Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача у якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 30 вересня 1998 року та зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району міста Києва, про що складено відповідний актовий запис за № 880. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що подальше спільне сімейне життя із відповідачем неможливе через різні погляди на життя, втрату почуття любові. Збереження шлюбу неможливе. Спільного господарства не ведуть. Просить у відповідності до ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України задовольнити позов повністю. Відповідачем не подано відзив, який би містив заперечення проти позову. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2019 суддею у справі визначено [PERSON] . Надалі 19.11.2020 у справі проведено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із звільненням з посади судді [PERSON] та визначено суддю Гребенюка В. В. 27 січня 2021 року проведено повторний автоматизований розподіл справи між суддями (відповідно до рішень зборів суддів Подільського районного суду №1 від 04.01.2021, №2 від 12.01.2021 та №3 від 14.01.2021) за результатами якого головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі визначено Якимець О. І. Ухвалою суду від 03 лютого 2021 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків викладених у мотивувальній частині. Ухвалою суду від 11 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справ. 17 березня 2021 року від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач не з`явився, хоча повідомлявся про дату час і місце судового засідання, що підтверджено матеріалами справи; від нього не надійшов відзив, а тому суд, враховуючи думку сторони позивача щодо розгляду справи, яка викладена у клопотанні яке надійшло до суду 17 березня 2021 року, постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, 30 вересня 1998 року сторони зареєстрували шлюбу у приміщенні відділу реєстрації актів громадського стану Ленінградського району міста Києва, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 880, що підтверджено оригіналом свідоцтва про одруження від 30 вересня 1998 року серії [NUMBER] . У зв`язку із наявністю підстав для розірвання шлюбу, позивач звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які врегульовані нормами глави 11 (припинення шлюбу), зокрема статті 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому, згідно з частини 1 статті 112 цього Кодексу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Разом із тим, суд установив, що сторони міцної сім`ї не створили, не підтримують шлюбних відносин, у зв`язку із чим такі фактично припинились. Також, суд враховує фактичні взаємини подружжя. Таким чином, аналізуючи відповідні положення норм права та враховуючи викладене, суд дійшов до переконання, що оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі; при обставинах, зазначених позивачем у позові, в останнього відсутні які-небудь почуття до відповідача та збереження такого шлюбу суперечить його інтересам, а відтак суд прийшов до висновку про те, що порушене право позивача щодо припинення шлюбу, підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу повністю. Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми, які містяться у статті 112 Сімейного кодексу України та враховує загальні положення законодавства на які посилалась позивач у позовній заяві. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн, що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved