Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до Дзержинського районного суду м. Харкова 05.05.2016 року та просив суд стягнути на його користь з ТА «СГ «Ю.БІ.АЙ»: 16071,53 грн. - матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження; 1200,00 грн. - проведення автотоварознавчого дослідження; 850 грн. - проведення додаткового технічного обстеження; 350,00 грн. - огляд та оцінка автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди, 122,98 грн. - повідомлення відповідача та його страховика про проведення експертного огляду; та просив суд стягнути на його користь з [PERSON]: 9002,09 грн. - різницю між фактичним розміром вартості відновлювальних робіт з ремонту автомобіля у сервісному центрі ПАТ «Завод Фрунзе» та розміром матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за висновком автотоварознавчого дослідження; 3000,00 грн. - моральної шкоди. Просив суд вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з відповідачів на його користь судовий збір у розмірі 551,20 грн. Уточнивши позовні вимоги 15.08.2016 року, просив суд стягнути на його користь з ТА «СГ «Ю.БІ.АЙ»: 25073,62 грн. - матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; та просив суд стягнути на його користь з [PERSON]: 2522,98 грн. - розмір матеріальних збитків, що понесені ним для проведення досліджень щодо визначення вартості пошкодженого автомобіля; 3000,00 грн. - моральної шкоди. Просив суд вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з відповідачів на його користь судовий збір у розмірі 551,20 грн. у відповідності до задоволених позовних вимог. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач - ТА «СГ «Ю.БІ.АЙ» в судове засідання не з'явився, його представником - Супрун Т. В. до суду було направлено заперечення проти позову, якими позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив суд в позові відмовити повністю. Також на адресу суду від представника відповідача - Супрун Т. В. надійшла письмова заява про розгляд справи в їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] - за довіреністю [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення, проти позову заперечував в повному обсязі Третя особа по справі, [PERSON] - в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити повністю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного: 27 червня 2015 року 0 10:27 годині [PERSON] керуючи автомобілем Mitsubishi Lanser, державний номер [NUMBER], по вул. Новгородській в м. Харкові, на перехресті з вул. Клочківською не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» та допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ Lanos, державний номер [NUMBER], що був під керуванням [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Зазначена дорожньо-транспортна подія сталася з вини відповідача [PERSON], який внаслідок порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху України (ПДР України) своїми діями допустив зіткнення свого автомобіля з автомобілем, яким керував позивач. Дана обставина підтверджується постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 06 серпня2015 року у адміністративній справі №638/11756/15-п. Таким чином, при розгляді цивільної справи, суд виходить з того, що винуватість [PERSON] в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди 27.06.2015 року є доведеною. На підставі ст. 57 ЦПК України доказами по справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановить наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення по справі. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно вимог ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. На підставі ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, що до якої встановлені ці обставини. Судом неодноразово роз'яснено сторонам вимоги ст. 10, 11, 60 ЦПК України стосовно того, що обов'язок щодо доказування обґрунтованості своїх доводів та вимог законодавцем покладається на учасників процесу, судом докази тільки оцінюються. На підставі ст. 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода ,завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа ,яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. На підставі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини особи, якій завдано шкоду, вона не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно вимог Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди з змінами та доповненнями внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України №7 від 08.07.1994 р.,№11 від 30.09.1994 року, № 15 від 25.05.1998 року, № 9 від 24.10.2003 року п. 4 під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або інших підстав (договору оренди довіреності тощо). Таким чином, відповідач [PERSON], керуючи автомобілем Mitsubishi Lanser, державний номер [NUMBER] на законних підставах є володільцем транспортного засобу, тобто володільцем джерела підвищеної небезпеки. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у страховій компанії ТА «СГ»Ю.БІ.АЙ» - відповідача по справі. Разом із тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок. У відповідності з ч 4 ст.988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування не може перевищувати розміру реальних збитків та здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється в межах вартості майна на момент укладення договору. У відповідності зі ст.30 Закону України « Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.04.2004 року транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт е технічно необґрунтованим, що підтверджується правовою позицією Верховного Суду України від 09.04.2014 року по справі №6-54239св13 та правовою позицією Верховного Суду України від 02.10.2013 ркоу № 6-22784св13. