Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті своєї баби [PERSON], яка померла 06 березня 2013 року, після смерті якої відкрилась спадщина. У позивача виникло право на спадкування, тому він звернувся до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу [PERSON] для оформлення свого права на спадщину, проте позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, на його думку, після померлої [PERSON] був пропущений з поважних причин, тому просить суд поновити строк та визначити додатковий строк у 3 місяці для прийняття спадщини. \~\~\~\~ Представник позивача у судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.36). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирської області у судове засідання не зявився; до суду відповідачем надіслано заяву про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.23). Третя особа приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявився; до суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні справи покладався на розсуд суду (а.с.24). Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, не повідомивши причину неявки. Про час і день розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки (а.с.34). Відповідно до ч.2\~ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2\~ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам у справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] померла 06 березня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №208056, яке видане 07 березня 2013 року Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис №7 (а.с.4). Позивач є онуком померлої [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.6) та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 17.02.2017 року (а.с.31). Після смерті [PERSON] позивач звернувся до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак позивачу було 28.12.2016 р. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої 06 березня 2016 року баби та розяснено, що він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після її смерті (а.с.14). Із довідки №417/01-16, виданої 28 грудня 2016 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу [PERSON] вбачається, що спадкова справа до майна померлої 06 березня 2013 року [PERSON] не заводилась (а.с.12). Відсутність спадкової справи підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №46343412 від 28 грудня 2016 року (а.с.13). Згідно довідки приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу [PERSON] від 17.02.2017 р. №56/01-16 інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після померлої [PERSON] не звертались (а.с.26). Окрім того судом встановлено, що син померлої [PERSON], який є третьою особою у справі, - [PERSON] станом на 27.02.2017 р. не претендує на спадщину після смерті матері, що підтверджується заявою останнього, та підпис у якій засвідчено секретарем Озерянківської сільської ради; заяву зареєстровано в реєстрі за №34 27 лютого 2017 року (а.с.27). Суд вважає за потрібне роз'яснити, що порядок відмови від спадщини спадкоємцем встановлений певними нормами Цивільного кодексу України. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.\~1 ст. 1220 Цивільного кодексу України, далі\~ЦК України). Часом відкриття спадщини, зокрема, є день смерті особи (ч.2\~ст.1220 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3\~ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За частиною 1 ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкодавця на вчинення цих дій. Відповідно до\~ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з наданих позивачем документів та пояснень, останній був єдиним годувальником в сім'ї, їздив в інші регіони країни, де працював на різних видах робіт, мав скрутне матеріальне становище, а тому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини вчасно не мав можливості. Враховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку та виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, у зв'язку з чим причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини слід визнати поважними та надати додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі вказаного вище, суд вважає причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті баби поважними. Таким чином, суд визнає, що позивач пропустив строк з поважної причини, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved