Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору №ВLаЖГА 00034593 від 16.05.2011 в сумі 41177 грн. 18 коп., мотивуючи тим, що 16.05.2011 Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] уклали кредитний договір №ВLаЖГА 00034593, відповідно до умов якого було надано останній кредитні кошти в сумі 16 000 грн. зі строком повернення до 16.05.2014 зі сплатою 10% річних за користування кредитом. У випадку прострочення позичальником сплати за графіком банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і, які не були виконані на день прострочення виконання. Взяті на себе зобовязання відповідач порушила і в установлений термін не виконала, а тому станом на 14.08.2015 рахується заборгованість в сумі 41177 грн. 18 коп., із них: прострочена заборгованість по кредиту в сумі 7024 грн.87 коп., прострочена заборгованість по процентах 1108 грн. 88 коп., прострочена комісія за управління кредитом 1736 грн. 59 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 31 306 грн. 84 коп.. В судове засідання представник позивача не зявився, але надіслали заяву про розгляд справи без участі позивача. Відповідач в судове засідання не зявилася, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Перевіривши та дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до кредитного договору №ВLаЖГА 00034593 від 16.05.2011 Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» було надано відповідачеві кредит в сумі 16 000 грн. зі строком повернення до 16.05.2014 та зі сплатою 10% річних за користування кредитом, що підтверджується копією зазначеного кредитного договору. (а.с. 5-7). Пунктом 4.3 вказаного договору передбачено, що у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань (а саме неповернутої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 Спеціальної частини Договору і становить 0,50% та розраховується за методом «Факт /360». Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). В ч.1 ст.612 ЦК України законодавець закріпив, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Нормами ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити гроші відповідно до ст.625 ЦК незалежно від сплати процентів, належних йому згідно з вимогами ст.1048 ЦК. Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК. Відповідно до ст.526, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 5 ст.261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України). Із розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором (а.с. 3-4) вбачається, що відповідач свої зобовязання не виконує. Сума заборгованості склала 41177 грн. 18 коп., із них: прострочена заборгованість по кредиту в сумі 7024 грн.87 коп., прострочена заборгованість по процентах 1108 грн. 88 коп., прострочена комісія за управління кредитом 1736 грн. 59 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 31 306 грн. 84 коп.. Оскільки, відповідачем не вживаються заходи щодо добровільного погашення заборгованості по кредитному договору №ВLаЖГА 00034593 від 16.05.2011 в сумі 41177 грн. 18 коп., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму заборгованості. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ст.5 Закону України «По судовий збір», яка діяла на час виникнення правовідносин, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 411 грн.77 коп. в доход держави.

Outcome: approved