Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом посилаючись на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Право власності підтверджується договором купівлі-продажу від 31.08.2004 року та свідоцтвом про паво на спадщину від 16.02.2012 року. Приблизно у травні 2019 року йому стало відомо про те, що в м. Києві та Київській області розповсюджені злочини, пов`язані із рейдерськими захватами нерухомого майна у одиноких осіб літнього віку. 07.06.2019 року він звернувся до приватного нотаріуса КМНО Василенко О.А. із заявою про прийняття спадщини. Однак, 17.06.2019 року нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що не встановлено факт спільного проживання із спадкодавцем, та пропущено строк для прийняття спадщини. З відмовою він не згоден, оскільки він більше семи років на момент відкриття спадщини проживав з матір`ю, піклувався про неї, доглядав та матеріально забезпечував, а тому фактично прийняв спадщину. До суду позивач не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. В судовому засіданні 21.05.2020 року позивач пояснював, що мати потребувала допомоги, у неї було два інсульти, була інвалідом, тому він з 2012 року проживав з нею. Представник відповідача до суду не з`явився, подав відзив на позовну заяву, де просив слухати справу у його відсутності, та прийняти рішення на підставі поданих доказів згідно чинного законодавства. До суду приватний нотаріус не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства. В судовому засіданні 21.05.2020 року був допитаний свідок [PERSON] , яка проживає в будинку [ADDRESS] , і є головою кооперативу цього будинку, і яка повідомила, що з 2012 року позивач проживав разом з матір`ю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Дана заява зареєстрована в Новоселицькому районному суді 11.09.2019 року. 25.10.2019 року матеріали справи надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва. 25.10.2019 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.11.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 17.12.2019 року надійшов відзив на позовну заяву. 19.12.2019 року за клопотанням представника позивача постановлено ухвалу про витребування доказів. 28.01.2020 надійшли витребувані документи. 12.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В суді встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записано [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. [INFO] померла [PERSON] . 07.06.2019 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса КМНО Василенка О.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] , яка складається з квартири [ADDRESS] . З Договору купівлі-продажу квартири від 30.08.2004 року слідує, що квартира [ADDRESS] , була придбана [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Право власності зареєстровано 31.08.2004 року. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 16.02.2012 року державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори, [PERSON] отримала спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , яка складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Право власності зареєстровано 17.04.2012 року. 07.06.2019 року приватний нотаріус КМНО Василенко О.А. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки [PERSON] не встановлено факт спільного проживання зі спадкодавцем. Встановлено, що похованням [PERSON] займався [PERSON] . Згідно Довідки виданої ЖБК «Зварювальник-1» № 18 від 10.09.2019 року [PERSON] з серпня 2012 року фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . 10.09.2019 року ЖБК «Зварювальник-1» складено Акт про фактичне проживання особи без реєстрації, де мешканці будинку [ADDRESS] , засвідчили, що з серпня 2012 року [PERSON] фактично проживає у квартирі [ADDRESS] , без реєстрації. З копії спадкової справи убачається, що крім [PERSON] із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.ст. 1261, 1266 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1268, 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З огляду на вище викладене, з урахуванням наданих доказів та вимог чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Жодних доказів на спростування доводів позивача матеріали справи не містять. На підставі викладеного та

Outcome: approved