Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що 17 квітня 1998 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: Кіровоградська область, смт. Петрове, вул. Жовтнева, №99, які були посвідчені державним нотаріусом Петрівської державної нотаріальної контори та зареєстровані в реєстрі за №№ 682 та 684 відповідно, на підставі чого, позивач вважав, що є законним власником як будинку, так і земельної ділянки. Однак в червні 2016 року, маючи намір привести документи на земельну ділянку у відповідність із нормами діючого законодавства він звернувся до землевпорядних органів з метою отримання присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, але при розгляді даного питання було вказано, що він фактично не являється власником земельної ділянки, так як в нього відсутній державний акт на право приватної власності на землю. Крім того з договору купівлі-продажу житлового будинку вбачається, що позивач придбав житловий будинок за адресою: Кіровоградська область, смт. Петрове, вул. Жовтнева, 99, тоді як, з договору купівлі-продажу земельної ділянки, вбачається, що земельну ділянку він придбав за адресою: Кіровоградська область, смт. Петрове, вул. Ворошилова, 99, тобто, фактично вбачається, що нотаріус допустив описку, замість вулиці Жовтнева, вказав вулицю Ворошилова, а тому позивач просить суд встановити, що вищевказаний договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: Кіровоградська область, смт. Петрове, вул. Ворошилова, № 99, який був посвідчений державним нотаріусом Петрівської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 684, фактично є договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: Кіровоградська область, смт. Петрове, вул. Жовтнева, № 99 та визнати за ним право власності на земельні ділянки розміром 0,15 га для обслуговування житлового будинку та 0,08 га для ведення особистого підсобного господарства, які знаходяться за адресою: Кіровоградська область, смт. Петрове, вул. Святкова, № 99. Позивач в судове засідання не зявився, проте подав заяву, якою прохав справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача - Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області, в судове засідання не з'явився, письмовою заявою просив справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17 квітня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: Кіровоградська область, смт. Петрове, вул. Жовтнева, №99, які були посвідчені державним нотаріусом Петрівської державної нотаріальної контори та зареєстровані в реєстрі за № 682 та № 684 (а.с.6-7). В червні 2016 року при зверненні позивача до землевпорядних органів з метою присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, було вказано, що він фактично не являється власником земельної ділянки, оскільки відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок», який був чинний на момент купівлі-продажу земельної ділянки, в нього повинен бути державний акт на право приватної власності на землю. Відповідно до пункту 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок», встановлено, що право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених ст. 1 цього Декрету, а саме: ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. З договору купівлі-продажу земельної ділянки вбачається, що земельна ділянка належала продавцеві на підставі рішення Виконавчого комітету Петрівської селищної ради народних депутатів від 26 вересня 1996 року за № 220. З архівного витягу із рішення виконавчого комітету Петрівської селищної ради народних депутатів Петрівського району Кіровоградської області № 26 від 29 січня 1996 року вбачається, що [PERSON] вказаним рішенням передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки розміром 0,15 га для обслуговування житлового будинку та 0,04 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.9), пізніше відповідно рішення виконавчого комітету Петрівської селищної ради народних депутатів Петрівського району Кіровоградської області № 220 від 26 вересня 1996 року [PERSON] було збільшено земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства на 0,04 га, таким чином остаточно визначивши розмір земельної ділянки 0,23 га, з яких 0,15 га для обслуговування житлового будинку та 0,08 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.11). При зверненні [PERSON] до Петрівської селищної ради з метою внесення змін до земельно-кадастрової книги щодо реєстрації за ним права власності на земельну ділянку, було внесено лише відповідний запис до такої книги щодо користування земельною ділянкою без розяснення позивачу щодо необхідності отримання державного акту на право приватної власності на землю. Відповідно до довідки № 01-21/574/1 від 21 червня 2016 року виданої Петрівською селищною радою, вбачається, що згідно земельно-кадастрової книги, за [PERSON] обліковується земельна ділянка площею 0,23 га за адресою: вул. Святкова, буд. 99, смт. Петрове, Петрівського району, Кіровоградської області, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17 квітня 1998 року за №684 (а.с.12). Однак, згідно постанови Верховного Суду України від 30 травня 2012 року у справі № 6-31цс12, встановлено, що Пунктом 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок», який втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», але був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, визначено порядок посвідчення права приватної власності громадян на земельні ділянки та документи, що посвідчують право на земельну ділянку. Таким документом може бути відповідний запис у земельно-кадастрових документах. Отже, з вище викладеного вбачається, що продавець [PERSON] на законних підставах отримав у власність земельну ділянку, а [PERSON] відповідно до закону придбав у останнього земельну ділянку разом з будинком за адресою: Кіровоградська область, Петрівський район, смт. Петрове, вул. Жовтнева, № 99. Згідно розпорядження Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області №11 від 20 лютого 2016 року вулицю Жовтнева перейменовано на вулицю Святкова (а.с.13-14). Крім цього з договору купівлі-продажу житлового будинку вбачається, що позивач придбав житловий будинок за адресою: Кіровоградська область, смт. Петрове, вул. Жовтнева, № 99, тоді як, з договору купівлі-продажу земельної ділянки, вбачається, що земельну ділянку він придбав за адресою: Кіровоградська область, смт. Петрове, вул. Ворошилова, № 99. Таким чином встановлено, що державний нотаріус Петрівської державної нотаріальної контори допустив описку, і замість вулиці Жовтнева вказав вулицю Ворошилова. Фактом підтвердження того, що [PERSON] придбав земельну ділянку за адресою: Кіровоградська область, смт. Петрове, вул. Жовтнева, 99, є вказаний вище архівний витяг із рішення № 26 від 29 січня 1996 року та копія рішення № 220 від 26 вересня 1996 року, які видані Архівним відділом Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, в тім, що попередньому власнику земельної ділянки [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки за адресою: Кіровоградська область, смт. Петрове, вул. Жовтнева, № 99. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зважаючи на те, що у вищевказаному договорі купівлі-продажу вказаний загальний розмір земельної ділянки 0,23 га, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на 0,15 га для обслуговування житлового будинку та 0,08 га для ведення особистого підсобного господарства, оскільки відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель (затверджено наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 23 липня 2010 р. № 548; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 р. за № 1011/18306), такі земельні ділянки мають різні цільові призначення. На підставі викладеного та враховуючи те, що в договорі купівлі-продажу земельної ділянки допущено помилку в написанні вулиці, що позбавило можливості позивача оформити належним чином право власності на земельні ділянки, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню повному обсязі. Відповідно до ст. 328, ст. 392 ЦК України та

Outcome: approved