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров»я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов»язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених устраховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідокдорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місцяпроживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у моментдорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ч. 1-3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Як видно із матеріалів цивільної справи та із самої позовної заяви, позивач звертався із заявою про настання страхового випадку до страхової компанії ТА «СГ»Ю.БІ.АЙ», і останньою 03.07.2015 року було направлено до ФОП [PERSON] заяву на виконання авто-товарознавчого дослідження. 03.07.2015 року оцінювачем автотранспортних засобів [PERSON] було складено Звіт з оцінки транспортного засобу №2631, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складає 11047,38 грн., а вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ЗАЗ Lanos, державний номер [NUMBER] внаслідок пошкодження при ДТП, склала 10597,13 грн. За клопотанням сторін, оцінювач [PERSON] викликався в судове засідання для надання пояснень по справі в якості спеціаліста, але допитати його не було можливим, оскільки оцінювач [PERSON] до суду не з'явився. 10.11.2016 року за клопотанням сторін судом було винесено ухвалу про забезпечення участі оцінювача [PERSON] у судовому засіданні на 13.12.2016 року в режимі відеоконференції з приміщення Дзержинського районного суду м. Харкова. Доручено забезпечення проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції Васильківському міськрайонному суду Київської області, що знаходиться за адресою: 8600, м. Васильків, вул. Шевченка, 8, Київська область. Але, оцінювач [PERSON] допитаний судом не був, оскільки в приміщення Васильківського міськрайонного суду Київської області 13.11.2016 року о 14 год. 00 хв. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. В матеріалах справи також міститься Звіт експертного авто-товарознавчого дослідження №0174/15 від 15.10.2015 року проведеного експертом ТОВ «Центр експертних досліджень «Професіонал» [PERSON] відповідно до якого величина матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля ЗАЗ Lanos, державний номер [NUMBER], пошкодженого при ДТП 27.06.2015 року, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, без врахування величини ВТВ, за виявленими пошкодженнями при обстеженні КТС 03.09.2015 року, в цінах станом на дату завершення виконання дослідження складає 16071,53 грн. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив суду, що ним було проведено дослідження автомобіля ЗАЗ Lanos, державний номер [NUMBER], складено Звіт №0174/15 від 15.10.2015 року, відповідно до якого величина матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля ЗАЗ Lanos, державний номер [NUMBER], пошкодженого при ДТП 27.06.2015 року складає 16071,53 грн. Також, експертом при допиті було повідомлено суду про те, що ним при огляді автомобіля ЗАЗ Lanos, державний номер [NUMBER], були виявлені і інші пошкодження, що не відносяться до дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 27.06.2016 року. При вирішенні питання про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, суд виходить з того, що збитки, завдані автомобілю ЗАЗ Lanos, державний номер [NUMBER], що належить позивачу, доведені частково та становлять 16071,53 грн., і підлягають стягненню з відповідача - ТА «СГ»Ю.БІ.АЙ». Моральна шкода, завдана позивачу вважається судом частково доведеною, а саме в розмірі 1000,00 грн. та підлягає стягненню з відповідача - [PERSON] Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов'язаних з відшкодуванням такої шкоди. У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При визначенні розміру відшкодування спричиненої позивачу моральної шкоди суд виходить із вимог розумності, виваженості та справедливості, враховує обставини справи, викладені вище, глибину, характер та обсяг душевних і психічних страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат та визначає розмір спричиненої позивачу моральної шкоди в сумі 1000,00 грн. Таким чином, суд частково задовольняє позов в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, в розмірі 1000,00 грн. В іншій частині суд вважає позовні вимоги недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають. Стосовно позовних вимог про стягнення матеріальних збитків, понесених для проведення досліджень щодо визначення вартості пошкодженого автомобіля в сумі 2522,98 гривень, суд вважає позовні вимоги в цій частині такими, що не підлягають задоволенню. По цивільній справі експертизи судом не призначалися та не проводилися. Суд приходить до висновку, що, позивач, проводячи дослідження в ТОВ «Центр експертних досліджень «Професіонал», та сплачуючи за їх проведення, робив це за власною ініціативою і вищевказана сума стягненню не підлягає. Судові витрати належить стягнути з відповідачів на користь позивача в сумі пропорційній сумі задоволення позовних вимог, але не менш ніж 243,60 гривень, як передбачено Законом України «Про судовий збір». Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Outcome: approved