Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим будинком [ADDRESS] та примусово виселити їх з будинку. Свої вимоги обґрунтувала тим, що рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 9650 (дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят) доларів США, що еквівалентна 208536 (двісті вісім тисяч п`ятсот тридцять шість) гривень 38 коп. судові витрати в розмірі 1060 (одна тисяча шістдесят) гривень, а всього стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 236334 (двісті тридцять шість тисяч триста тридцять чотири ) гривні 88 коп. Відповідно до постанови державного виконавця Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 10.03.2020 ВП №58899526, в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №389/2754/15-ц від 04.11.2015, що видав Знам`янський міськрайонний суд, як стягувачу, позивачеві передано у власність житловий будинок по [ADDRESS] . З постановою державного виконавця та актом-прийому передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу відповідач ознайомився 10.03.2020. Відповідно до свідоцтва про право власності від 27.03.2020 виданого приватним нотаріусом Цибульською Л.М. позивачем зареєстровано право власності на житловий будинок площею 79,5 кв.м. з господарсько-побутовими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Також, позивачеві стало відомо, що крім [PERSON] за вищевказаною адресою зареєстровані та проживають його дружина - [PERSON] , донька - [PERSON] , теща - [PERSON] та [PERSON] , опікуном якої є [PERSON] . Так як дані особи є членами сім`ї [PERSON] , зареєстровані та проживають разом з ним у будинку по [ADDRESS] , тому вони також підлягають зняттю з реєстраційного обліку та примусовому виселенню. Факт реєстрації та проживання відповідачів в будинку позивача порушує її право на вільне розпорядження і користування майном. Ухвалою суду від 22.07.2020 року було залучено до участі у справі в якості співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та третю особу виконавчий комітет Знам`янської міської ради Кіровоградської області, як орган опіки та піклування Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги позову та просить їх задовольнити пояснивши, що відповідачі своїми діями не дають змоги вільно користуватися майном та не бажають в добровільному порядку звільнити будинок який вона набула у власність на законних підставах.. Відповідачі в судовому засіданні не визнали вимоги позову та просять відмовити в їх задоволенні через те, що іншого житла не мають. [PERSON] пояснив, що він буде віддавати борг [PERSON] . Раніше не мав змоги віддавати кошти, так як хворів. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились повідомлені належним чином тому суд, вважає за можливе розглянути справу у їхню відсутність. Третя особа в судовому засіданні надала пояснення про заперечення позовних вимог щодо виселення з житлового будинку неповнолітньої [PERSON] . Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд встановив, що відповідно до свідоцтва про право власності від 27.03.2020 виданого приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Кіровоградської області Цибульською Л.М та зареєстровано в реєстрі за № 130, [PERSON] на праві власності належить житловий будинок площею 79,5 кв.м. з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , оскільки майно не реалізоване/торги не відбулися і стягувач [PERSON] виявила бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало [PERSON] . Реалізація майна відбувалася в рамках виконавчого провадження ВП 58899526 по виконанню виконавчого листа № 389/2754/15-ц виданого 04.11.2015 Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 236334,88 гривень. Постановою та актом про передачу майна стягувану державного виконавця Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 10.03.2020 ВП №58899526, в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №389/2754/15-ц від 04.11.2015, що видав Знам`янський міськрайонний суд, як стягувачу, позивачеві передано у власність житловий будинок по [ADDRESS] . Позивачем на адресу відповідача 03.04.2020 направлено лист-претензію з пропозицією добровільно звільнити житлове приміщення за адресою [ADDRESS] . Даний лист відповідач не отримав, конверт з вкладенням повернувся з відміткою - за закінченням терміну зберігання. 30.04.2020 позивачем повторно направлено претензію [PERSON] яку він отримав 13.05.2020, але жодних дій щодо виселення або зняття з реєстрації їм вчинено не було. Зі змісту позову вбачається, що реєстрація місця проживання відповідача чинить перешкоди позивачу володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у зв`язку зі зверненням стягнення на майно за зобов`язаннями власника. Підставою припинення права власності є проведене відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на нерухоме майно боржника шляхом продажу його на електронних торгах, тобто право власності на спірний житловий будинок у відповідача припинилося. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Питання визначення місця проживання малолітніх та неповнолітніх регулюється ст. 29 ЦК України, яка визначає місце проживання фізичної особи в залежності від її віку: відповідно до частини 4 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Ця норма є імперативною, тобто дитина, яка не досягла 10 років може бути зареєстрована лише з батьками, або з одним із батьків. Відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної шкоди; визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа № 389/2754/15-ц виданого 04.11.2015 Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 236334,88 гривень відбулися прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, яке належить [PERSON] , а саме - житлового будинку по [ADDRESS] . При примусовому виконанні зазначеного виконавчого документа, державним виконавцем описане та арештоване нерухоме майно боржника, а саме спірний житловий будинок. Таким чином, [PERSON] , як новий власник, яка придбала спірний будинок в установленому законом порядку не може користуватися своєю власністю, оскільки відповідач та члени його родини, які втратили право користування спірним житловим приміщенням у зв`язку з його відчуженням, відмовляються виселятися з нього. Відповідач [PERSON] є боржником за виконавчим провадженням, за яким спірне майно передане стягувачеві у рахунок погашення боргу, не є членом сім`ї позивача, спільним побутом із нею не пов`язаний, як і члени його сім`ї. Відповідно до довідки квартального комітету № 13 м. Знам`янка, довідки виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області від 04.08.2020 в житловому будинку по [ADDRESS] зареєстровані та проживають члени сім`ї [PERSON] : дружина - [PERSON] , теща - [PERSON] та [PERSON] , опікуном якої є [PERSON] . [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою, але не проживає тривалий час. На думку суду, відповідно до ст. 16 ЦК України захист права позивача [PERSON] на безперешкодне володіння, користування та розпорядження її майном - спірним житловим будинком, має бути реалізоване усуненням перешкод у користуванні її майном шляхом виселення відповідачів із житлового будинку, окрім [PERSON] , яка не проживає в будинку, та зняття з реєстраційного обліку. Крім того малолітня [PERSON] є членом сім`ї [PERSON] яка являється її опікуном, отже саме опікун повинен дбати про права малолітньої в тому числі право на житло тим паче , що остання булоа зареєстрована за вказанною вище адресою у будинку [PERSON] під час проведення прилюдних торгів по продажу будинку і сам власник [PERSON] достовірно знав про наслідки продажу його нерухомого майна , однак здійснив реєстрацю малолітньої [PERSON] у своєму будинку. Рішення суду про виселення та про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в силу ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є підставою для зняття цієї особи з реєстрації місця проживання. Враховуючи , що [PERSON] фактично не прожива. в будинку по [ADDRESS] тому в частині виселення даної особи позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: partial