overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із справжнім позовом, посилаючись на ті обставини, що є власником квартири [ADDRESS] , у ній зареєстрована відповідач, яка є дроужиною колишнього власника квартири і не проживає у ній. Оскільки реєстрація відповідача у квартирі створює йому перешкоди у користуванні нею, просив позов задовольнити. Відповідач відзиву проти позову не надав, ухвала та матеріали позову надсилалися за останнім зареєстрованим місцем проживання, суд вважає, що відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження належним чином, згідно вимог ст.128 ч.8 ЦПК України. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач згідно\~договору купівлі-продажу\~від 1.08.2019р.\~придбав квартиру\~ розташовану за адресою: [ADDRESS] . Отже позивач є власником зазначеної квартири. За\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач зареєстрована в квартирі як член сім`ї колишнього власника квартири і її право як члена сім`ї колишнього власника, є похідним від права такого. Колишній власник розпорядився квартирою, продавши її позивачу, і згода на цю угоду була отримана від відповідача (а.с.10). Таким чином, враховуючи, що відповідачі своєю реєстрацією у зазначеній квартирі створюють перешкоди у володінні та користуванні нею позивачу, суд приходить до висновку, що позов заявлено обґрунтовано і він підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із справжнім позовом, посилаючись на ті обставини, що з 2005 року є власником квартири за адресою [ADDRESS]. В квартирі зареєстровані відповідачі, які з січня 2017р. не мешкають без поважних причин. Просить суд визнати їх такими, що втратили право користування зазначеною квартирою. Позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не явилися, суд крім іншого, викликав їх через оголошення на сайті суду. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач на підставі договору дарування від 9.03.2005р. (а.с.6-7) є власником квартири №5 за адресою м.Одеса вулиця Люстдорфська дорога 27, будинок 38. У зазначеній квартирі з 2008р. зареєстрована відповідач [PERSON], як дружина сина позивача, та її син від іншого шлюбу відповідач [PERSON].\~\~ Згідно акту від 1.02.2018р., який було складено сусідами позивача, відповідачі з 10.01.2017р. у зазначеній квартирі не проживають без поважних причин (а.с.9). Згідно\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст.405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи, що відповідачі не мешкають у вказаній квартирі більше 1 року без поважних причин, чим створюють перешкоди позивачу у володінні та користуванні квартирою, суд приходить до висновку, що позов заявлено обґрунтовано і він підлягає задоволенню. Не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо встановлення порядку виконання рішення суду, оскільки такий порядок визначений статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою\~передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, і позивач не надав даних що він звертався до відповідних органів з заявою про зняття відповідачів з реєстрації за судовим рішенням. На підставі ст.391,405 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із справжнім позовом, посилаючись на ті обставини, що з 2006р. вона є власником квартири №187 в будинку №54 корпус 2 по вулиці Ак.Вільямса м.Одеса у якій зареєстрований відповідач, який не проживають у ній більше 10 років. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою. Представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач до суду повторно не з`явився, заяви про слухання справи у його відсутність не надходило. За нормою ст.128 ч.8 п.4 ЦПК України, вважається таким, що отримав судові повістки. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач є власником квартири №187 в будинку №54 корпус 2 по вулиці Ак.Вільямса м.Одеса у якій зареєстрований відповідач, який не проживають у ній більше 10 років (а.с.9-10,16), що підтверджується актами від 4.09.2017р. (а.с.18,19,21), у квартирі не має речей відповідача. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи, що відповідач не мешкає у вказаній квартирі більше 1 року без поважних причин, чим створює перешкоди позивачу у володінні та користуванні квартирою, суд приходить до висновку, що позов заявлено обґрунтовано і він підлягає задоволенню. На підставі ст.391,405 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із справжнім позовом, посилаючись на ті обставини, що з 2020р. є власником квартири [ADDRESS] , у якій зареєстровані відповідачі, які не проживають у ній без поважних причин тривалий час. Просив визнати відповідачів таким, що втратили право користування квартирою. Ухвалою судді від 22.10.2020р. у справі відкрито провадження. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , який представляє інтереси доньок [PERSON] 2012 року народження та [PERSON] 2014 року народження з позовом погодилися подавши відповідні заяви. Представник третьої особи подала заяву у якій при вирішенні справи покладалася на розсуд суду. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач 20.08.2020р. зареєстрував право власності на квартиру [ADDRESS] . У зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [PERSON] 2012 року народження та [PERSON] 2014 року народження, батьком яких є відповідач [PERSON] , які не проживають у ній тривалий час без поважних причин, чим створюють перешкоди позивачу у володінні та користуванні квартирою. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Згідно ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, враховуючи, що відповідачі не проживають у вказаній квартирі і своєю реєстрацією створюють перешкоди у володінні та користуванні нею, суд приходить до висновку, що позов заявлено обґрунтовано і він підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із справжнім позовом, посилаючись на ті обставини, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 березня 2007 року його позов до [PERSON] було задоволено частково та стягнуто з останнього на його користь 7154 гривень. На підставі зазначеного рішення Київським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист №2-223/07 від 12 вересня 2007 року, відкрито виконавче провадження та виконувалися виконавчі дії. 9.09.2016р. виконавче провадження закінчено у зв'язку з повним стягненням вказаної суми. Посилаючись на норми ст.625 ЦК України, просив стягнути з відповідача штрафні санкції з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у сумі 11775,48 грн. Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, був належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, заяви про слухання справи у його відсутність не надходило. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 березня 2007 року його позов до [PERSON] було задоволено частково та стягнуто з останнього на його користь 7154 гривень. Рішення набрало законної сили 4.04.2007р. На підставі зазначеного рішення Київським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист №2-223/07 від 12 вересня 2007 року, відкрито виконавче провадження та виконувалися виконавчі дії. 9.09.2016р. виконавче провадження закінчено у зв'язку з повним стягненням вказаної суми. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Період прострочення складає з 4.04.2007р. по 9.09.2016р. Сума за рівнем інфляції за цей період складає 9749,50 грн., а сума 3% річних - 2025,98 грн., а разом 11775,48 грн. Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позов заявлено обґрунтовано і він підлягає задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивач а підлягають стягнення судові витрати у сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із справжнім позовом, про позбавлення батьківських прав відповідачки та стягнення аліментів посилаючись на ті обставини, що відповідачка вихованням дитини не займається, матеріально її не забезпечує, залишила дитину без батьківського піклування. Просив позбавити відповідачку батьківських прав, стягнути з неї аліменти на утримання дитини. Представники позивача та третіх осіб позов підтримали. Відповідачка до суду повторно не явилася, була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, заяви про розгляду справи у його відсутність не надходило, тому суд неявку відповідача вважає неповажною. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності відповідачки. Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Стаття 150 цього Кодексу перелічує обовязки батьків щодо виховання дитини. Суд встановив, що відповідачка 23.05.2017 року народила дочку [PERSON], яку відповідач відмовилася забирати з пологового будинку, про склала відповідну заяву. З 11.08.2017р. дитина перебуває в установі позивача. Розпорядженням Приморської райадміністрації Одеської міської ради від 11.09.2017р. малолітня [PERSON] офіційно влаштована в дитячий заклад на повне державне забезпечення. Згідно висновку служби у справах дітей від 12.01.2018р. (а.с.24) відповідач вихованням дитини не займається, станом її здоровя не цікавиться, матеріально її не забезпечує, вважає є доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки. При таких обставинах суд вважає, що відповідачка не виконує обовязки щодо виховання дитини, а тому вважає необхідним позбавити її батьківських прав у відношенні сина. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом також встановлено, що відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не працює, інших аліментних зобов'язань не має, тому з неї підлягають стягненню аліменти у розмірі ј частини всіх доходів до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із справжнім позовом, про позбавлення батьківських прав відповідачки та стягнення аліментів посилаючись на ті обставини, що відповідачка вихованням дитини не займається, матеріально її не забезпечує, залишила дитину без батьківського піклування. Просив позбавити відповідачку батьківських прав, стягнути з неї аліменти на утримання дитини. Прокурор в судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити. Представники позивача [PERSON] та органу опіки та піклування Приморської райадміністрації ОМР [PERSON] позов підтримали. Відповідачка до суду повторно не явилася, була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, заяви про розгляду справи у його відсутність не надходило, тому суд неявку відповідача вважає неповажною. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності відповідачки. Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши доводи осіб, що беруть участь в справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Стаття 150 цього Кодексу перелічує обовязки батьків щодо виховання дитини. Суд встановив, що відповідачка 21.03.2014 року народила сина [PERSON]. Батько дитини записаний у порядку ст.135 СК України. Згідно акту від 12.05.2015р. складеного органами внутрішніх справ та ТВ ССР ОМР Приморського району, мати малолітнього [PERSON] відмовилась від нього. 7.09.2015р. дитину направлено до установи позивача. Розпорядженням Приморської райадміністрації Одеської міської ради від 7.10.2015р. малолітній [PERSON] влаштований в дитячий заклад на повне державне забезпечення. Згідно висновку служби у справах дітей від 15.05.2016р. відповідач вихованням дитини не займається, станом її здоровя не цікавиться, матеріально її не забезпечує, вважає є доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки. При таких обставинах суд вважає, що відповідачка не виконує обовязки щодо виховання дитини, а тому вважає необхідним позбавити її батьківських прав у відношенні сина. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом також встановлено, що відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не працює, інших аліментних зобов'язань не має, тому з неї підлягають стягненню аліменти у розмірі ? частини всіх доходів до повноліття дитини. На підставі статей 150,164-165,180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із справжнім позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що 26.09.2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від сумісного шлюбу мають неповнолітню доньку Софію. Сім'я розпалася, сімейно-шлюбні відносини не підтримують з червня 2015 року, відновлювати відносини не мають наміру. Представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач до суду повторно не явився, був належним чином, через засіб масової інформації, повідомлений про час та місце слухання справи, заяви про розгляду справи у його відсутність не надходило, тому суд неявку відповідача вважає неповажною. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 26.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1577, від сумісного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Софію [INFO]. Сім'я розпалася, сторони сімейно-шлюбні відносини не підтримують, позивач втратив почуття кохання та поваги до відповідача, шлюбні стосунки відновлювати не має наміру. Подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати. На підставі ст.112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із справжнім позовом про стягнення аліментів, посилаючись на ті обставини, що відповідач є рідним батьком [PERSON] [INFO], яка є її донькою. Оскільки шлюб між сторонами розірвано, і дочка навчається в Інституті міжнародних відносин Київського національного університету ім.Т.Шевченка, і дочка потребує матеріальної допомоги батька, просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2000 грн. Крім того, посилається на те, що нею сплачується навчання дочки у вказаному учбовому закладі, а оскільки вартість освітньої послуги становить 176000 грн., просить стягнути з відповідача 88000 грн. Позивач підтримала свої позовні вимоги, позивач не проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду повторно не явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню по наступних підставах. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 ч.1 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] [INFO], яка проживає з матірю. Шлюб між сторонами розірвано, і дочка навчається в Інституті міжнародних відносин Київського національного університету ім.Т.Шевченка, термін навчання з 1.09.2016р. до 30.06.2020р., вартість освітньої послуги становить 176000 грн. Витрати, пов'язані за утриманням сина під час навчання несе тільки позивач по справі. Позивачем за навчання дочки сплачені 44000 грн. та 46000 грн., що підтверджується відповідними квитанціями. Таким чином, оскільки за нормами Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обовязки по відношенню до дитини, і відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу, тому з нього на користь позивача підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно та стягнути половину витрат позивача витрачених на навчання дочки у сумі 45000 грн. (44000+46000). Судовий збір на підстав ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави у сумі 1280 грн. (640+640). На підставі викладеного,

Outcome: partial