Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником вказаної квартири на підставі договору дарування від 09.04.2013 року. Дана квартира була подарована позивачу мамою, яка успадкувала її у 2010 році після смерті батька [PERSON], який придбав дану квартиру по договору купівлі-продажу 09.08.2003 року. У квартирі зареєстрований відповідач, який продав дану квартиру ще в 2003 році. Однією з умов договору, відповідач зобов'язувався знятись з реєстрації по даній адресі відчужуваної квартири до 10 жовтня 2003 року (п. 11 Договору). У випадку невиконання обов'язку по зняттю з реєстрації, відповідно до умов цього пункту, відповідач повинен сплатити штраф у розмірі 1000,00 грн. До цього часу, відповідач вказане зобов'язання не виконав, за вищевказаною адресою не проживає з моменту укладення договору купівлі-продажу, особисті речі відповідача у даній квартирі відсутні. Зазначає, що відповідач для позивача є сторонньою особою, а тому реєстрація відповідача порушує право власності позивача. У судове засідання представник позивача не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, зокрема і через оголошення в засобах масової інформації. На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. З наданих доказів, судом встановлено наступне. З договору купівлі-продажу квартири від 09.08.2003 року випливає, що [PERSON] купив у відповідача [PERSON] квартиру [ADDRESS], договір посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №4646. З договору дарування від 29.04.2013 року випливає, що [PERSON] подарувала [PERSON] квартиру [ADDRESS], договір посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Хвасти М.М., зареєстровано в реєстрі за № 725. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованим 29.04.2013 р. випливає, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. З договору купівлі-продажу квартири від 05.07.2017 року випливає, що [PERSON] продав [PERSON] квартиру [ADDRESS] міського Закарпатської області, договір посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Дурневич Н.М., зареєстровано в реєстрі за № 1321. З інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майно, сформованого 03.11.2017 р., випливає, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON]. З довідки Холмківської сільської ради випливає, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Як випливає з позовної заяви, підставами позовної заяви позивач зазначає порушення його права власності, яке полягає у здійсненні користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у цьому праві. Власник у відповідності до ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні свого права власності. Разом з тим, з досліджених матеріалів судом встановлено, що, на час розгляду справи, позивач не є власником майна, в користуванні якого просить усунути перешкоди, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування. Відтак, оскільки позивач не є власником квартири [ADDRESS] міського Закарпатської області, реєстрація відповідача за вказаною адресою не порушує його права, а відтак позовні вимоги не підлягають до задоволення. Щодо посилання позивача на п. 11 Договору купівлі-продажу від 09.08.2003 року, в якій відповідач зобов'язувався знятись з реєстрації по даній адресі відчужуваної квартири до 10 жовтня 2003 року, то з цих підстав позовні вимоги також не можуть бути задоволені, оскільки позивач не був стороною даного договору, будь-яких договірних відносин між позивачем та відповідачем за цим правочином не виникло, відповідач не надавав позивачу будь-якого зобов'язання. Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі ст.ст. 321, 391 ЦК України,

Outcome: dismissed