Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 20 січня 1998 року між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу будинку № 23 по вул. Миру в смт.Казанка, Миколаївської області, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомості посвідченого Універсальною Товарною біржею «Віконт-Т» за реєстраційний номером 1-47. Право приватної власності на будинок було зареєстровано Казанківським бюро технічної інвентаризації за № 1087, що підтверджується реєстраційним посвідченням Казанківського БТІ від 22.01.1998 року. На момент укладання договору купівлі-продажу будинку, реєстрація угоди Універсальною Товарною біржею визнавалася законною. Біржовою угодою купівлі-продажу будинку було визначено та виконано усі необхідні істотні умови договору. Позивач сплатила відповідачу вартість будинку, відповідач в свою чергу передала позивачу житловий будинок. Оскільки на даний час біржова угода не є правовстановлюючим документом для здійснення права позивача на розпорядження належним їй будинком, позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку № 23 по вул. Миру в смт. Казанка, Миколаївської області, між позивачем та відповідачем [PERSON], який посвідчений Універсальною Товарною біржею «Віконт-Т» 20.01.1998 року за реєстраційним номером 1-47 та зареєстрований Казанківським БТІ Миколаївської області в реєстровій книзі 22.01.1998 року за реєстраційним номером 1087. Ухвалою суду від 14.11.2018 року, провадження по справі відкрито й призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з'явилася, з поданого до суду клопотання вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, з поданого до суду клопотання вбачається, що відповідач позовні вимоги визнає, просить розглянути справу без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися до зали судового засідання. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи в\~межах заявлених\~вимог та\~доведених обставин,\~приходить до такого висновку. Судом встановлено, що між сторонами 20 січня 1998 року було укладено договір купівлі-продажу будинку № 23 по вул. Миру в смт. Казанка, Миколаївської області, що підтверджується договором купівлі-продажу № 1-47, який посвідчений Універсальною Товарною біржею «Віконт-Т» 20 січня 1998 року в «Журналі реєстрації біржових угод» за реєстраційний номером 1-47. Право власності на житловий будинок за адресою: Миколаївська область, Казанківський район, смт. Казанка, вул. Миру, буд. 23, було зареєстровано Казанківським бюро технічної інвентаризації за № 1087, що підтверджується реєстраційним посвідченням Казанківського БТІ від 22 січня 1998 року. Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у січні 1998 року, для їх врегулювання слід застосовувати норми\~ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року). Згідно\~ст.224 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року), за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцю, а покупець зобовязується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до\~ст.225 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року), право продажу майна належить власнику. Згідно ч.2\~ст.47 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Судом встановлено, що сторони за\~угодою цілком\~виконали істотні\~умови договору,\~за яким\~позивачу у\~власність було\~передано вказаний\~житловий будинок,\~апозивач передала продавцю (відповідачу) обумовлену суму грошей. У відповідності до\~постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Суд визнає факт того, що договір від 20 січня 1998 року купівлі-продажу житлового будинку за адресою: Миколаївська область, Казанківський район, смт. Казанка, вул.Миру, буд. 23, відбувся та повністю виконаний сторонами. Разом з тим, згідно із ч.2\~ст.15\~Закону України\~«Про товарну\~біржу» (в редакції чинній на момент укладення договору), угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Позивач на теперішній час не має можливості реалізувати свої права після придбання нерухомого майна, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений. Приймаючи до уваги те, що позивач не має можливості усунути порушення своїх прав в позасудовому порядку, позовна заява про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним - підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved