Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, так як понад року відповідач без поважної причини не проживає будинку № 8 в с.Лушники Шосткинського району Сумської області по вул. Придеснянській. Просить розглядати справу в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідач у відповідності до ст. 278 ЦПК України відзив на позов, у наданий судом строк до суду не надав. Заперечень проти розгляду справи в прощенному провадженні без виклику сторін не надав. Тому, відповідно до ст. 279 ч. 5 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з позовної заяви позивач є власником будинку № 8 в с.Лушники Шосткинського району Сумської області по вул. Придеснянській, яка є продовженням вулиці Центральної с.Чапліївка, оскільки зазначені села фактично є одним селом та с. Лушники відноситься до Чапліївської сільської ради. Належнійсть вказаного будинку підтверджується свідоцтвом про право власності від 15.01.2002 року. П*ять років тому він надав дозвіл на реєстрацію місця проживання в належному йому будинку [PERSON] на той час цивільному чоловіку його старшої доньки [PERSON] Однак близько двох років тому відповідач припинив стосунки з його донькою та з серпня 2016 року у вказаному будинку не проживає, місце його перебування не відоме. В телефонній розмові відповідач відмовився повідомити де він зараз мешкає, а також відмовився у добровільному порядку знятись з реєстрації. Тому він був змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Відповідно до ст. 150, 155 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; власник квартири не може бути позбавлений права користування житлом, крім випадків передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Як вбачається з матеріалів справи, а саме: відповідно до свідоцтва про право власності (а.с.9) позивач є власником будинку № 8 по вул. Придеснянська в с.Лушники Шосткинського району Сумської області. Згідно довідки Чапліївської сільської ради (а.с.10) в будинку зареєстровані відповідач [PERSON], а також [PERSON] [PERSON], відповідно до акту про встановлення факту не проживання за місцем реєстрації від 10.01.2018р. (а.с.15) [PERSON] зареєстрован в [INFO], але фактично за даною адресою не проживає. На підставі ст. 391 ЦК України у разі порушення права власності, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні користування майном особами, в яких відпали законні підстави для такого користування. Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення право власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач більше одного року без поважних причин за місцем реєстрації не проживає, ніякого інтересу до помешкання не проявляє, не сплачує комунальні послуги, тому позов доведено, а відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved