Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати незаконним розпорядження Голови Івано-Франківської обласної ради №44-к від 22.04.2015 р. про звільнення його з посади в.о. директора Снятинського дитячого будинку-інтернату та поновити його на роботі мотивуючи тим, що з 21.08.1994 р. на підставі наказу №61 від 06.07.1994 р. УСЗН Івано-Франківської ОДА за трудовими контрактами із Департаментом соціальної політики Івано-Франківської ОДА, останній датований 30.08.2012 р. він працював директором Снятинського дитячого будинку-інтернат до 31.12.2014 р., що встановлено Додатковою угодою №1 від 27.12.2012 р. 12.04.2014 р. затверджено нову редакцію Положення про Снятинський дитячий будинок-інтернат, а 23.10.2014 р. проведено державну реєстрацію даного Положення згідно якого (п. 1.4) власником будинку інтернат є Івано-Франківська обласна рада, а поточне керівництво будинком-інтернат здійснює директор, який призначається і звільнюється з посади на пленарному засіданні облради. Відповідно до розпорядження голови Івано-Франківської облради від 26.12.2014 р. позивача було звільнено з посади директора з 31.12.2014 р. за п. 2 ст. 36 КпУП України по закінченню терміну дії строкового трудового договру (контракту). 31.12.2014 р. його було викликано головою Івано-Франківської обласної ради і запропоновано написати заяву про прийом його на посаду в.о. директора Снятинського дитячого будинку-інтернату до часу вирішення питання про призначення директора Снятинського дитячого будинку-інтернату у встановленому законом порядку. 10.03.2015 р. розпорядженням голови Івано-Франківської обласної ради його було відсторонено від обовязків в.о. директора Снятинського дитячого будинку-інтернату, а 22.04.2015 р. розпорядженням голови Івано-Франківської обласної ради [PERSON] було звільнено з посади в.о. директора Снятинського дитячого будинку-інтернату і сесією Івано-Франківської обласної ради від 23.04.2015р. директором Снятинського дитячого будинку-інтернату було призначено [PERSON] Про дані розпорядження позивачу не було відомо оскільки з 23.04.2015р. по 12.05.2015р. та з 18.05. по 05.06.2015р. знаходився на стаціонарному лікуванні в Снятинскій ЦРЛ, а тому вважає, не пропустив встановлернр строку звернення у суд. Вважає, що вказане розпорядження голови Івано-Франківської обласної ради про звільнення його з роботи з посади директора Снятинського дитячого будинку-інтернат є незаконним, так як його повинні були звільнити з посади директора на пленарному засіданні облради чого не було зроблено, після чого він продовжував працювати і став постійним працівником, а тому просить суд визнати незаконним розпорядження Голови Івано-Франківської обласної ради №44-к від 22.04.2015 р. та поновити його на посаді директора Снятинського дитячого будинку-інтернат. Крім того, [PERSON] колишній (до 12.05.2015 р.) член Снятинського райкому профспілки працівників держустанов, проте згоди на звільнення його з роботи Снятинський райком профспілки не давав, без якої його не в в праві були звільняти. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, пояснивши суду, що Розпорядження голови обласної ради від 22.04.2015 р. № 44-к Про звільнення [PERSON]О. прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України, а тому підстав для поновлення на роботі позивача немає, вважає, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими і такими, що не відповідають обставинам справи та нормам чинного законодавства України, а тому в задоволенні позову просить відмовити. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши зібрані по справі докази, приходить до переконання, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити, так як із пояснень сторін, розпоряджень вбачається, що він працював на посаді директора Снятинського дитячого будинку-інтернату за контрактом, термін дії якого закінчився, а тому розпорядженням голови Івано-Франківської обласної ради 26.12.2014 р. [PERSON] було звільнено з роботи, а 31.12.2014 р. розпорядженням голови Івано-Франківської облради його було призначено в.о. директора Снятинського дитячого будинку-інтернату до призначення керівника Снятинського дитячого будинку-інтернату на пленарному засіданні облради. Розпорядженням Івано-Франківської облради від 10.03.2015 р. позивача відсторонено від виконання обовязків в.о. директора Снятинського дитячого будинку-інтернату і призначено на дану посаду [PERSON], яку рішенням Івано-Франківської облради від 23.04.2015 р. призначено директором Снятинського дитячого будинку-інтернату. Суд не може взяти до уваги доводів позивача та його представника, дані ними в судовому засіданні в тій частині, що відповідно до п.14 Положення про Снятинський дитячий будинок-інтернат звільнити його з посади директора Снятинського дитячого будинку-інтернату можливо лише на пленарному засіданні облради, чого зроблено не було, і призначення його на посаду в.о. директора Снятинського дитячого будинку-інтернату розпорядженням голови Івано-Франківської облради продовжило його трудові відносини, а отже він став постійним працівником, а тому розпорядження голови Івано-Франківської облради від 10.03.2015 р. про відсторонення його від виконання обовязків директора Снятинського дитячого будинку-інтернату є незаконним, і, на думку позивача та його представника, позивача слід поновити на роботі, так як він звільнений на підставі розпорядження голови Івано-Франківської обласної ради №44-к від 22.04.2014 р., тобто органом, з яким був укладений трудовий контракт, а прийнятий на роботу на посаду в.о. директора Снятинського дитячого будинку-інтернату, згідно його заяви, до часу призначення Івано-Франківською облрадою на цю посаду керівника і, так як сесією Івано-Франківської облради на дану посаду була прийнята [PERSON], то [PERSON] було відсторонено від виконання обовязків директора Снятинського дитячого будинку-інтернату з послідуючим звільненням з роботи. Вище вказане, на думку суду, було зроблено відповідачем без порушень вимог Закону, а тому суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Сам факт того, що Снятинський райком профспілки працівників держустанов не давав згоди на звільнення [PERSON] з роботи, як колишнього члена райкому профспілки не заслуговує на увагу, оскільки він звільнений з роботи не з ініціативи адміністрації, а по закінченню строкових трудових договорів. На підставі ст.36 п.2 КЗпП України,

Outcome: dismissed