Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача ТОВ «Гюнсел» та просив стягнути матеріальну шкоду в сумі 110586,56 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.10.2018 року о 06:05 год. на автодорозі Знаменка-Луганськ-Ізварене сталася ДТП за участю водія [PERSON] , який керував автобусом «MAN S200», д.н. [NUMBER] та за участю водія [PERSON] , який керував автомобілем «Mercedes-Benz», д.н. [NUMBER] . Вказана ДТП сталася з вини водія [PERSON] , який працює водієм автобуса «MAN S200», д.н. [NUMBER] у ТОВ «Гюнсел». Вина [PERSON] підтверджується постановою Немирівського районного суду м. Кривий Ріг. Автомобіль, яким керував [PERSON] використувався у господарській діяльності ТОВ «Гюнсел» та цивільно-правова відповідальність водія була застрахована полісом ОСАГО. Ліміт страхового відшкодування за шкоду, завдану майну 100000,00 грн. 26.12.2018 року на картковий рахунок позивача страховою компанією було зараховано 100000,00 грн. Отже, страхова компанія виконала свій обов`язок по сплаті страхового відшкодування. При цьому, сума матеріальної шкоди по відновленню автомобіля «Mercedes-Benz», д.н. [NUMBER] становить 210586,56 грн., з яких 100000,00 грн. було виплачено страховою компанією. Решту суму позивач вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Гюнсел», оскільки вказана ДТП сталася під час виконання водієм [PERSON] своїх трудових обов`язків (перевезення вантажу ТОВ «Гюнсел». На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15.02.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. 02.04.2019 року від представника відповідача ТОВ «Гюнсел» надійшов відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що [PERSON] під час керування транспортним засобом «MAN S200», д.н. [NUMBER] мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб. Підприємство ТОВ «Гюнсел» не укладало жодного цивільно-правового договору з гр. [PERSON] . Таким чином, за наявності вини водія [PERSON] , що доведена постановою Немрівського районного суду м. Кривий Ріг від 29.11.2018 року, останній є саме цією особою, яка повинна нести відповідальність за завдання шкоди, а отже і відшкодувати матеріальну шкоду позивачу. Також зазначив, що на момент ДТП 02.10.2018 року цивільно-правова відповідальність ТОВ «Гюнсел» була застрахована у ПрАТ «АСК «Інго Україна» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Як зазначив позивач, йому було виплачено ПрАТ «АСК «Інго Україна» страхове відшкодування в розмірі 100000,00 грн. Разом з цим, майнові інтереси ТОВ «Гюнсел» пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну третіх осіб при використанні застрахованого транспортного засобу «MAN S200», д.н. [NUMBER] є предметом договору добровільного страхування. У зв`язку з викладеним вважає, що позовні вимоги заявлені не до того відповідача. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову. 03.09.2019 року на адресу суду надійшла відповідь на запит суду від ТОВ «Гюнсел». Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 02.10.2018 року о 06:05 год. на автодорозі Знаменка-Луганськ-Ізварне [PERSON] керуючи автобусом «MAN S200», д.н. [NUMBER] , рухаючись зі сторони м. Кривий Ріг в напрямку м. Дніпро, не вжив заходів для своєчасного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та безпечного об`їзду автомобіля «Mercedes-Benz», д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який стояв попереду, в результаті чого допустив зіткнення з даним автомобілем. Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 29.11.2018 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. в дохід держави та стягнуто судовий збір. Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автобусом «MAN S200», д.н. [NUMBER] , внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. Внаслідок вказаної ДТП автомобіль позивача «Mercedes-Benz», д.н. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Встановлено, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Гюнсел» та працював водієм автобуса, що підтверджується наказом (розпорядженням) №292-к/тр від 21.07.2017 року. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №Д35/10/18 від 31.10.2018 року сума матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Mercedes-Benz», д.н. [NUMBER] станом на 02.10.2018 року становить 210586,56 грн. Будь - яких доказів які б викликали сумнів у повноті, ясності, правильності дослідження, чи доказів пов`язаних з недостатньою професійною кваліфікацією оцінювача, сторонами надано не було, а тому суд вважає його вірним та обґрунтованим і таким, що не суперечить матеріалам справи, поясненням сторін і може бути взятим до уваги судом при ухваленні рішення. Цивільно-правова відповідальність ТОВ «Гюнсел» була застрахована у ПрАТ «АСК «Інго Україна», відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ліміт страхового відшкодування за шкоду завдану майну становить 100000,00 грн. 26.12.2018 року страховою компанією було виплачено позивача 100000,00 грн. Однак, вказана сума є недостатньою, у зв`язку з чим, на підставі ст. 1172 ЦК України, позивач просив стягнути з ТОВ «Гюнсел» різницю між виплаченою сумою страхового відшкодування та сумою завданої матеріальної шкоди, яка становить 110586,56 грн. (210586,56 грн. - 100000,00 грн.), на що слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо , що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки шкода нанесена водієм [PERSON] , який працює водієм автотранспортного засобу автобуса «MAN S200», д.н. [NUMBER] , що використовується в господарській діяльності ТОВ «Гюнсел» та [PERSON] було скоєно ДТП під час виконання своїх трудових обов`язків, суд приходить до висновку, що завдана матеріальна шкода позивачу повинна бути відшкодована саме відповідачем ТОВ «Гюнсел», який в подальшому має право зворотної вимоги до особи, що винна у ДТП. Що стосується посилань представника відповідача на те, що підприємство ТОВ «Гюнсел» не укладало жодного цивільно-правового договору з [PERSON] , то суд не приймає їх до уваги, оскільки відповідно до наказу (розпорядження) №292-к/тр від 21.07.2017 року [PERSON] працює у ТОВ «Гюнсел» водієм автотранспортних засобів (автобуси) з 24.07.2017 року по теперішній час. Також, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що вимоги повинні бути заявлені до ПрАТ «АСК «Інго Україна», оскільки страхова компанія відповідно до полісу страхування 34301360 здійснила позивачу виплату в сумі 100000,00 грн. в межах ліміту відповідальності. Крім того, відповідно до ч. 1-2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Клопотань про залучення до участі у справі співвідповідача або заміну належним відповідачем до суду не надходило. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 110586,56 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з ТОВ «Гюнсел» підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 1105,87 грн. за відшкодування матеріальної шкоди. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved