Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про встановлення факту, що має юридичне значення, тлумачення заповіту. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року померла його мати, [PERSON], яка за життя 09 грудня 2011 року склала заповіт, в якому належну їй на праві приватної власності земельну ділянку під [NUMBER] заповіла йому. Після смерті матері, 15.03.2016 року він звернувся до Бобровицької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом, 12.04.2016 року із заявою про відмову від спадщини на користь [PERSON] звернувся [PERSON], із заявою про відмову від спадщини звернулася [PERSON] При перевірці документів нотаріус виявив розбіжності у написанні кадастрових номерів земельних ділянок у державному акті на право власності на земельну ділянку та у заповіті, четверта пара цифр кожного кадастрового номеру, вказаного у заповіті не збігається із четвертою парою цифр кожного кадастрового номеру, вказаного у державному акті і у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено. Крім цього, в державному акті про право власності на земельну ділянку, виданому Бобровицькою районною державною адміністрацією міститься описка в написанні імені заповідачки, яку неможливо виправити. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідне для реалізації спадкових прав. У зв'язку з викладеним, позивач просить встановити факт належності державного акту на право власності на земельну ділянку, розташовану на території Рудьківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області площею 5,54 га його матері, [PERSON] та розтлумачити заповіт [PERSON] від 09.12.2011 року, в якому вищезазначену земельну ділянку спадкодавиця заповідала йому. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.80). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.76). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд приходить до наступного висновку, виходячи із слідуючого. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Як вбачається із довідки, виданої виконавчим комітетом Рудьківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області від 14.09.2017 року №03-08/283, вона була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]; 09.12.2011 року остання склала заповіт (а.с.28). [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 04.01.2007 року належала земельна ділянка [NUMBER], розташована на території Рудьківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області площею 5,54 га. та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, до складу якої входять наступні земельні ділянки: розміром 3,91 га. (рілля), кадастровий номер [NUMBER]; розміром 0,68 га. (сіножать), кадастровий номер [NUMBER]; розміром 0,95 га. (пасовища), кадастровий номер [NUMBER] (а.с.13). Як вбачається із державного акту на право власності на земельну ділянку, в імені власниці земельної ділянки допущено помилку, замість вірного «[PERSON]» зазначено «[PERSON]». З метою виправлення вказаної описки позивач звернувся до Бобровицької районної державної адміністрації. У внесеннні змін чи виправлень до державного акту на право власності на земельну ділянку йому було відмовлено у зв'язку із відсутністю правових підстав для цього (а.с.29) Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з абз. 2 п.12 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5, суд може встановити факт належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Відповідно до листа Верховного Суду України «Про судову практику розгляду справ, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Довідкою, виданою виконавчим комітетом Рудьківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області №03-08/283 підтверджується, що власником земельної ділянки [NUMBER] на території Рудьківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області є [PERSON] (а.с.28). Окрім цього, факт належності [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 04.01.2007 року підтверджується дослідженими в судовому засіданні документами: свідоцтвом про народження [PERSON], від [INFO] серії [NUMBER] де в графі «мати» вказана [PERSON]; свідоцтвом про смерть [PERSON], виданим 15.03.2016 року серії [NUMBER]; витягами з Державного земельного кадастру №НВ-7405723282017, №НВ-7405723252017 та № НВ-7405723352017 від 08.11.2017 року, з яких вбачається, що [PERSON] є власником земельних ділянок згідно державного акту серії [NUMBER] (а.с. 11,12, 17-25). Враховуючи те, що виправлення до державного акту на право власності на земельну ділянку на даний час внести неможливо, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та встановити факт належності державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON], [INFO]. Вирішуючи позовні вимоги щодо тлумачення заповіту суд виходить із наступного. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Рудьківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області [PERSON] 09 грудня 2011 року та зареєстрованого в реєстрі за №28, [PERSON] належну їй на праві власності земельну ділянку під номером [NUMBER] загальним розміром 5,54 га., розташовану на території Рудьківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області і призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з них: земельна ділянка розміром земельна ділянка розміром 3,91 га., кадастровий номер [NUMBER], земельна ділянка розміром 0,68 га., кадастровий номер [NUMBER], земельна ділянка розміром 0,95 га., кадастровий номер [NUMBER] заповіла сину [PERSON], 1950 року народження (а.с.14). [PERSON], позивач в справі, звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] звернувся син спадкодавці, [PERSON], із заявою про відмову від спадщини звернулася дочка спадкодавці - [PERSON] У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки [PERSON] було відмовлено постановою державного нотаріуса від 28.11.2016 року (а.с.15). Документами, доданими до позовної заяви підтверджується, що кадастрові номери земельних ділянок, які мала у власності [PERSON] різняться із кадастровими номерами, вказаними у заповіті. Вказана ситуація виникла внаслідок помилки, допущеної уповноваженою на складення заповіту особою. Витягами з Державного земельного кадастру №НВ-7405723282017, №НВ-7405723252017 та № НВ-7405723352017 від 08.11.2017 року та довідкою відділу у Бобровицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області підтверджується, що [PERSON] мала у власності земельну ділянку під номером [NUMBER] загальним розміром 5,54 га., до складу якої входить три земельні ділянки із кадастровими номерами [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] (а.с.17-23, 27). Окрім цього, на території Бобровицького району Чернігівської області взагалі відсутні кадастрові номери земельних ділянок [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійсненне після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору тлумачення здійснюється судом відповідно до ст. 213 цього кодексу. Статтею 213 ЦК України визначено, що зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, не можна визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи те , що у власності заповідачки була земельна ділянка [NUMBER], з них: земельна ділянка розміром 3,91 га., кадастровий номер [NUMBER], земельна ділянка розміром 0,68 га., кадастровий номер [NUMBER], земельна ділянка розміром 0,95 га., кадастровий номер [NUMBER], а при укладенні заповіту була допущена помилка при написанні кадастрових номерів, суд приходить до висновку, що земельні ділянки, про які йдеться в заповіті, та визначені Державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], є одними і тими ж ділянками, які [PERSON] заповіла [PERSON], а отже позовні вимоги в цій частині теж підлягають задоволенню.

Outcome: approved