Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості у розмірі 10\~744,49 грн., яка складається з: 6\~735,99 грн. заборгованості за кредитом; 1\~314,20 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 3\~694,30 грн. заборгованість по комісії; за користування кредитом, мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час,дату та місце проведення засідання був повідомлений належним чином: неодноразово направлялися повістки за місцем реєстрації відповідача. Таким чином, суд встановивши, що відповідача повідомлено належним чином, ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справи матеріалів. Судом встановлено, що 11.01.2013 року відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 13\~781,37 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. Копія заяви з особистим підписом відповідача долучена до матеріалів справи (а.с. 7). Згідно умов договору, відповідач зобовязався погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви. Сплатити відсотки за користування кредитом. Відповідно до п. 1.1.1 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт було зменшено розмір заборгованості, виниклої в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: відсотки на 3\~096,50 грн., комісію на 0,0 грн., пеню на 0,0 грн., штраф на 0,0 грн. Відповідно до п. 1.1.2, п. 1.1.3 Генеральної угоди заборгованість по договору 1 з дати підписання Генеральної угоди складає 14\~671,37 грн. з датою кінцевого погашення заборгованості 31.01.2016 року. Відповідно до п. 1.2 з ціллю забезпечення виконання зобовязань за договором, позичальник зобовязується в день підписання генеральної угоди мати залишок на будь-якому відкритому в банку рахунку в розмірі 890,00 грн. Відповідно до п.п. 1.3.2, 1.3.3 вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту (2-ий день), вважається простроченою. В день наступний за днем повернення кредиту (2-й день) позичальник сплачує банк штраф в розмірі 3\~096,50 грн. за договором 1. Відповідно до п. 2.1 генеральної угоди банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 13\~781,37 грн. на строк 36 місяців, з 11.01.2013 р. по 31.01.2016 р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі потреби в сумі 13\~781,37 грн. в обмін на зобовязання позичальника про повернення кредиту, сплату процентів в розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в зазначені в заяві, умовах та правилах строки. Відповідно до п. 2.8 генеральної угоди при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений в умовах і правилах за кожен день прострочки. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобовязань перед банком. Як вказує позивач, відповідач належним чином свої зобов'язання за Договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашав, у зв'язку із чим станом на 11.01.2016 року, відповідно до наданого позивачем розрахунку у відповідача виникла заборгованість у розмірі 10\~744,49 грн., яка складається з: 6\~735,99 грн. заборгованості за кредитом; 1\~314,20 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 2\~694,30 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом (а.с. 6). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а й отже з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом, а також, з урахуванням положень ст. 1048 ЦК України, заборгованість по процентам за користування кредитом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Отже, оскільки відповідачем були порушені умови укладеного між сторонами кредитного договору, зокрема зобовязання щодо повернення позивачу грошових коштів, судом вбачається наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача сум неустойки у вигляді штрафу, який складається з фіксованої частини процентної складової. Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які в свою чергу підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1\~378,00 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved