Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, третьої особи про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що у шлюбі з відповідачем 05.08.2003 року в сім'ї народився син [PERSON]. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 15.12.2005 року шлюб між сторонами було розірвано. На даний час позивач із сином проживають окремо від відповідача. Зазначає, ще відповідач не проявляє до сина інтересу, не бере жодної участі у його вихованні, жодного разу не відвідував сина, повністю самоусунувся від виховання та утримання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним вище, просить позов задоволити. Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що дане питання розглядалося на засіданні комісії органу опіки та піклування, де було встановлено, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, не провідує її, матеріально не підтримує, не цікавиться навчанням та розвитком. Органом опіки було надано висновок від 30.01.2014 року №33-зв-88 про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності суду не подав, явки свого представника не забезпечив, про розгляд справи належним чином був повідомлений у встановленому законом порядку, cудова повістка йому тричі доставлялася по місцю реєстрації. Зважаючи на те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а належно повідомлений про розгляд справи відповідач в судове засідання не зявився, суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, справу слід розглянути у його відсутності, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі в їх сукупності, суд позов задовольняє з таких підстав. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.1\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до п.2 ч.1\~ст.164 СК України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини (а.с.4) малолітній [PERSON] народився 05.08.2003 року, і його батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. З долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.6) вбачається, що шлюб між сторонами розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №40 від 22.02.2007 року. Судом встановлено, що на даний час малолітній [PERSON] перебуває на вихованні та повному утриманні позивача [PERSON], відповідач не виявляє піклування про сина, його фізичний, моральний та духовний розвиток, на даний час проживає окремо. Органом опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради надано висновок №33-зв-88 від 30.01.2014 року (а.с.10-11), з якого вбачається, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, не провідує її, матеріально не підтримує, не цікавиться навчанням та розвитком. А тому, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити його батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Крім цього, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], суду показала, що є матірю позивача [PERSON] та проживає разом із нею та малолітнім внуком [PERSON] за адресою: м. Львів-Винники, вул. Стефаника, 3. Зазначила, що відповідач [PERSON] покинув сімю в 2005 році і після цього не бере участі у вихованні малолітнього сина, не забезпечує та зовсім не цікавиться дитиною. Додала, що внук навчається в СШ №29 і батько жодного разу не навідувався до дитини. Також, допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача та мешкають неподалік на вул. Стефаника в м. Львів-Винники, суду показали, що малолітній [PERSON] проживає разом із матірю та бабцею, які повністю займаються вихованням дитини. Батько дитиною зовсім не цікавиться, не приймає участі у його вихованні та не забезпечує. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач тривалий час ухилявся від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, дитиною не займався, не піклувався про неї, матеріально не утримував, на даний час не проявляє інтересу до стану здоровя та навчання сина, не цікавиться його фізичним, моральним і духовним розвитком. А тому суд вважає, що позов є підставний, у звязку з чим [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO].

Outcome: approved