період з 27.09.2013 р. /акт здачі-приймання виконаних робіт/ до 27.02.2017 р. становить 36334,46 грн., а розмір 3-х відсотків річних за цей же період становить 3534 грн. /а.с.91-93/. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази у їх сукупності, вважає позов підставним, і тому з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» слід стягнути на користь позивача 34 430,00 грн. в якості невідшкодованої шкоди (страхового відшкодування), 39\~321 грн. 88 коп. пені, 36\~334 грн. 46 коп. інфляційних втрат, 3534 грн. 00 коп. 3% річних. Також з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» слід стягнути 2642 грн. на користь позивача за проведення експертного дослідження /а.с.41,82/. Окрім цього з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» слід стягнути на користь позивача 4000 грн. витрат на правову допомогу /а.с.84-95/. Крім того, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1136 грн. 20 коп. /а.с.1,90/

Outcome: approved