Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом (враховуючи уточнення позовної заяви), в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 20.02.2009 у розмірі 5067,39 гривень та витрати зі сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.02.2009 між позивачем та [PERSON] був укладений договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає строку дії картки. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті privatbank.ua, складає між ним і Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. [INFO] [PERSON] помер. В процесі судового розгляду справи було встановлено, що правонаступником померлого [PERSON] є малолітня дитина - [PERSON]. При цьому, станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 20.02.2009 становить 5067,39 гривень, яка складається з наступного: 2379,74 гривень - заборгованість за кредитом, 1747,65 гривень - заборгованість за відсотками, 940, 00 гривень - заборгованість з пені та комісії. В судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності представника банку та не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом публікації в газеті оголошення про виклик до суду у відповідності до п. 9 ст. 74 ЦПК України, про що в матеріалах справи маються відповідні документи, про причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи в його відсутність не надав. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається зі змісту анкети-заяви [PERSON] про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, та Умов та правил надання банківських послуг, 20 лютого 2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписані заяви разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між ним і Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. У заяві [PERSON] та Умовах та правилах надання банківських послуг визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відсотки за користування кредитом банк нараховує у розмірах, встановлених «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/term/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умовами інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9 Умов та правил надання банківських послуг і п. 5.8 Правил користування платіжною карткою. Між тим, відповідно до п. 6.3 Умов та правил надання банківських послуг до обов'язків позивальника відноситься отримання виписки про стан карткового рахунку та про здійснення операцій по картрахункам. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав [PERSON] кредит у встановленому договором розмірі. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Статями 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі, простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Судом встановлено, що [PERSON] не в повному обсязі сплачував сума кредиту та проценти за користування кредитом, у зв'язку з чим утворилася заборгованість по кредиту та заборгованість по процентам за користуванням кредитом. Відтак, [PERSON] були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. [INFO] [PERSON] помер. Дана обставина підтверджується копією актового запису №139 від 10 вересня 2014 року. Згідно ч.1 ст. 608 ЦК зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Дані правовідносини допускають правонаступництво в порядку спадкування. Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки померлої особи, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Положеннями частин 1 та 2 статті 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. За змістом зазначених норм, у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця. Таким чином відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину. Судом встановлено, що на час смерті боржника, тобто станом на [INFO], заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.02.2009 становила 5067,39 гривень, яка складається з наступного: 2379,74 гривень - заборгованість за кредитом, 1747,65 гривень - заборгованість за відсотками, 940, 00 гривень - заборгованість з пені та комісії. Як встановлено ч.ч. 1, 5 ст. 1268 К України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Загальним правилом для спадкоємця після смерті спадкодавця є прийняття спадщини шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Згідно роз'яснень, які містяться в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Судом встановлено, що малолітній син померлого [PERSON], в інтересах якого діє [PERSON], прийняв після смерті [PERSON] спадщину. Так, 11 травня 2015 року на ім'я сина померлого - [PERSON] Першою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстровим №2-199 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль марки ВАЗ, 2008 року випуску. Відтак, [PERSON] спадщину прийняла у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, а тому у відповідності до вимог ст. 1282 ЦК України обов'язок задовольнити вимоги кредитора покладається на спадкоємця померлого [PERSON]. При цьому, як вбачається з відповіді з Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області за вих.4058/01,16 від 16.12.2016, [PERSON] є малолітнім, а в інтересах нього діє мати - [PERSON]. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.1231 ЦК України, до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Крім того, ч.1 ст.1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Розмір заборгованості в сумі 5067,39 грн. не виходить за межі вартості спадкового майна (автомобіль марки ВАЗ, 2008 року випуску). Таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача складає 5067,39 гривень. При цьому, оскільки [PERSON] є малолітньою особою та не має цивільної правоздатності та дієздатності, зокрема здатності мати окремі цивільні обов'язки та своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання (ст.ст.25 ч.3, 30 ч.1 ЦК України), але є спадкоємцем [PERSON] і повинен відшкодувати збитки, завдані спадкоємцем шляхом невиконання умов договору, в межах вартості спадкового майна, а тому виходячи з загальних норм права та положень ст.ст.237, 242 ЦПК України, заборгованість за зазначеним кредитним договором та судові витрати слід підлягають стягненню з [PERSON], яка є законним представником [PERSON] та діє в його інтересах. Розподіл судових витрат в справі визначається у відповідності з положенням ст. 88 ЦПК України. Згідно платіжного доручення №PROM8BDVO3 від 18 липня 2016 року позивачем при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 1378 гривень. Окрім того, відповідно до платіжного доручення №BOК35B0Z19 від 25 квітня 2017 року позивачем понесено витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик. Враховуючи вищевказане з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик у розмірі 420,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved