Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, зазначивши, що [PERSON] являвся власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], який був зареєстрований як колгоспно-коперативна власність в погосподарській книзі Красносільської сільської ради Чигиринського району. [INFO] [PERSON] помер і позивач, будучи спадкоємцем відповідно до заповіту, просить визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, прохали їх задовольнити та визнати за позивачем право власності на будинок, який розташований в [ADDRESS], після померлого [INFO] [PERSON], пояснивши, що померлий за життя склав заповіт, де все своє майно залишив [PERSON], який прийняв спадщину в установлений законом строк, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, де йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі та не заперечував проти визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] Суд, вислухавши позивача, його представника, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Частина 1 ст. 55 Конституції України містить загальну норму, яка передбачає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші порушення прав та свобод. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановлено судом і вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.06.2016 року, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого на території Красносільської сільської ради Чигиринського району Черкаської області відкрилася спадщина (а.с.8). Відповідно до довідки виданої Красносільською сільською радою Чигиринського району № 145/02-26 від 03.07.2017 року встановлено, що за померлим 05.06.2016 року гр. [PERSON] рахується житловий будинок за адресою: [ADDRESS], згідно запису в погосподарській книзі №9 ПГО 0233 5. Земельна ділянка площею 0,24 га (а.с. 16). Як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 20.07.2017 року, характеристика будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], включає в себе: Житловий будинок (А-1), Прибудова (а), сарай (Б), Ґанок (а/гн), Хвіртка (№1), Ворота (№2), Огорожа (№3), вартість якого становить 96305,00 гривень (а.с. 12-14). Судом встановлено і вбачається із заповіту від 19.06.2015 року, посвідченого головою Красносільської сільської ради Чигиринського району, який на день смерті [PERSON] не змінено і не скасовано, позивач є спадкоємцем майна померлого відповідно до заповіту, в порядку ст. ст. 1217, 1222 ЦК України. Крім того, позивач є сином померлого [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.04.1982 року (а.с 10). Відповідно до ст. 1270 ЦК України, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Чигиринського районного нотаріального округу Кашицької О.Г. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], де йому постановою від 26.09.2017 року № 579/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Поскільки інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлого [PERSON] не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на вказане домоволодіння. На підставі викладеного, ч. 1 ст. 55 Конституції України, ст. ст. 328, 1217, 1222, 1235, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved