Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, посилаючись на те, що він надає послуги з централізованого опалення згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-1У від 24.06.2004 року на «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630. Згідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення та інших вноситься власниками квартир, наймачами або орендарями щомісяця не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. За період з 01 жовтня 2009 року по 31 січня 2015 року відповідачі не в повному обсязі сплачували вартість наданих послуг, у звязку із чим утворилася заборгованість в сумі 26967 грн. 43 коп., яку позивач просить стягнути з відповідачів, а також судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримала позов, посилаючись на наведені у ньому обставини. Додатково представник позивача пояснила, що відповідачі проживають в багатоквартирному будинку, в якому централізовано опалюються усі квартири, відповідачам надаються якісні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, тому підстав для зменшення заборгованості за надані послуги нема. Нарахування за користування наданими позивачем послугами здійснюється у відповідності до норм та тарифів, встановлених рішенням Харківської міської ради. Крім того, представник позивача пояснила, що нарахування здійснюються щодо складу сім»ї з пяти осіб відповідно до довідки з місця проживання та повідомлення дільниці № 59 КП «Жилкомсервіс» щодо кількості осіб, зареєстрованих в квартирі. Також представник позивача пояснила, що з 2010 року відповідачам пропонувалося укласти договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання холодної води, про що періодично зазначалося в рахунках, надісланих на адресу відповідачів, однак з такою заявою до позивача вони не зверталися. Крім того, представник позивача просила відновити пропущений строк позовної давності, оскільки пропуск строку позовної давності мав місце з поважних причин. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися з невідомих суду причин, неодноразово викликалися в судове засідання за останньою відомою адресою реєстрації шляхом направлення відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України на їх адресу судових повісток, однак до поштового відділення не з'являються, судові повістки не отримують. Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зазначеною стороною або іншою особою, яка бере участь у справі, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з»явилися в судове засідання без поважних причин. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце слухання справи, не перешкоджає розглядові справи. З урахуванням вимог Закону щодо дотримання розумних строків розгляду справи судом та належного повідомлення учасників процесу про слухання справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 12 квітня 2016 року відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] подали до суду заперечення проти позову, в яких зазначили, що позивачем не надано до суду договору, підписаного відповідачами про надання послуг, позивач надає відповідачам неякісні послуги. Крім того, позивач посилається на реєстрацію в квартирі відповідачів [PERSON] та [PERSON], не беручи до уваги, що вони в квартирі не проживають. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та мешкають у квартирі № 53 житлового будинку № 7-В по вул. Жовтневої Революції в місті Харкові /а. с. 7-10/ і є споживачами послуг позивача, а саме послуг з централізованого опалення. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктами 1, 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов»язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а також оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено, що розрахунковим періодом для сплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п. п. 4, 6 ч.1 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 3 ч. 31 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, виконавцю послуг належить право вимагати від споживачів дотримання вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, у тому числі, щодо своєчасної їх сплати. Згідно п.п.1 п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Також відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обовязками споживача теплової енергії є : своєчасне укладання договору з теплопостачанню організацією на постачання теплової енергії. У свою чергу підприємство інформувало у рахунках за послуги з теплопостачання споживачів про необхідність укладання Договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Посилання відповідачів [PERSON] та [PERSON] на відсутність договору не є підставою звільнення від сплати за житлово-комунальні послуги, оскільки законодавець не ставить в залежність від укладання договору обовязок по оплаті за надані послуги. Таким чином, відсутність договору не означає, що відповідач має право користування послугами, які фактично надаються, та не оплачувати їх. Це узгоджується з вимогами ст. 11 ЦК України, згідно яких цивільні права та обовязки виникають не лише з підстав, передбачених законодавством, а й з дій громадян. Такими діями відповідачів є фактичне користування послугами, які надаються позивачем. Крім того, фактично договір укладений усно, оскільки про факт згоди обох сторін на його укладання свідчать вчинені ними дії: надання послуг виконавцем послуг і фактичне використання цих послуг споживачами - відповідачами по справі. Також як вбачається з розрахунків за послуги теплопостачання в період 2010-2015 року позивач пропонував відповідачам укласти договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої воли, однак із заявою про укладення договору до позивача вони не зверталися. При цьому доказів того, що позивач послуг з централізованого опалення не надавав взагалі, або ці надані послуги були неякісними відповідачами судові не надано. Тому суд вважає, що відповідачі повинні нести витрати за отримання послуг з централізованого опалення, які надаються їм позивачем. Згідно зі ст. ст. 67, 68 ЖК України наймач житла зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім»ї наймача, які живуть разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Як видно з наданих суду документів відповідачі нерегулярно вносили плату за послуги з централізованого опалення у період з 01 грудня 2009 року по 31 січня 2015 року, у звязку із чим заборгованість за цей період часу склала 26\~161 грн. 47 коп., яку суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача / а. с. 4/. Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. При цьому з наданих позивачем письмових доказів вбачається, що нарахування здійснюються ним у відповідності до рішення Харківської міської ради «Про встановлення тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води» від 23.09.2008 року № 606 та подальших рішень щодо внесення змін до вказаного рішення та про коригування тарифів, а також норм водоспоживання та водовідведення холодної та гарячої воли однією особою в житловому фонді м. Харкові. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки / ст. 257 ЦК України/. Представник позивача в судовому засіданні просила відновити пропущений строк позовної давності та стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01 жовтня 2009 року по 30 листопада 2009 року, але при цьому позивач не надав судові жодного доказу неможливості звернення до суду у межах позовної давності з поважних причин. Тому суд вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні вимог про стягнення з відповідачів заборгованості за вищезазначені послуги за період з 01.10.2009 року до 30.11.2009 року в сумі 805 грн. 96 коп. При цьому суд приймає до уваги, що із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги позивач звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова 10 грудня 2012 року. Ухвалою суду від 28 жовтня 2014 року судовий наказ від 14 грудня 2012 року про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення було скасовано / а. с. 6/. Тому суд вважає за необхідне стягнути заборгованість, виходячи з трирічного строку з моменту подання до суду заяви про видачу судового наказу, тобто з 01 грудня 2009 року. При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідачів на те, що [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають, тому позивач неправомірно здійснює нарахування на цих осіб. Так, з довідок дільниці № 59 Червонозаводського району КП «Жилкомсервіс» від 21.02.2012 року та лютий 2013 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS] станом на 01 грудня 2009 року зареєстровані 5 осіб, з 28 січня 2013 року 6 осіб. У звязку з чим позивач правомірно здійснює нарахування на всіх осіб, зареєстрованих в квартирі. Із заявами щодо не проживання відповідачів в квартирі з наданням документів, що підтверджують цей факт відповідачі до КП «Харківські теплові мережі» не зверталися, тому у позивача натепер відсутні підстави не здійснювати нарахування на [PERSON], [PERSON] та інших осіб. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial