Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до ТОВ «Концерн «Київпідземшляхбуд» про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку із заробітної плати за період з 11.07.2018 р. по 10.02.2019 року у розмірі 148 238 грн. 21 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] працював на посаді директора з питань розвитку у ТОВ «Концерн «Київпідземшляхбуд». У 2016 році [PERSON] було звільнено із займаної посади. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2018 року позов [PERSON] про стягнення заробітної плати, середнього заробітку та зобов`язання вчинити дії задоволено частково, яким стягнуто з ТОВ «Концерн «Київпідземшляхбуд» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 36 590,91 грн., середній заробіток за період з 1 грудня 2016 року по 10 липня 2018 року у розмірі 392 684,00 грн., компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 111 881,43 грн., без вирахування податків, зборів та обов`язкових платежів, а всього - 541 156,34 грн. Вказане рішення залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 30.01.2019 року. При постановленні рішенні було визначено, що розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] складав 981,71 грн. Як зазначає позивач, кошти на виконання рішення суду, в тому числі виплата заробітної плати була здійснена ТОВ «Концерн «Київпідземшляхбуд» 11.02.2019 року, а тому виходячи із положень ч. 1 ст. 117 КЗпП України, відповідач має сплатити середній заробіток за період із 11.07.2018 року (наступний день після винесення рішення) по 10.02.2019 року (день який передував фактичному розрахунку), що складає 148 238,21 грн., зважаючи на розмір середньоденного заробітку - 981,71 грн. на 151 робочих днів. З метою вирішення спору в досудовому порядку позивачем 13.02.2019 року направлено заяву про виплату середнього заробітку за час затримки виплати, однак вимоги [PERSON] залишено поза увагою. У зв`язку з чим, [PERSON] звернувся до суду за захистом свого порушеного права та просить стягнути з відповідача на його користь суму в розмір 148 238 грн. 21 коп. та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 490,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 28 лютого 2019 у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. У встановлений судом строк, відповідач будучи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. За змістом ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, ст. 117 КзПП України. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2018 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, яким стягнуто з ТОВ «Концерн «Київпідземшляхбуд» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 36 590,91 грн., середній заробіток за період з 01.12.2016 року по 10.07.2018 року у розмірі 392 684,00 грн., компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 111 881,43 грн., без вирахування податків, зборів та обов`язкових платежів, а всього - 541 156,34 грн. Постановою Київського апеляційного суду від 30.01.2019 року рішення першої інстанції залишено без змін. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 Постанови «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999р. № 13, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі не проведення розрахунку у зв`язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач вказував, що відповідачем було виконано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2018 року, лише 11 лютого 2019 року, а тому позивач просив суд стягнути на його користь середній заробіток за час затримки за період часу з 11 липня 2018 року по 10 лютого 2019 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2018 року встановлено, що середньоденний заробіток [PERSON] в ТОВ «Концерн «Київпідземшляхбуд» становив 981 грн. 71 коп. Таким чином, за період з 11.07.2018 року по 10.02.2019 року ( 151 день) розмір середнього заробітку за час затримки складає 148 238 грн. 21 коп. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки у розмірі 148 238 грн. 21 коп. без врахування відповідних податків й інших обов`язкових платежів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 482 грн. 38 коп.

Outcome: approved