Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Білогородської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визнання права власності на будинок, обґрунтовуючи його тим, що за усною угодою у вересні 2003 року придбав зазначений будинок з господарськими спорудами у [PERSON] В подальшому сторони так і не уклади в письмовій формі даний договір та не посвідчили його нотаріально. Продавець 05.11.2007 року помер, а тому позивач позбавлений можливості провести державну реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно. Позивач в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Зазначив, що придбав вказаний житловий будинок з господарськими спорудами за 1800 грн., які передав [PERSON] На даний момент не може здійснити державну реєстрацію права власності на придбане майно, так як продавець, який був його власником, помер, що позбавляє позивача можливості укласти угоду в належній формі та здійснити державну реєстрацію своїх прав на будинок. За життя продавця угоду не виклали в письмовій формі та не посвідчили нотаріально за браком коштів. Після смерті [PERSON] ніхто не вступив в спадкові права, а тому належним відповідачем по справі є Білогородська сільська рада, на території якої знаходиться житловий будинок. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направив, просив розглянути справу без участі представника. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Положеннями ч.1 ст.227 ЦК УРСР\~(які діяли на момент виникнення правовідносин між [PERSON] та позивачем) визначено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст.47 цього Кодексу). Договір купівлі- продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. \~\~Частиною першою ст.47 ЦК УРСР визначено, що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених в законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 цього Кодексу. В порушення вимог Цивільного кодексу України сторонами договору купівлі-продажу житлового будинку зазначений договір не був нотаріально посвідчений, а також не була здійснена його державна реєстрація. Крім того, відповідно до пояснень позивача, а також показів свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які проживають в [INFO], [PERSON] та [PERSON] дійсно досягли згоди про купівлю-продаж спірного житлового будинку, внаслідок чого останній отримав грошові кошти, що складали вартість нерухомого майна, а позивач отримав у власність будинок. При цьому жодна особа не зверталася із позовом про визнання вказаної угоди недійсною та/або витребування майна з володіння позивача, що вказує на дійсність даної угоди. Крім того, [PERSON] передав [PERSON] свідоцтво про право на спадщину по закону серії ААВ №099667, видане 06.12.1996 року державним нотаріусом Ізяславської державної нотаріальної контори, відповідно до якого [PERSON] отримав у спадщину після смерті [PERSON] житловий деревяний будинок по вул.Комсомольській (на даний момент вул.Щасливій), 53 в с.Білогородка Ізяславського району. Згідно відмітки на вказаному свідоцтві про право на спадщину за законом зазначений житловий будинок в цілому зареєстрований в Ізяславському районному бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за [PERSON] і записаний в реєстрову книгу №299 06.12.1996 року. Також, матеріалами інвентарної справи, витребуваної судом в Ізяславському РБТІ, підтверджується, що даний будинок належав на праві власності [PERSON] Зазначені обставини підтверджують право за життя останнього розпорядитися спірним житловим будинком та відчужити його позивачу. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-БВ №064927, виданого Білогородською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 05.11.2007 року, [PERSON] помер 05.11.2007 року. Згідно листа Ізяславської державної нотаріальної контори №395/0116 від 01.03.2017 року, листа Хмельницького обласного державного нотаріального архіву №619/01-21 від 03.03.2017 року, а також інформаційних довідок №46936771 від 01.03.2017 року та №46957590 від 02.03.2017 року, після смерті [PERSON], який помер 05.11.2007 року, спадкової справи не заводилось, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Зазначені обставини позбавили права [PERSON] провести нотаріальне посвідчення договору купівлі продажу житлового будинку та його державну реєстрацію. В свою чергу позивач, реалізуючи свої права власника будинку здійснював його перебудову, ремонт, підтримання в належному житловому стані. Позивач із сімєю фактично проживає у вказаному будинку. Зазначене підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Таким чином відсутні підстави сумніватися в існуванні домовленості між [PERSON] та [PERSON] щодо оплатної передачі у власність останньому даного будинку та її практичної реалізації шляхом виконання. Угода, укладена між ними не визнана судом недійсною. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №53 вул.Щаслива село Білогородка, замовленого позивачем та виконаного КП «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації» домоволодіння, придбане [PERSON], складається з житлового будинку загальною площею 88 кв.м, житловою 34, 4 кв.м з прибудовою (а), прибудовою (а1), котельнею (Б), сараєм цегляним (В), сараєм (Г), огорожею (N). В той же час, відповідно до ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», однією з підстав для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно є укладений у встановленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно. Тобто позивач позбавлений можливості в установленому законом порядку зареєструвати своє право власності на нерухоме майно внаслідок відсутності нотаріально посвідченої угоди. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В той же час, відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Таким чином, позивач зареєструвати своє право власності на житловий будинок не має можливості через відсутність належним чином оформленого договору купівлі-продажу, а тому суд вважає, що право позивача підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими спорудами.

Outcome: approved