Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із заявленими вимогами. В обґрунтування позову зазначив, що згідно особового рахунку по [ADDRESS] зареєстрований основним квартиронаймачем відповідач [PERSON] ОКП «Донецьктеплокомуненерго» зверталось до Дзержинського міського суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за вищезазначеною адресою, однак за заявою відповідача судовий наказ було скасовано, оскільки існує спір про право. У зв'язку з чим вимушені звернутися до суду із позовною вимогою. Станом на 01.04.2014 року утворилась заборгованість в сумі 15087грн.29коп. Сума інфляційної складової складає 2403грн.84коп., 3% річних 22,33 грн. В добровільному порядку споживач заборгованість не сплачує. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, надала до суду заяву з прохання справу розглянути за її відсутності. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, з невідомої суду причини, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином. Суд розглядає справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі обставини та характер спірних правовідносин, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як встановлено судом, за особовим рахунком по [ADDRESS] зареєстрована основним квартиронаймачем [PERSON] Заборгованість за теплопостачання за особовим рахунком [NUMBER] склала 15087 грн.29 коп. (а.с. 8-11) Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Згідно з частиною 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням с правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом частини 1 ст. 901, частини 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами щодо надання послуг з централізованого опалення, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія частини 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Суд погоджується з дослідженим у судовому засіданні розрахунком позивача інфляційних витрат, які становлять 2403 грн. 84 коп. та трьох процентів річних від простроченої суми 22 грн. 33 коп., та вважає за необхідне стягнути зазначені суми з відповідача на користь позивача. Так, відповідно до положень ст. 21,22 ЗУ про житлово-комунальні послуги» теплопостачальна організація є виробником послуг і укладає договір поставки з органами місцевого самоврядування на виробництво і створення житлово-комунальних послуг, а також і виконавцем послуг - житловою організацією. А відповідно до ст. 29 цього ж Закону укладання договорів про надання житлово - комунальних послуг та інших видів послуг з виконавцем входить в обов'язки споживача. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Судом перевірений порядок нарахування суми заборгованості по кожному місяцю відповідно до наданого позивачем розрахунку. Жодних підстав для визнання розрахунку невірним або таким, що не відповідає вимогам закону у суду не має. Враховуюче викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 243,60 коп., що підтверджено документально, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved