Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом у якому просив: Визнати [PERSON] , [INFO] , батьком дівчинки [PERSON] , [INFO] . Зобов`язати Шевченківський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) внести певні дії до актового запису №599 від 29.05.2021 року. У обґрунтування позову зазначив, що він з грудня 2018 року проживає та перебуває у фактичних шлюбних відносинах разом із [PERSON] та від сумісного проживання у них [INFO] народилась донька - [PERSON] . Однак через те, що [PERSON] до 05.12.2020 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] у відомостях про батька дитини зазначено - [PERSON] , який 19.05.2021 року посвідчив заяву у приватного нотаріуса Любенко Т.М. про те, що не є біологічним батьком дівчинки [PERSON]. У зв`язку з тим, що зазначене порушує його права, як батька дитини, він вимушений звернутись до суду із вказаним позовом. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачі у судовому засіданні позов визнали проти його задоволення не заперечували. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надавши заяву у якій жодних заперечень проти позову не зазначив. Вислухавши учасників судового розгляду, розглянувши позов, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , народилась [INFO] у батьків [PERSON] , [PERSON] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 05.12.2020 року розірвали шлюб. Відповідно до заяв від 19.05.2021 року, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лебенко Т.М., [PERSON] визнав себе батьком дитини - [PERSON], яку народила [PERSON] , а [PERSON] в свою чергу не визнав себе батьком дитини - [PERSON], яку народила його колишня дружина. З листа Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, вбачається, що відомості про батька у актовому записі про народження дитини зазначені на підставі актового запису про шлюб №2299 від 13.09.2018 року, складений Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація проводилась на підставі ст. 122 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідачі позов визнали, позивач вважає себе біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , зазначене також підтверджує мати дитини, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Згідно з п. 6,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (надалі Постанова), особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК Українирішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved