Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить визнати за ним право власності за заповітом на спадкове майно, а саме: на житловий будинок в цілому загальною площею: 69,6 м2; житловою площею: 44,9 м2, з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , з яких Ѕ частина після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] та Ѕ частина після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , як майна бувшого колгоспного двору. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який за життя склав заповіт, за яким усе своє майно заповів йому. Як спадкоємець за заповітом 22.03.2021 року він звернувся з заявою в Самбірську державну нотаріальну контору, згідно якої була проведена реєстрація спадкової справи №67382850, спадкодавець [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Дружиною [PERSON] була [PERSON] , яка померла [INFO] , про що, свідчить складений актовий запис №06 від 04.01.2021 року у виконавчому комітеті Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [INFO] померла [PERSON] , яка за життя склала заповіт, за яким належну їй частину житлового будинку в [ADDRESS] , заповіла йому. Як спадкоємець за заповітом 12.03.2021 року він звернувся з заявою в Самбірську державну нотаріальну контору, згідно якої була проведена реєстрація спадкової справи №67335517, спадкодавець [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Стверджує, що позбавлений можливості оформити спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] , оскільки нотаріусом відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що вищевказане майно належало померлим та іншим членам колгоспного двору на праві спільної власності. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві та просить позов задовольнити. Представник відповідача Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області Буца А.М. в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.08.2001 р. За життя 19.08.2004 року, [PERSON] склав заповіт посвідчений секретарем виконкому Воле - Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області, зареєстрований в реєстрі за №144, за яким усе своє майно де б воно не було і з чого не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповів [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.01.2021 р. За життя 04.10.2012 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Воле - Баранецької сільської радиСамбірського району Львівської області, зареєстрований в реєстрі за №209, за яким належну їй частину житлового будинку в [ADDRESS] заповіла [PERSON] . До спадкового майна належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , який є предметом спору у даній справі. Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 14.02.1991 року, виданим Самбірським МБТІ за реєстровим №50, убачається, що вказаний вище житловий будинок відноситься до категорії «колгоспний двір», головою якого був [PERSON] . Із довідки виданої Самбірським МБТІ від 09.07.2021 року №1520, відомо, що станом на 01.01.2013 року житловий будинок в [ADDRESS] зареєстрований на праві особистої власності в цілому за [PERSON] , як головою колгоспного двору. Згідно довідок виданих виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області №289 від 09.03.2021 року та №675 від 08.07.2021 року, убачається, що спадкоємці були зареєстровані і постійно до дня смерті проживали в житловому будинку [ADDRESS] . Дане господарство, згідно погосподарських книг, відносилось до сімейно - трудового об`єднання - колгоспний двір, головою якого був [PERSON] . З 1990 р. - 2021 р. в господарстві були постійно зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , а також їх внук [PERSON] , який прибув 23.09.1999 року, вибув 29.08.2000 року і знову прибув 02.06.2006 року та по даний час зареєстрований в даному господарстві. Оскільки на період 01.07.1990 р. - 1999 р. в господарстві були зареєстровані і проживали лише [PERSON] та його дружина [PERSON] то частка їх в майні колгоспного двору становила Ѕ частина на кожного. Позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявими про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] , однак, нотаріусом відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що вищевказане майно належало померлим та іншим членам колгоспного двору на праві спільної власності. Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах. Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст. ст.120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Отже, враховуючи те, що станом на 01 липня 1990 року членами колгоспного двору були: [PERSON] голова двору; [PERSON] дружина, то в силу ст. ст.120, 123 ЦК України 1963 року, кожному з них належали частки по 1/2 будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного КодексуУкраїни спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи те, що [PERSON] , який помер [INFO] , за життя склав заповіт, яким своє майно де б воно не було і з чого не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповів [PERSON] , [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя склала заповіт, яким належну їй частину житлового будинку в [ADDRESS] заповіла [PERSON] останній спадщину прийняв, подавши у встановлений законом строк до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, визнання позову відповідачем, а також те, що останній не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому його право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок в цілому загальною площею: 69,6 м2; житловою площею: 44,9 м2, з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , з яких Ѕ частина після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] та Ѕ частина після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , як майна бувшого колгоспного двору. На підставі викладеного,

Outcome: approved