Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, в порядку регресу, посилаючись на те, що 18 вересня 2015 року о 20 год. 05 хв. в м. Черкаси по вул. Ільїна, трапилося ДТП, за участю транспортних засобів Renault Sandero, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], та Renault Master, д.н.з СА 8085 АН під керуванням [PERSON] Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Renault Sandero, д.н.з. [NUMBER], застрахована згідно Полісу № АІ7774845 в ПАТ «СК «Саламандра-Україна». 25 вересня 2015 року постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси відповідача визнано винним у чиненні даного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КпАП України. Згідно Звіту № 77 авто-товарознавчого дослідження про визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу від 30 вересня 2015 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Renault Master, д.н.з СА 8085 АН становить 21\~010 грн. 32 коп. На підставі Повідомлення про подію, яка має ознаки страхового випадку від [PERSON], Заяви про страхове відшкодування від 12.10.2015 року, Страхового акту № 10539.09.15, позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 17\~532 грн. 28 коп. Враховуючи те, що відповідач під час ДТП знаходився в стані алкогольного спяніння, що є порушенням п. 2.9 «а» ПДР України та Полісу обовязкового страхування, тому позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування понесених страховою компанією витрат в порядку регресу. Представник позивача до судового засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач до судового засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, 07 квітня 2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір (поліс) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7774845. Відповідно до умов страхування, позивач взяв на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку і на умовах визначених договором та чинним законодавством України. 18 вересня 2015 року о 20 год. 05 хв. в м. Черкаси по вул. Ільїна, трапилося ДТП, за участю транспортних засобів Renault Sandero, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], та Renault Master, д.н.з СА 8085 АН під керуванням [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2015 року відповідача [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 3 570 грн. Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування згідно з договором майнового страхування, в межах виплаченого відшкодування переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому тільки різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на умови договору страхування, дану дорожньо-транспортну пригоду було визнано позивачем страховим випадком, про що було складено страховий акт та проведено розрахунок суми страхового відшкодування. Як вбачається з матеріалів справи, позивач повністю виплатив страхувальнику, страхове відшкодування в розмірі 17\~532 грн. 28 коп., а тому в даному випадку відповідач зобовязаний відшкодувати позивачу понесені витрати на страхове відшкодування в порядку регресу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданої представником позивача квитанції розмір витрат по сплаті судового збору становить 1 378 грн., які і підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. З письмової згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме до стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу грошові кошти в сумі 17\~532 грн. 28 коп. та судового збору на суму 1\~378 грн., а всього 18 910 грн. 28 коп.

Outcome: approved