Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого покликався на те, що згідно кредитного договору №Л47.009.72539 укладеного 22.01.2010р. між ПАТ «Плюс Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк») та [PERSON], остання отримала кредит в розмірі 2748грн. на строк визначений кредитним договором, за користування яким зобов'язалася сплачувати 4,8% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Заявником було письмово повідомлено боржника про заміну кредитора у зобов'язанні. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконала у зв'язку з чим станом на 08.01.2014р. її заборгованість по кредиту становить 12781,83грн., з яких: 2740,76грн. - прострочений борг; 4314,14грн. - прострочені проценти; 38,96грн. - строкові проценти; 5617,97грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів; 70грн. - віндикаційні витрати. У зв'язку з наведеним просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ «Ідея Банк» - Семенюк С.Я. не з'явилася, однак подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглядати у її відсутності, не заперечила проти винесення заочного рішення в справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Тому суд, враховуючи думку представника позивача, яка не заперечила проти вирішення справи за відсутності відповідача, суд розглянув справу за відсутності останньої та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 22.01.2010р. між ПАТ «Плюс Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк») та відповідачем [PERSON] укладений договір №Л47.009.72539, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 2748грн. на строк визначений кредитним договором, за користування яким зобов'язалась сплачувати 4,8% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів (а.с.9,13,14,15,16). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) зобов'язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Однак, як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості (а.с.4) [PERSON] порушувала графік погашення заборгованості, внаслідок чого кредит вчасно не сплачувала. Таким чином [PERSON] станом на 08.01.2014р. має непогашену заборгованість перед позивачем у розмірі 12781,83грн., з яких: 2740,76грн. - прострочений борг; 4314,14грн. - прострочені проценти; 38,96грн. - строкові проценти; 5617,97грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів; 70грн. - віндикаційні витрати. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором відповідачем суду не подано. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved