Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом і просить стягнути з відповідача на користь Військового інституту телекомунікацій та інформатизації Державного університету телекомунікацій 29624,42 грн витрат пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання 29.12.2014, 13.01.2014 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зважаючи на викладене,суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Наказом №152 від 10.08.2011 відповідач була зарахована курсантом першого курсу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації Державного університету телекомунікацій та з 10.08.2011 зарахована до списків особового складу інституту, на всі види забезпечення по курсантській нормі, на продовольче забезпечення з 11.08.11. Відповідно до наявних в матеріалах справи документів між позивачем та відповідачем 01.09.2012 було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, відповідно до якого відповідач зобов`язана проходити військову службу (навчання) у ВІТІ ДУТ, сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних сил України, накази командирів і начальників, свої службові обов`язки. Після закінчення навчання вона повинна проходити військову службу в Міністерстві оборони України на посадах офіцерського складу протягом 5 років. Наказом №53 від 15.03.2013 відповідач була відрахована з інституту, у зв`язку з достроковим розірванням контракту через небажання продовжувати навчання. З 15.03.2013 виключена зі списків особового складу інституту, всіх видів забезпечення, знята з продовольчого забезпечення з 16.03.2013. Відповідно до п. 1 вищевказаного контракту відповідач зобов`язана відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. Відповідно до розрахунку витрат на утримання у вищому навчальному закладі [PERSON] з 10.08.2011 по 15.03.2013 по видам забезпечення заборгованість останньої складає 29624,42 грн, а саме: грошове забезпечення 4061,29 грн, продовольче забезпечення 24112,7 грн, речове забезпечення 1090,43 грн, медичне забезпечення 360 грн. Відповідно до п.3 ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. З огляду на положення ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості з відповідача підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст.ст. 526, 623 ЦК України,

Outcome: approved