Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом, яким просить стягнути із ДП «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» середній заробіток за час затримки виплати належних сум при звільненні в розмірі 32388,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що до 27.06.2012 р. він працював у відповідача на посаді провідного інженера-електроніка. Однак після звільнення йому не було виплачено розрахункові кошти, тому він звертався до суду, і лише за судовими рішення із відповідача було стягнено заборгованість по заробітній платі. Зокрема державним виконавцем 27.01.2014 р. закрито виконавче провадження по виконавчому листу № 1319/5837/2012 про стягнення 52808,00 грн. заборгованості по заробітній платі та 1500,00 грн. моральної шкоди, 05.02.2014 р. закрито виконавче провадження по судовому наказу № 1319/7903/2012 про стягнення з відповідача 16144,25 грн. заборгованості по заробітній платі. Відтак за період з 01.07.2012 р. по 05.02.2014 р. відповідач зобов'язаний йому виплатити середній заробіток за час затримки виплати належних сум при звільненні , що становить 405 робочі дні у розмірі 32388,00 грн. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, дав пояснення аналогічні змісту позову, просив позов задоволити у повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечив та пояснив, що невиплата розрахункових коштів позивача, була зумовлена відсутністю коштів на рахунку відповідача, так як усі рахунки підприємства арештовано в квітні 2012 р., тому вина відповідача у виплаті розрахункових відсутня, крім того за судовими рішенням позивачу повністю виплачено розрахункові кошти, зокрема за виконавчим листом № 1319/5837/2012 перерахунок коштів здійснено 17.01.2014 р., за судовим наказом № 1319/7903/2012 перерахунок здійснено 28.01.2014 р. Пояснення представника відповідача повністю підтримав в судовому засіданні Прокурор Львівської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України. Заслухавши пояснення сторін, прокурора, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити частково, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що [PERSON] до 27.06.2012 р. працював на посаді провідного інженера-електроніка у Державному підприємстві «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» та із вказаної дати звільнений за власним бажання відповідно до ч. 3 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із порушенням роботодавцем законодавства про працю, що підтверджується копією трудової книжки позивача. У зв'язку із порушенням відповідачем ст. 115 КЗпП України, а саме невиплатою відповідачем заробітної плати, позивач звернувся до суду та за наслідками розгляду справи 11.07.2012 р. Сихівським районним судоми м. Львова видано виконавчий лист про стягнення з ДП ЛНДРТІ на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі в розмірі 52808 грн. та моральної шкоди в розмірі 1500 грн. Як вбачається із постанови державного виконавця Сихівського ВДВС ЛМУЮ від 27.01.2014 р. у виконавчому провадженні № 33522175, суму коштів за виконавчими документом перераховано [PERSON] 17.901.2014 р., чим фактично виконано в повному обсязі рішення суду. У зв'язку із порушенням відповідачем ст. 116 КЗпП України, а саме невиплатою розрахункових коштів в день звільнення, позивач звернувся до суду та за наслідками розгляду заяви 30.07.2012 р. Сихівським районним судом м. Львова видано судовий наказ про стягнення з ДП ЛНДРТІ на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі в розмірі 16144,25 грн. Як вбачається із постанови державного виконавця Сихівського ВДВС ЛМУЮ від 05.02.2014 р. у виконавчому провадження № 34677969, суму коштів за виконавчим документом перераховано [PERSON] 28.01.2014 р., чим фактично виконано в повному обсязі рішення суду. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільнено працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідачем не представлено суду розрахунку середнього заробітку позивача за час затримки, тому розрахунок заборгованості здійснено позивачем самостійно із врахуванням наступних вимог. Згідно з положеннями п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100. Однак позивачем неправильно розраховано період затримки виплати розрахункових, так як замість дати остаточного перерахунку коштів на його користь - 28.01.2014 р., при розрахунку враховував дату винесення постанови державного виконавця Сихівського ВДВС ЛМУЮ про закриття виконавчого провадження - 05.02.2014 р . Відтак розрахунок слід здійснити наступним чином. Відповідно до Довідки ДП ЛНДРТІ № 607 від 16.07.2012 р. середньомісячний заробіток позивача за квітень та травень 2012 р. становить 1599,33 грн., відтак середньоденний заробіток [PERSON] на посаді провідного інженера-електроніка у ДП ЛРТНДІ становить 79,97 грн. Оскільки позивач був звільнений 27.06.2012 р. та фактично розрахунок із ним було здійснено 28.01.2014 р., відтак період затримки виплати розрахункових коштів позивачу становить з 28.06.2012 р. по 28.01.2014 р. та включає в себе 399 робочі дні, а не 405 робочих днів. Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 28.06.2012 р. по 28.01.2014 р. розраховуються за формулою 399 дн. х 79,97 грн. = 31908,03 грн., тому середній заробіток за час затримки розрахунку становить 31908,03 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У зв'язку із звільненням позивача від сплати судового збору при зверненні до суду із позовом, відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 319,08 грн. На підставі ст. 117 КЗпП України, п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» та

Outcome: approved