Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в сумі 27978,13 грн. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 25.02.2013 року та 07.08.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладено кредитні договори №1536/2636CLAPS та №1787/2636CLAPS. Відповідач належним чином зобовязання за кредитними договорами не виконує, в результаті чого утворилася заборгованість в сумі 27978,13 грн. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вказаних вище кредитних договорах відступлене на користь ТОВ «ФК «Бізнесфінанс». 18.06.2013 року між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» відступило позивачу право вимоги за кредитними договорами №1536/2636CLAPS та №1787/2636CLAPS. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.57). Відповідач в судове засідання не зявився, судова повістка повернулась на адресу суду не вручена у звязку із закінченням терміну зберігання, оскільки відповідач не зявився до поштового відділення за отриманням листа (а.с. 60). Судовий виклик направлявся на адресу відповідача за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання (а.с.54), тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 25.02.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір зі страхуванням життя позичальника №1536/2636CLAPS, відповідно до якого банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 10000,00 грн. на строк 36 місяців з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 12,0000 % річних та комісією за обслуговування кредиту в сумі 218,00 грн. з кінцевим терміном повернення кредиту 02.03.2016 року (а.с.4,5). 07.08.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір зі страхуванням життя позичальника №1787/2636 CLAPS, відповідно до якого банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) на строк 24 місяці з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 12,0000 % річних та комісією за обслуговування кредиту в сумі 134,00 грн. з кінцевим терміном повернення кредиту 21.08.2015 року (а.с.19,20). В подальшому 17.05.2015 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» перейшло право вимоги заборгованості відповідача (а.с. 16,29). 17.06.2015 року ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №1706/01, відповідно до умов якого банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками (а.с.33-35). Відповідно до Додатку №1 до договору про відступлення права вимоги №1706/1 від 17.06.2015 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №1536/2636CLAPS від 25.02.2013 року та по кредитному договору №1787/2636CLAPS від 07.08.2013 року (а.с. 32). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти . Договір є обовязковим для виконання сторонами, що визначено в статті 629 ЦК України. В частині першій статті 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, . Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Згідно цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Нормою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди, що врегульовано положеннями статті 611 ЦК України. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Про правові наслідки порушення зобовязання боржником йдеться частині другій - четвертій статті 612 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В позовній заяві позивач вказував, що за кредитним договором №1536/2636CLAPS від 25.02.2013 року заборгованість становить 16227,30 грн., а за кредитним договором №1787/2636CLAPS від 07.08.2013 року - 11750,83 грн., що разом складає 27978,13 грн. Зі змісту розрахунків заборгованості за кредитними договорами, які долучені до позовної заяви, вбачається, що за кредитним договором №1536/2636CLAPS від 25.02.2013 року станом на 14.06.2015 року виникла заборгованість в розмірі 16167,60 грн., з них: заборгованість за основною сумою боргу 8601,44 грн.; заборгованість за відсотками 1953,90 грн.; заборгованість по пені 5612,26 грн. (а.с.15) та по кредитному договору №1787/2636CLAPS від 07.08.2013 року станом на 14.06.2015 року виникла заборгованість в розмірі 11706,87 грн., з них: заборгованість за основною сумою боргу 5816,79 грн.; заборгованість за відсотками 1102,31 грн.; заборгованість по пені 4787,77 грн. (а.с.28). Загальна заборгованість становить 27874,47 грн. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обовязок доказування покладено на сторони. В частині 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, що відповідач допустив неналежне виконання зобовязання, у звязку з чим утворилась заборгованість, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягує з відповідача борг в сумі 27874,47 грн., який підтверджений змістом розрахунку заборгованості. В задовленні решти вимог слід відмовити. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved