Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить зобовязати Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради укласти з ним договір найму житлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] з 1989 року (з народження) був прописаний і проживавєв квартирі за адресою: м. Львів. вул.Скромна.7 кв.1. Разом з ним на підставі ордера № 1141 від 14.11.1972р. виданого виконкомом Залізничної райради депутатів трудящих м.Львова, були прописані і проживали: [PERSON] (1922 р.н.) - двоюрідна баба позивача; [PERSON] (1930 р.н.) - рідна баба позивача; [PERSON] (1958 р.н.) мати позивача. В подальшому 13.09.1996р. [PERSON] - виписалась з цього помешкання і поселилась по вул. Герцена 6.5 кв.9 у м. Львові. 30.10.2007р. [PERSON] померла та 12.10.2010 р. померла [PERSON] Станом на сьогоднішній день із прописаних (зареєстрованих) в даній квартирі проживає тільки - [PERSON], квартира позивачем не приватизована та являється комунальною власністю. На звернення позивач з вимогою про укладення (переукладення, зміну) договору найму, Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради відмовила. У звязку із наведеним позивач змушений був звернутись до суду із позовом, який просить задовольнити. 23 січня 2018 року суддею Залізничного районного суду м. Львова відкрито спрощене провадження по справі за позовом [PERSON] до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа Львівське комунальне підприємство «Левандівка» про укладення (зміну) договору найму житлового приміщення та запропоновано відповідачеві протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи заперечень. 26 лютого 2018 року на адресу Залізничного районного суду м. Львова відповідачем надіслано відзив на позов, де останній просить проводити розгляд справи у спрощеному порядку з обов'язковим викликом сторін. Крім того, 26.02.2018 року позивач подав клопотання про проведення розгляду справи у спрощеному порядку з обов'язковим викликом сторін. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 03.03.2018 року судове засідання по справі за позовом [PERSON] до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа Львівське комунальне підприємство «Левандівка» про укладення (зміну) договору найму житлового приміщення призначено на 09:00 год. 21 березня 2018 року у приміщенні Залізничного районного суду м. Львова (м. Львів, вул. С. Бандери, 3), у яке викликано сторони. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просив суд такий задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. У судове засідання представник відповідача не з'явилась, однак у судовому засіданні, що мало місце 07.06.2018 року, дала пояснення, згідно яких, вважає позовні вимоги безпідставними, у зв'язку із чим у задоволенні позову просила відмовити. Суд ухвалив проводити розгляд справи у відтуності представника третьої особи, який будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, однак матеріалів справи є достатньо для розгляду справи по суті заявлених вимог. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконань, про підставність заявлених позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст.ст.15,\~16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 1 ч.1\~ст. 16 ЦК України\~встановлено спосіб захисту цивільного права шляхом його визнання. Судом встановлено, що [PERSON] з 1989 року (з народження) був прописаний і проживавєв квартирі за адресою: м. Львів. вул.Скромна.7 кв.1. Разом з ним на підставі ордера № 1141 від 14.11.1972р. виданого виконкомом Залізничної райради депутатів трудящих м.Львова, були прописані і проживали: [PERSON] (1922 р.н.) - двоюрідна баба позивача; [PERSON] (1930 р.н.) - рідна баба позивача; [PERSON] (1958 р.н.) мати позивача. /а.с.3/ Згідно витягу з протоколу № 1141 від 14.11.1972р. виданого виконкомом Залізничної райради депутатів трудящих м.Львова, [PERSON] надано дозвіл на проживання, разом зі своїми: сестрою Зинаїдою, та племінницями [PERSON] та [PERSON], в будинку № 7 по вул. Скромній, в кв. №1, що складається з двох кімнат, площею 29,7 кв.м. та кухні./а.с.2/ В подальшому 13.09.1996р. [PERSON] - виписалась з цього помешкання і поселилась по вул. Герцена 6.5 кв.9 у м. Львові. 30.10.2007р. [PERSON] померла та 12.10.2010 р. померла [PERSON] /а.с.4-5/ Станом на сьогоднішній день із прописаних (зареєстрованих) в даній квартирі проживає тільки - [PERSON], /а.с.34/, що також засвідчила у судовому засіданні що мало місце 07.06.2018 року [PERSON] Згідно поданих суду матеріалів справи, спірна квартира позивачем не приватизована та являється комунальною власністю. [PERSON] звертався із заявою про заміну договору найму спірного житлового приміщення до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, в якій просив визнати його основним квартиронаймачем у звязку із смертю його матері [PERSON]./а.с.30/, на що йому було відмовлено посилаючись на те, що останнім не надано підтверджуючих доказів того, що позивач являється родичем із основним квартиронаймачем./а.с.6, 28-29/ \~ \~ \~ \~Статтею 64 ЖК України (Права і обов'язки членів сім'ї наймача) передбачено, що: Члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача. їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які прожив; разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та прописки виданої ЖЕК 306, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] з 1982 року /а.с.3/ Крім того, з пояснень представника позивача, який спростовував твердження представника відповідача, дата реєстрації у спірній квартирі 27.06.2006 року відповідає даті отримання позивачем паспорту громадянина України у звязку із досягненням шістнадцяти років. Відповідно до\~ст. 52 Житлового кодексу України\~жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів, а у випадках, передбачених Радою Міністрів СРСР, - за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідної Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення. Згідно\~ст. 58 Житлового кодексу України\~на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно до ст. 61Житлового кодексуУкраїни\~користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення. Тому,єдиною підставою для укладення договору найму житлового приміщення є відповідний ордер. Приписами\~ст. 4 ЦПК України\~зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою\~ст. 55 Конституції України\~визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. У\~рішенні Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року № 15-рп/2002\~зазначено, що право особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб?єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист. Рішенням ЄСПЛ у справі «Прокопович проти Росії» № 58255/00 встановлено, що тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції, а тому наступне виселення її з відповідного житла є невиправданим втручанням в приватну сферу особи, порушенням прав на повагу до житла. З огляду на викладене, право позивача на користування жилим приміщенням\~квартирою № 1 в буд. № 7 по вул. Скромній в м. Львові підлягає захисту, оскільки саме позивач фактично має статус наймача, виконує обовязки наймача квартири, сплачує комунальні послуги. Згідно ч.1\~ст. ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Доказами, згідно\~76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позов підставний та підлягає задоволенню. Згідно положень\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останньою судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved