Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.07.2006 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Генеральну кредитну угоду №483, на виконання умов якої було укладено кредитний договір №014/02/03-1190-06 від 10.07.2006 року з урахуванням змін, які були внесені до кредитного договору шляхом укладення додаткового договору №1 від 28.07.2008 року, додаткового договору №2 від 28.04.2009 року, додаткової угоди № 014/02/3-1190-06/3 від 10.09.2010 року, додаткового договору № 483/1 від 10.09.2010 року, згідно якого відповідачу були надані грошові кошти в сумі 250000,00 гривень строком до 10.07.2011 р. Процентна ставка за користування кредитом становить 18 % річних. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши кошти відповідачу. Взятих на себе зобов'язань відповідач не виконує, в зв'язку з чим, станом на 16.05.2014 р. виникла заборгованість яка складається з: залишок заборгованості за кредитом - 11803,33 грн.; сума нарахованих відсотків за користування кредитними коштами - 6016,58 грн.; сума пені нарахованої за порушення строків повернення кредитної заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом - 648,02 грн. Крім того, у відповідності до умов п.9.1 кредитного договору №014/02/3-1190-06 від 10.07.2006 року: за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1,0 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Станом на 16.05.2014р., сума пені за порушення строків сплати кредиту та відсотків складає 6664,60грн. Таким чином загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором №014/023-1190-06 від 10.07.2006 року станом на 16.05.2014 р. складає 20105,13 грн. На теперішній час відповідач свої зобов'язання не виконує в наслідок чого позивач був змушений звернутися до суду. Представник позивача Камінська М.І. яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи був повідомлен своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Таким чином, враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, за згодою представника позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 10.07.2006 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Генеральну кредитну угоду №483, на виконання умов якої було укладено кредитний договір №014/02/03-1190-06 від 10.07.2006 року з урахуванням змін, які були внесені до кредитного договору шляхом укладення додаткового договору №1 від 28.07.2008 року, додаткового договору №2 від 28.04.2009 року, додаткової угоди № 014/02/3-1190-06/3 від 10.09.2010 року, додаткового договору № 483/1 від 10.09.2010 року, згідно якого відповідачу були надані грошові кошти в сумі 250000,00 гривень строком до 10.07.2011 р. Процентна ставка за користування кредитом становить 18,0 % річних. Відповідно до п. 6.5 вищевказаного кредитного договору, банк має право достроково стягувати заборгованість позичальника за кредитом, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції у випадках невиконання позичальником умов цого договору та/або договір застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Відповідно до п.9.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1,0 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кошти. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, в наслідок чого станом на 16.05.2014 року виникла заборгованість відповідача перед позивачем на загальну суму 20105,13 грн., яка складається з: залишку заборгованості за кредитом - 11803,33 грн., суми нарахованих відсотків за користування кредитними коштами - 6016,58 грн.; суми пені нарахованої за порушення строків повернення кредитної заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом - 648,02 грн.. В зв'язку з порушенням зобов'язання 27.08.2014 р. позивач надіслав на адресу відповідача вимогу (а.с.32) про дострокове погашення кредиту. Проте дана вимога залишилась без задоволення, заборгованість не сплачена. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611 ЦК України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до положень ст. 617 ЦК України, в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Як вбачається з розрахунку позивача (а.с.28) - заборгованість за кредитним договором №014/02/3-1190-06 від 10.07.2006 р. складається з: залишоку заборгованості за кредитом - 11803,33 грн.; сума нарахованих відсотків за користування кредитними коштами - 6016,58 грн.; сума пені нарахованої за порушення строків повернення кредитної заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом - 648,02 грн., загальна сума заборгованості складає 20105,13 грн., і ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Згідно меморіального ордеру № 0410001 від 04 вересня 2014 року позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved