Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що 09.07.2013 року між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та відповідачем було укладено кредитний договір №26257019192648, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит в національній валюті України у вигляді встановленого кредитного ліміту овердрафту на платіжну картку в сумі 5000 гривень, який згодом було збільшено до 13000 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 19.07.2016 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», який є правонаступником ПАТ «Банк Ренесанс Капітал». Відповідач не виконує покладені на неї договором зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту, внаслідок чого станом на 25.11.2020 року утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 41517 гривень 64 копійки, з них: заборгованість за наданим кредитом(тілом кредиту) - 12850 гривень 80 копійок, заборгованість по процентам - 22016 гривень 84 копійки, штрафні санкції - 6650 гривень, в зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, представник відповідача подав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позову, а також подав заяву, в якій просив справу розглянути без участі відповідача та без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з Пропозиції укласти Договір карткового рахунку та договору страхування (оферта), відповідачу було встановлено кредитний ліміт в сумі 5000 гривень, зі сплатою 36% річних на строк кредитування 24 місяці з кінцевим терміном повернення - останнім днем строку користування Овердрафтом, встановленого Банком, а саме: 09.07.2015 року. Відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч.1 - ч.3 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення . Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ч.1. ст. 81 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Так, позивачем до матеріалів справи долучено виписку з рахунку відповідача із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення за кредитний договором №26257019192648 сумі 41517 гривень 64 копійки станом на 25.11.2020 року. Але, вищевказані документи не містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору так, як до них не було додано виписки по рахунках обліку заборгованості за кредитний договором №26257019192648 від 09.07.2013 року за період з 09.07.2013 року по 09.07.2015 року включно. В зв`язку з цим, дані обставини не дають можливості надати суду оцінку для всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доказів у справі з дотриманням вимог принципу змагальності сторін. Також, відповідно ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору сторонни погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на 24 місяці до 09.07.2015 року. Тобто, у межах строку кредитування 09.07.2015 року відповідач повинна була повертати позивачу кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними ) платежами. При цьому суд враховує те, що право позивача нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги про повернення коштів, що знаходить своє підтвердження в постанові Великої Палати Верховного Суду України від 28.03.2018 pоку справа №444/9519/12. Крім цього, як вбачається з витягу автоматизованої системи виконавчого провадження та Єдиного реєстру боржників , 03.05.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис №10271 про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 28018 гривень 14 копійок. А згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. 12.06.2019 року було відкрите виконавче провадження №59210313 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису. Тобто, всупереч вищевказаного виконавчого напису, позивач звертається із данною позовною заявою, що суперечить вимогам чинного законодавста, щодо подвійного притягнення до юридичної відповідальності (ст. 61Конституції України). Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 76, 77, 81, 83, 89, 95 ЦПК України.

Outcome: dismissed