Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з останнього заборгованість у розмірі 12 366,51 гривень. Позивач посилається на той факт, що згідно укладеного договору від 04.03.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між Відповідачем та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, Відповідач станом на 12.11.2018 року має заборгованість - 12 366,51 грн., яка складається з наступного: - 3398,45 грн. - нараховано відсотків за користування за користування кредитом; - 7902,99 - нараховано пені; а також, штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківський послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 565,07 грн. - штраф (процентна складова); Позивач просить суд стягнути з Відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати, понесені при подачі позову. Представник Позивача за довіреністю в судовому засіданні був відсутній. Ним надано заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтверджує та просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, у відповідності до ч. 11 ст.129 ЦПК України, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи через оголошення на веб-сайті судової влади України. Крім того, відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, з ухваленням заочного рішення на підставі ст. 281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до укладеного договору 04.03.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між Відповідачем та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п.29 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Постанови №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом,відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору. У зв`язку з викладеним, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості - є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі, яка була сплачена при зверненні з позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved