Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом в якому вказав, що в період часу з 13 листопада 2017 року близько 23 годин до 14 листопада 2017 року близько 01 години у приміщенні квартири № 66 та сходовій клітині другого поверху четвертого під'їзду будинку № 7 по вул. Магара у м. Запоріжжя, [PERSON], знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, діючи умисно, завдав [PERSON], [INFO], декілька ударів, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров'я, у тому числі синці та садна голови, поверхневі забійні рани та крововиливи слизової оболонки губ, крововиливи в м'які тканини голови, вогнищевий субарахноїдальний крововилив, садна тулуба зліва і синець правої кісті. Невдовзі (через декілька десятків хвилин) після завдання тілесних ушкоджень [PERSON], як зазначено у висновку СМЕ помер, однак смерть [PERSON] настала від отруєння етиловим спиртом. Після виявлення тіла [PERSON] в під'їзді будинку № 7 по вул. Магара у м. Запоріжжя на місце події було викликано працівників поліції, якими в подальшому було відкрито за цим фактом кримінальне провадження №1201708004004472. В ході розслідування кримінального провадження, після встановлення дійсної причини смерті [PERSON] та наявних у нього тілесних ушкоджень, старшим слідчим слідчого відділення Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області [PERSON], було оголошено підозру [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України. В ході досудового розслідування [PERSON], як законного представника свого неповнолітнього сина [PERSON]. [INFO], було визнано потерпілою. Також у загиблого [PERSON] залишилась мати - [PERSON], яка також звернулась з заявою про визнання її потерпілою у цій справі безпосередньо до суду. Наскільки відомо потерпілим, між [PERSON] і [PERSON], які разом вживали алкогольні напої виник обопільний конфлікт, який переріс у бійку, в результаті якої [PERSON] з боку [PERSON], були завдані численні удари, у тому числі\~по голові,\~від яких постраждалий втратив свідомість. [PERSON] 0.0. замість самостійного надання першої медичної допомоги, або виклику працівників швидкої допомоги, просто залишив [PERSON] в під'їзді напризволяще, внаслідок чого останній приблизно за годину помер. 15 листопада 2017 року [PERSON] було поховано за кошти його родичів. Від [PERSON] будь-яких вибачень або матеріальної допомоги за вчинення злочину відносно постраждалого до членів родини не надійшло. 21\~лютого 2018\~року Комунарським\~районним судом\~на підставі\~п.7\~ч.1\~ст.284\~КПК України\~(у\~зв'язку\~із відмовою\~від обвинувачення\~потерпілої сторони)\~винесено ухвалу\~про закриття кримінального провадження відносно [PERSON] за обвинуваченням його у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Одною із підстав відмови від обвинувачення в суді та подання клопотання про закриття кримінального провадження, стало те, що після закриття провадження і фактичного примирення з обвинуваченим, останнім буде повернуто хоча б частина коштів затрачених потерпілою стороною на проведення процедури захоронення [PERSON]С, однак [PERSON] до сьогоднішнього дня ніяких#коштів не повернув, у зв'язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з цивільним позовом про відшкодування матеріальних та моральних збитків завданих злочином. Позивач просила задовольнити позовні вимоги з підстав, вказаних в матеріалах справи та у разі відсутності відповідача винести заочне рішення. Відповідач до судового засідання не з?явився, причин неявки суду не повідомив про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Не надав відзиву на позовну заяву та будь яких клопотань до суду з боку відповідача не надходило. Згідно ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~зявився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши письмові матеріали справи приходить до наступного висновку. В обвинувальному акті по кримінальній справі № 333/7252/17 вказано, що в період часу з 13 листопада 2017 року близько 23 годин до 14 листопада 2017 року близько 01 години у приміщенні квартири № 66 та сходовій клітині другого поверху четвертого під'їзду будинку № 7 по вул. Магара у м. Запоріжжя, [PERSON], знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, діючи умисно, завдав [PERSON], [INFO], декілька ударів, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров'я, у тому числі синці та садна голови, поверхневі забійні рани та крововиливи слизової оболонки губ, крововиливи в м'які тканини голови, вогнищевий субарахноїдальний крововилив, садна тулуба зліва і синець правої кісті. Невдовзі (через декілька десятків хвилин) після завдання тілесних ушкоджень [PERSON], як зазначено у висновку СМЕ помер, однак смерть [PERSON] настала від отруєння етиловим спиртом. За вище вказаним фактом відкрито за цим фактом кримінальне провадження №1201708004004472 та було оголошено підозру [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, а саме: легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя. 21 лютого 2018 року Комунарським районним судом на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України (у зв'язку із відмовою від обвинувачення потерпілої сторони) винесено ухвалу про закриття кримінального провадження відносно [PERSON] за обвинуваченням його у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Частиною 2 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Окрім цього, відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділові репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У п. п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок\~моральних чи\~фізичних страждань,\~або інших\~негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Враховуючи вище викладене виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості сума матеріальної шкоди яка може бути стягнута складає 5000 грн. Позовна вимога про стягнення матеріальної шкоди, а саме суми витрат на поховання [PERSON] рідними у сумі 13709, 08 гривень не підлягає задоволенню. У звязку з відсутністю доведеності позивачем причинного звязку нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя [PERSON] та його смертю. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial