Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування за законом, яку уточнивши, посилається на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON], про що видано свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] від 23 грудня 2013 року, після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з належних останній житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого по [ADDRESS] та земельної ділянки площею 7,2800 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 093718, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 0110123003879 від 19 березня 2010 року, виданого на ім'я [PERSON]. За життя померла залишила заповіт від 10 грудня 1994 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрований за № 136, по якому вказаний житловий будинок заповідала [PERSON] та тому відповідно до ст. 1261 ЦК України вона, а також її сестри - відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] є її єдиними спадкоємцями першої черги за законом майна спадкодавця, що неохоплене заповітом, тобто земельної ділянки площею 7,2800 га, при цьому останні відмовляються від прийняття спадщини у вигляді належних їм часток в земельній ділянці на її користь. Для оформлення свідоцтва на спадщину вона звернулась до нотаріальної контори, де їй у письмовому вигляді було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз'яснено право на звернення до суду, в зв'язку з чим, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. У попереднє судове засідання представник позивача - [PERSON], що діє на підставі договору про представництво клієнта з юридичних підстав від 06 січня 2015 року (а.с. 10) не з'явився, до суду надав заяву (а.с. 22), згідно якої просить справу розглянути в його відсутність, уточнені заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час та місце попереднього розгляду справи, не з'явились, до суду надали заяви (а.с. 21, 23), в яких просять суд справу розглянути без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити судове рішення при попередньому розгляді справи, згідно ст.ст. 130, 174 ЦПК України, а також відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічним засобом. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON], [INFO] (а.с. 2, 7) - [PERSON], про що видано свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] від 23 грудня 2013 року (а.с. 6) , після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з належних останній житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого по [ADDRESS] та земельної ділянки площею 7,2800 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 093718, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 0110123003879 від 19 березня 2010 року, виданого на ім'я [PERSON] (а.с. 5, 8). За життя померла залишила заповіт від 10 грудня 1994 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрований за № 136 (а.с. 4), по якому вказаний житловий будинок заповідала [PERSON] та тому відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачка, а також її сестри - відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] є єдиними спадкоємцями першої черги за законом майна спадкодавця, що неохоплене заповітом, тобто земельної ділянки площею 7,2800 га, при цьому останні відмовляються від прийняття спадщини у вигляді належних їм часток у земельній ділянці на користь позивачки. Для оформлення свідоцтва на спадщину позивачка звернулась до нотаріальної контори, де їй у письмовому вигляді (а.с. 3) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз'яснено право на звернення до суду, в зв'язку з чим, позивачка звернулась до суду з даним позовом (а.с. 1, 20). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяви про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно до ст.ст. 1273, 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має може відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги протягом строку для прийняття спадщини подавши заяву про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно заяв відповідачів по справі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21, 23), вони позовні вимоги позивачки визнають у повному обсязі. Право позивачки на спадщину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами та приведеними та проаналізованими судом вище. Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачами, суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити позов і визнати за позивачем право власності на спадкове майно по праву спадкування за законом, оскільки згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачами, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, законність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову відповідає вимогам чинного законодавства і обґрунтована на обставинах справи та доказах про належність житлового будинку та земельної ділянки спадкодавцю, суд вважає за необхідним постановити рішення про визнання за позивачем права власності на спадкове майно по праву спадкування за законом. Дане рішення суд ухвалює в рамках заявлених позивачем вимог і на підставі наданих доказів (ст.ст. 57-66 ЦПК України). На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved