Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Черкаської міської ради про відібрання дитини, у якому просив відібрати неповнолітню [PERSON], від матері [PERSON]. Позовні вимоги мотивує тим, що 03.10.2015 між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, в якому народилася дитина [PERSON], [INFO]. Вони проживали разом та вели спільне господарство за адресою [ADDRESS]. Згодом, 17.08.2017 позивачем було виявлено, що відповідачка [PERSON] разом із донькою зникли з місця їх постійного проживання. Внаслідок його звернення до правоохоронних органів м. Черкаси, була встановлена ймовірність виїзду відповідачки із дитиною до м. Праги (Чехія), проте тривалі пошуки власними зусиллями, а ні в Україні, а ні Чеській Республіці жодних результатів не дали. Рішенням Соснівського районного суму м. Черкаси від 27.03.2018 було розірвано шлюб між ним та відповідачкою. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.042018 було задоволено його позов до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з її батьком за адресою: [ADDRESS]. Станом на дату подання позову рішення від 19.04.2018 не виконується. Оскільки позивач схвильований щодо питання догляду, безпеки та здоров»я своєї дитини, він змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.10.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, у підготовче засідання. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.11.2018 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Суду пояснила, що в період спільного сімейного проживання позивача с відповідачкою, її довіритель був єдиним годувальником у родині: забезпечував всі матеріальні потреби дитини та відповідачки, дбав про фізичний та духовний розвиток дитини, проводив із нею весь вільний від роботи час. Відповідачка не працювала та, за спільною згодою, повинна була лише доглядати за їх дитиною, однак, час від часу проявляла безвідповідальність по відношенню до їх дочки. Так, зокрема, влітку 2014 року під час відрядження позивача, [PERSON] не дотримувалась належних правил гігієни при контакті із дитиною, внаслідок чого остання захворіла на «пухирчатку новонароджених», збудником якої є бактеріальна інфекція «стафілокок». Клінічний перебіг даного захворювання є вкрай важким для новонароджених, позивачу вдалось своєчасно знайти професійного лікаря, який врятував дитину. Дана ситуація не стала для [PERSON] підставою для зміни нею поглядів на виховання та дотримання правил безпеки дитини. Вона не виявляла до доньки «материнських почуттів». Недбале ставлення відповідачки до здоров'я та безпеки дитини призвело до того, що [PERSON], знаходячись під її наглядом впала із сходин третього поверху. Лікар-педіатр, який здійснював медичний супровід дитини протягом її життя, поставив попередній діагноз - «компресійний перелом 8-9 хребців», «закрита черепно-мозкова травма», «струс головного мозку». Відповідачка знехтувала медичними рекомендаціями, які полягали у необхідності проведення рентгенографії, нейросонографії, МРТ відділу грудного хребта, консультації дитячого невролога і травматолога. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена судом належним чином, причини неявки суду не відомі. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved