Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача, в якому, посилаючись на те, що останній будучи поручителем за належне виконання своїх зобовязань третьою особою перед банком за кредитним договором № 010/04-02/617/Г-2, укладеного 16.08.2007 року в рамках Генерального договору на здійснення кредитних операцій № 010/04-02/617/Г від 16.08.2007 року (далі за текстом Генеральний договір), вказуючи на те, що третя особа порушила умови договору, та, у такому разі, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, зазначаючи, що можливість досудового врегулювання спору з обєктивних причин відсутня, просить суд стягнути з [PERSON] прострочену заборгованість за кредитним договором на загальну суму 1\~047\~396, 63 грн. та судові витрати. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він позов підтримав, просив стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору, витрати повязані з опублікуванням оголошення у сумі 420 гривень, у випадку неявки до суду відповідача не проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином шляхом публікації оголошення у всеукраїнській газеті «Урядовий курєр», \~відомості про його належне повідомлення є в матеріалах справи, \~не повідомив суд про причини своєї неявки до суду. Враховуючи, що від відповідача не надійшло повідомлення про причини неявки,\~від \~нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив \~про заочний розгляд справи. \~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином в строки встановлені договором або законом. У разі невиконання, або неналежного виконання зобовязань в односторонньому порядку, сторона винна в порушенні зобовязання повинна нести цивільну відповідальність відповідно умов договору або закону. Судом встановлено, що 16.08.2007 року між позивачем та третьою особою в рамках Генерального договору було укладено кредитний договір № 010/04-02/617/Г-2, згідно якого третя особа отримала кредит в сумі 9\~667\~519, 47 грн. строком до 15.08.2017 року зі сплатою 17 % річних для будування автоцентра.( а.с.7-21). Відповідно до умов укладеного договору на взаємовідносини сторін поширюються положення Генерального договору та Умов. Згідно п.п 5.1- 5.4 Генерального договору третя особа зобовязувалась виконувати зобовязання за цим Генеральним договором та кредитними договорами, в тому числі погашати основну заборгованість, сплачувати проценти, комісії, пеню та інші платежі в порядку, визначеному цими договорами. Із розрахунку заборгованості вбачається, що третя особа після отримання кредиту неналежним чином виконувала обовязки з погашення кредиту до квітня 2015 року, після чого перестала погашати кредит та відсотки за його використання, внаслідок чого станом на 10.07.2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 1\~047\~396, 63 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 1\~000\~000, 00 грн., заборгованості за відсотками 43\~417, 88 грн., пені 3\~978, 75 грн.(а.с.22-24) Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі порушення позичальником умов кредитного договору, де встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець вправі вимагати дострокового повернення позики, що залишилася зі сплатою процентів, а також вимагати розірвання цього договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Договір поруки № 2 від 20.07.2007 року, укладеним між позивачем та відповідачем [PERSON] підтверджується, що останній на добровільних засадах зобовязався перед позивачем в повному обсязі відповідати по зобовязанням третьої особи, які виникають з кредитного договору.(а.с.20-21) Повідомленням Укрпошти підтверджується факт, що позивач позбавлений можливості врегулювати спір у позасудовому порядку, оскільки на території проживання відповідачів та знаходження третьої особи проводиться АТО, з ними відсутній поштовий звязок. За таких обставин, враховуючи, що позивач в даному випадку має право вимагати повернення кредиту як від третьої особи та відповідача разом, так від кожного з них окремо, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 1047 396, 63 гривень. Також на підставі вимог ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3654, 00 грн. та 420 гривень на публікацію оголошення у всеукраїнській газеті «Урядовий курєр» щодо виклику відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved