Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому зазначає, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.05.2012, від якого мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.01.2014 шлюб між сторонами розірваний. Після розлучення дитина проживає разом із позивачем. Відповідач, починаючи з самого народження дитини безвідповідально ставився до своїх батьківських обов`язків, не з`явився забирати дитину з матір`ю із пологового будинку. Проживаючи спочатку разом та після переїзду позивача з дитиною до іншого місця мешкання, відповідач матеріально не утримує, вихованням не займається, жодної участі у житті та розвитку доньки не приймає, станом здоров`я не цікавиться. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14.03.2014 з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини, однак відповідач аліменти не сплачує, дитина перебуває лише на утриманні позивача. Враховуючи інтереси малолітньої доньки просить позбавити відповідача батьківських прав. Позивач, представник третьої особи надали до суду заяви про слухання справи за їх відсутності, викладені у позові та висновку обставини підтверджують і просять позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином, заяв про поважні причини своєї відсутності або про слухання справи за його відсутності не надав, відзив або заперечення щодо вимог позову, зустрічний позов до суду не надійшли, тому суд зі згоди позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 281 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що вбачається із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 18.07.2012, актовий запис № 1040 (а.с.6). Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.05.2012 по 13.01.2014 (а.с.14). Згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 14.03.2014 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітків та доходів та відповідно до вказаного рішення відкрите виконавче провадження. Із довідки Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області від 24.01.2019 вбачається, що відповідач ухиляється від сплати аліментів (а.с.16,17). Також встановлено, що позивач разом із дитиною проживає окремо та займається її вихованням і утриманням. Такі обставини вбачаються із копій нотаріально посвідченої заяви [PERSON] та [PERSON] , акту обстеження умов проживання, довідки адміністрації Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 84 від 26.11.2018, інформації КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №13», характеристики КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 137 Харківської міської ради від 11.12.2017 (а.с.18-20,22, 29,30). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що батько дитини участі у вихованні, утриманні доньки не приймає, долею та розвитком не цікавиться. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20.11.1959, як принципове положення визначила. Що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50,155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21.12.1995, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси є предметом їх основного піклування. Зазначені гарантії кореспондуються із статтею 52 Конституції України, відповідно до якої діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Відповідно до ст.ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той, із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участі у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Із висновку Департаменту служб у справах дітей виконкому Харківської міської ради від 10.05.2019 № 351 вбачається за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , внаслідок ухилення батька від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько може бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Отже, суд надійшов до висновку, що є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно неповнолітнього сина. Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved