Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що його батько, [PERSON], помер 24.04.2009 року. Після його смерті відкрилася на спадщина на земельні ділянки площею 0,58 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с.Чорнолізці Тисменицького району Івано-Франківської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ІФ № 032558 від 01.08.2002 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 13-40-2-158. Проте батько, не здійснив їх реєстрації в новому державному реєстрі речових прав нерухомого майна, не отримав кадастрових номерів. Згідно заповіту, посвідченого у Чорнолізькій сільській раді від 17.03.2009 року, [PERSON] заповів йому все своє майно. Його мати, відповідач по справі у нотаріуса відмовилася від прийняття спадщини та на неї не претендує. У встановлений законом строк він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у зв»язку із відсутністю правовстанолюючого документу та рекомендовано звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з»явився. Від нього надійшла заява, у якій він просив справу розглядати без його участі, позов підтримує, просив його задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явилася. Від неї надійшла заява, у якій вона просила справу розглядати бз її участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, батькові позивача [PERSON] належали земельні ділянки площею 0,58 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с.Чорнолізці Тисменицького району Івано-Франківської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ІФ № 032558 від 01.08.2002 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 13-40-2-158. Проте останній не здійснив їх реєстрації в новому державному реєстрі речових прав нерухомого майна, не отримав кадастрових номерів, тобто належним чином не оформив своє право власності.24.04.2009 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24.04.2009 року серії І-НМ № 089695. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому спірне майно. Згідно заповіту, посвідченого секретарем сільської ради у Чорнолізькій сільській раді від 17.03.2009 року та зареєстрованого в реєстрі за № 10, [PERSON] заповів позивачу все своє майно. Даний заповіт не відмінявся та не скасовувався. Спадкоємцем першої черги по закону є відповідач [PERSON], як жінка покійного, проте остання відмовляється від спадкового майна та на нього не претендує. Позивач спадщину прийняв, оскільки проживав разом із спадкодавцем та обробляв і на даний час обробляє спірні земельні ділянки. Відповідач спадщину не прийняла, оскільки у відповідності до ч.1 ст. 1268, ст. 1273 ЦК України до нотаріальної контори подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивача. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Проте, щодо спірних земельних ділянок у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус йому відмовила по причині відсутності правовстановлюючого документа, про що свідчить повідомлення про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.09.2017 року та рекомендовано звернутися до суду. Таким чином, здобутими по справі доказами, стверджується, що позовні вимоги є підставними і обгрунтованими, а отже підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 386, 392, 1233 1235, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved