Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення інфляційних втрат за період з 12.11.2015 року по 12.10.2018 року у розмірі 96432,85 гривень та три відсотки річних від простроченої суми боргу по договору позики у розмірі 21240,93 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.09.2011 року по справі № 2-2831/2011 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто заборгованість за договором позики в розмірі 172 600 грн. боргу за договором позики, 50 399 грн. 20 коп. заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 12 796 грн. 04 коп. трьох відсотків річних. Зазначене рішення суду 07.10.2011 року набрало законної сили. На момент звернення до суду рішення не виконано. Виконавчий лист по справі № 2-2831/11 від 01.11.2011 року знаходиться на виконанні в Фортечному відділі державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (зведене виконавче провадження № 55995720 про стягнення грошових коштів з боржника [PERSON] ). Постановою державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 11.05.2018р. повторно відкрито виконавче провадження № 56368512 про стягнення з [PERSON] на мою користь заборгованості за договором позики в сумі 172 600 грн., заборгованість з урахуванням індексу інфляції в сумі 50 399 грн. 20 коп., трьох відсотків річних 12 796 грн. 04 коп., а всього 235 795 грн. 24 коп. Постановою державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 07.11.2018р. про арешт майна боржника накладено арешт на все майно [PERSON] .. З даної постанови видно, що виконавчий лист № 2-2831 від 01.11.2011р., виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда приєднано до зведеного виконавчого провадження 15.03.2018. На сьогоднішній день [PERSON] рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.09.2011 не виконав, з 2011 року ухиляється від сплати боргу. За період з 05.09.2011 року по листопад 2018 року відповідачем не сплачено суму боргу, а тому позивач вважає, що відповідач повинен сплатити інфляційні втрати за період з 12.11.2015 року по 12.11.2018 року у розмірі 96432 гривні 85 коп. та 3 % річних із загальної суми боргу у розмірі 21 240 гривень 93 коп. та сплачений судовий збір в сумі 1233, 64 грн. В судовому засіданні представником позивача позов підтримано повністю. До судового засідання відповідач надав відзв на позовну заяву з посиланням, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда по справі № 2-2831/2011, винесеного 05 вересня 2011 року з відповідача на користь позивача стягнуто за договором позики суму основного боргу та інфляційні витрати і три відсотка річних. Ззаначається, що відповідно до даного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда по справі № 2-2831/2011 винесеного 05 вересня 2011 року, відповідачу вже нарахували інфляційні витрати та три відсоткам річних за договором позики, а за таких умов повторне нарахування тих же самих санкцій (три відсотка річних та інфляційні витрати) за договором позики - буде суперечити нормам Конституції. Вказується на застосування позовної давності - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 Цивільного кодексу України). Перебіг строку позовної давності, щодо стягнення з відповідача інфляційних витрат та трьох відсотків річних починає свій відлік від дати винесення рішення по справі № 2-2831/2011, а саме починає свій відлік з дати 05 вересня 2011 року та закінчується датою 05 вересня 2014 року, тому просить відмовити в задовленні позову повністю. Представник відповідача позицію , викладену в запереченнях підтримав. Судом встановлено наступні факти. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.09.2011 року по справі № 2-2831/2011 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто заборгованість за договором позики в розмірі 172 600 грн. боргу за договором позики, 50 399 грн. 20 коп. заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 12796 грн. 04 коп. трьох відсотків річних. Зазначене рішення суду 07.10.2011 року набрало законної сили.. На виконання вказаного рішення суду 05 вересня 2011 року був виданий виконавчий лист, щодо примусового виконання рішення суду було відкрито виконавче провадження. Постановою державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 11.05.2018р. повторно відкрито виконавче провадження № 56368512 про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за договором позики в сумі 172 600 грн., заборгованість з урахуванням індексу інфляції в сумі 50 399 грн. 20 коп., трьох відсотків річних 12 796 грн. 04 коп., а всього 235 795 грн. 24 коп. На підтвердження нарахованих відсотків та інфляційних втрат позивачем було надано розрахунок індексу інфляції, а також розрахунок 3 % річних, які приведені у зведених таблицях, в яких позивачем зазначені період, за який нараховуються суми, кількість днів в місяці, за який нараховується пеня, індекс інфляції у відсотках, кількість днів прострочення та збитки від інфляції. Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Ухвалення рішення суду про стягнення грошової суми за договором позики за змістом частини третьої статті 1049 ЦК України не припиняє обов`язку позичальника сплати суми, передбаченої статтею 625 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки Національного банку України за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Встановивши, що між сторонами виникли правовідносини, які випливають із зобов`язальних, що дає позивачу право вимагати відшкодування матеріальних витрат у вигляді стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку щодо задоволення позову частково, оскільки відповідно до постанови Великої палати Верховного Суду від 16.01.219 року зазначено « що частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. 3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Інфляційні витрати розраховані судом в межах строку позовної давності , їх розмір визначено , виходячи з наступного: Розрахунок інфляційних збитків Боргові періоди: Сума заборгованостіВалютаДата початку розрахункуДата закінчення розрахунку 172600грн.12.11.201512.06.2019 Періоди нарахування інфляційних збитків з урахуванням позовної давності в 3 роки: Сума заборгованостіВалютаДата початку розрахункуДата закінчення розрахунку 172600грн.12.06.201612.06.2019 Розраховується за формулою: [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] ? [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу] Розрахунок інфляційних збитків. Місяці простроченняІндекси інфляціїСукупний індекс інфляціїСума боргуСума боргу з урахуванням інфляціїЗбитки від інфляції Червень 2016 - Лютий 201999.8 99.9 99.7 101.8 102.8 101.8 100.9 101.1 101 101.8 100.9 101.3 101.6 100.2 99.9 102 101.2 100.9 101 101.5 100.9 101.1 100.8 100 100 100 101.9 101.7 101.7 101.4 100.8 101 100.5138.61172 600.00239 240.8666 640.86 Всього: 66 640.86 Інфляційні збитки за вказані періоди складають 66 640.86 грн. Три відсотки річних від простроченої суми боргу по договору позики у розмірі 15534грн за період з 12.11.2015 року по 12.11.2018 року , підлягають стягненню, оскільки відповідачем не виконуються взяті на себе зобов`язання, відповідно до ст. 625 ЦК України. Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за Договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього Договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення. Необхідно підкреслити, що судова практика виходить з того, що приписи ст. 625 ЦК про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. («Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві» - ВСУ). Разом із тим, главою 19 ЦК визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК). Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного суду України від 18.05.2016 р. у справі за № 6-474 цс16. При винесенні рішення , суд приходить до висновку щодо помилкового нарахування інфляційних витрат та 3% річних на всю суму заборгованості відповідача , стягнутої по рішенню суду , оскільки судом при винесенні рішення суду 05.09.11 року було стягнуто суму боргу , інфляційні витрати та 3% річних. В даному випадку право позивача виникло на відшкодування інфляційних витрат та 3% річних лише на суму самого боргу 172600грн, тому в іншій частині позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст. ст.134,142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 821,75грн . Враховуючи викладене та

Outcome: partial