Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на його утримання. Мотивувала свої вимоги тим, що вона відповідно до свідоцтва Серії [NUMBER] народилася [INFO] і її батьком записаний відповідач [PERSON]. Станом на день подачі позову вона навчається у Київському політехнічному інституті і є студенткою другого курсу денної форми навчання факультету менеджменту та маркетингу. Зазначала, що вона не має власного доходу, в той час як відповідач має можливість її утримувати, однак матеріальної допомоги не надає, хоча і вважає освіту потрібною. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що позов визнає. Просить суд ухвалити рішення по справі. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не має власного доходу, проживає з бабусею та дідусем, в той час як відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, які продовжують навчання, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині присудження аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць. Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved