Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Територіальної громади в особі Синельниківської міської ради, третя особа: Управління житлово-комунального господарства та комунальної власності Синельниківської міської ради про визнання права на приватизацію квартири, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 28.07.1986 року він, [PERSON] працював на Синельниківському Рессорному заводі у теплосиловому цеху, електрозварником. 04 січня 1990 року на зазначеному підприємстві йому та членам його сім`ї була виділена квартира за адресою: [ADDRESS] . В березні 1990 році ним було отримано направлення на тимчасове проживання до вищевказаної квартири і на підставі нього вони вселилися до вищезазначеної квартири. З цього часу він, разом зі своєю сім`єю, проживав в цій квартирі. З 1990 року і по теперішній час він проживає у вищевказаній квартирі. З 22 березня 1990 року він зареєстрований в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Шлюб між ним та [PERSON] розірвано 15 листопада 2011 року, яка з того часу не мешкала за адресою: [ADDRESS] . Оскільки він мав намір приватизувати дану квартиру, ним були підготовлені всі необхідні документи для приватизації даної квартири за адресою: [ADDRESS] . При підготовці пакету документів він з`ясував, що у нього відсутній ордер про надання жилої площі, документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду та технічний паспорт на квартиру. В листопаді 2020 року він звернувся до Управлінні житлово-комунального господарства та комунальної власності Синельниківської міської ради щодо передачі у приватну власність квартири. На його звернення йому було надано відповідь, що відсутність копії ордеру про надання жилої площі за адресою: [ADDRESS] , унеможливлює підготовку рішення органу приватизації про передачу йому в приватну власність квартири . Вважає, що його право на приватизацію житла порушене і він має право на захист порушенного права, оскільки відсутність ордера про надання жилої площі на квартиру за адресою: [ADDRESS] . не може бути причиною відмови в приватизації квартири. Просить визнати за ним, [PERSON] [INFO] , право на приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] . Позивач до початку проведення підготовчого судового засідання надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] до початку проведення підготовчого судового засідання надала суду заяву про визнання позову та розгляд справи без її присутності. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Статтею 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартири державного житлового фонду одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах. Якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім`ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра.В силу статей 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 10 ст.8 вищевказаного закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Згідно з п.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Пунктами 4, 5 ст. 5 передбачено право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Пункт 18 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» затверджено наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 р. № 396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за №109/17404 зі змінами внесеними згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 114 від 10.05.2018 року передбачено подання до органу приватизації цілий ряд документів. Як встановлено судом, згідно з направленням № 12 від 04 січня 1990 року [PERSON] , який працює ЗПЦ ресорником, направлено разом з членами сім`ї: дружина - [PERSON] , донька - [PERSON] , донька - [PERSON] , донька - [PERSON] , для тимчасового проживання в гуртожиток для малосімейних: [ADDRESS] з кількістю кімнат:1, житлова площа: 19,0 кв.м.. Підстави для видачі направлення: рішення профкому № 4 від 26 грудня 1989 року. Оскільки інше судом не встановлено, то суд виходить із презумпції того, що вселення в квартиру відбулось на законних підставах. Той факт, що позивач зареєстрований з 22 березня 1990 року в цій квартирі свідчить про те, що вселявсь він на підставі ордеру і був законним наймачем вказаного житлового приміщення. 15 листопада 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 15 листопада 2011 року серії [NUMBER] . На теперішній час за адресою: [ADDRESS] проживає та зареєстрований [PERSON] , [INFO] (зареєстрований з 22 березня 1990 року), що підтверджується довідкою Синельниківської міської ради від 06 квітня 2021 року № 798. З метою отримання дозволу на приватизацію квартири 13 квітня 2021 року позивач звернувся з заявою про оформлення передачі в приватну власність квартири до Синельниківського міського комунального підприємства «ЖЕК-2», але, листом №394 від 20.04.2021 року Управління ЖКГКВ Синельниківської міської ради, їм роз`яснено про неможливість надання згоди на приватизацію, оскільки надані ними документи не відповідають вимогам п. 18 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», у зв`язку із відсутністю ордеру на житлове приміщення, технічного паспорту, документу про невикористання чеків для приватизації державного житлового фонду тощо. Згідно з Інформаційною довідкою КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області від 06 квітня 2021 року № 361 квартира, яка розташована в [ADDRESS] , заінвентарізована за [PERSON] , право власності станом на 31 грудня 2012 року не зареєстроване. Відповідно до інформації АТ «Державний ощадний банк України» щодо використання житлових приватизаційних чеків з 1992 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у списках на приватизацію не значиться. [PERSON] працював на Синельниківському ресорному заводі ім..Комінтерну з 1986 року, що підтверджується довідками ПАТ «Синельниківський ресорний завод» від 28 грудня 2017 ркоу №» 142/05 та від 28 грудня 2017 року № 143/05. Згідно з ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира розташована в житловому будинку та не відноситься до житла, що не підлягає приватизації у розумінні ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Її балансоутримувачем є Синельниківське міське комунальне підприємство «ЖЕК-2». Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом. З урахуванням викладених обставин та приймаючи до уваги той факт, що позивач на законних підставах проживає та є зареєстрованим в спірній квартирі, а відсутність ордеру про надання житлової площі позбавляє їх можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги і визнати за позивачем право на приватизацію квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , за відсутності ордеру про надання житлової площі. На підставі викладеного,

Outcome: approved