Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому, просить стягнути по 10 000 гривень моральної шкоди з [PERSON] (начальника відділу обліку та збуту теплової енергії ЛМКП «Львівтеплоенерго») та [PERSON] (директора ЛМКП «Львівтеплоенерго»). Свої позовні вимоги мотивує тим, що на його адресу із ЛМКП «Львівтеплоенерго» надходять квитанції про оплату ним значних сум коштів за надання послуг, вважає, що вказані суми є безпідставно нарахованими за надання неотриманих послуг щодо теплопостачання та постачання гарячої води. Зазначає, що звертався у ЛМКП «Львівтеплоенерго» із заявою про відключення постачання гарячої води у своє помешкання, але його прохання до уваги не прийняли, а тому квитанції продовжують надсилати на його адресу, а сума заборгованості нараховується та вимагається для оплати всупереч вимогам закону із погрозливими вимогами. Позивач звертався до прокуратури та відділу поліції з вимогою вжити заходів до посадових осіб ЛМКП «Львівтеплоенерго», проте такі вимоги залишилися без реагування. Зазначає, що заборгованість постійно збільшується, цей факт принижує його честь та гідність та завдає моральної шкоди, тому просить стягнути з відповідачів по 10 000 грн. моральної компенсації з кожного. В судовому засіданні позивач позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити. Додатково вказав, що відповідачі такими своїми діями вчиняють щодо нього злочин, так як постійно надсилають йому квитанції на оплату неіснуючих об'ємів гарячої води. Просив також притягти їх до кримінальної відповідальності. Представник позивача позов підтримав. Просив суд його задовольнити. Представники відповідачів у судовому засіданні заперечили позовні вимоги, пояснили, що [PERSON] та [PERSON] є неналежними відповідачами як фізичні особи, так як особисто жодної моральної шкоди позивачу не завдавали. Вказали, що належним відповідачем має бути ЛМКП «Львівтеплоенерго». Зазначили, що моральна шкода позивачем необґрунтована, просять відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача, його представника та представників відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом, позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. На його адресу скеровано попередження про погашення заборгованості в розмірі 1273,39 грн. за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання із ЛМКП «Львівтеплоенерго» /а.с. 10/, остаточне попередження про припинення надання комунальних послуг до погашення заборгованості за теплопостачання /а.с.11/, крім того, актом від 26.01.2016 року складеного працівниками ЛМКП «Львівтеплоенерго» встановлено, що згідно заяви абонента подачу гарячої води обмежено, встановлено на трубу заглушення та опломбовано пломбою /а.с.13. Згідно листа від 30.12.2015 року /а.с.17/ ЛМКП «Львітеплоенерго» встановлено, що будинок по [ADDRESS] перебуває на балансі ЛКП «Тополя», а тому ЛМКП «Львівтеплоенерго» не може втручатися у внутрішьобудинкову систему гарячого водопостачання. Також встановлено, що позивач звертався із заявою у Львівську місцеву прокуратуру №2 з вимогою порушення кримінальних проваджень відносно працівників ЛМКП «Львівтеплоенерго» [PERSON] , проте листом прокуратури /а.с.8/ від 02.06.2016 року отримав відповідь, що прокуратура не уповноважена проводити перевірки по даному факту. Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п.9 Постанови №4 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року (із змінами і доповненнями) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Позивачем не надано доказів , судом не встановлено , що з вини відповідачів спричинена шкода моральна шкода , скеруванням на адресу позивача квитанцій про оплату ЖКП , протиправність діяння її заподіювачів, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювачів та вини останніх в її заподіянні. За таких обставин, судом не встановлено спричинення моральної шкоди відповідачами , яка б підлягала відшкодуванню. Оцінюючи докази по справі, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено заподіяння йому відповідачами моральної шкоди і в саме в такому розмірі. Крім того, судом роз'яснено позивачу положення ЦПК України щодо можливості заміни неналежного відповідача по справі або залучення його співвідповідачем у випадку пред'явлення позову не до тієї особи. Однак на пропозицію суду позивач відмовився та наполягав на тому, що відповідачами по справі мають бути саме [PERSON] та [PERSON] Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed