Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання договорів недійсними та скасування запису посилаючись на те, що 08.10.2008 року між АКБ «Форум» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 0524/08/01-ZNv, згідно якого банк зобов`язався надати позичальнику кошти в сумі 50 000,00 Євро з відсотковою ставкою 13,5 % річних, з кінцевим строком погашення до 08.10.2018 року. З метою забезпечення виконання 08.10.2008 року між [PERSON] та АКБ «Форум» укладено Договір іпотеки, предметом якого є квартира [ADDRESS] . Як нещодавно виявилось, 30.11.2018 року між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 1278-Ф, за умовами якого [PERSON] передала (сплатила) ПАТ «Банк Форум» грошові кошти за права вимоги, а банк відступив право вимоги за кредитним договором № 0524/08/01-ZNv від 08.10.2008 року. Крім того, ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] укладено Договір про відступлення прав за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Верповською О.В., за № 4160. Однак жодних повідомлень про зміну кредитора вони (позивачі) не отримували. Крім того, як убачається з умов Договору про відступлення права вимоги, відповідач, сплативши кошти в сумі 8 832 208,43 грн., набула права одержання прибутку у формі різниці між реальною вартістю. Права вимоги, що відступається, і ціною вимоги, що свідчить про укладення договору факторингу, що є неправомірним, оскільки [PERSON] є фізичною особою, та не відноситься до фінансової установи в розумінні ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Крім того, на час дії ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» діє заборона на примусове стягнення нерухомого майна та вчинення відступлення права вимоги. Спірна квартира не перевищує 140 м2, та є єдиним житлом для їх проживання. Позивачі до суду не з`явились, представник позивачів подав заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. В разі неявки відповідача до суду не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи. До суду відповідач не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи сповіщалась згідно норм процесуального законодавства, відзив на позовну заяву не подавала. До суду третя особа не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи сповіщалась згідно норм процесуального законодавства. Враховуючи відсутність відповідача, заяви про розгляд справи у його відсутність, відзиву на позов, суд вважає за можливе прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим позивачем, в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 25.03.2021 року. 24.03.2021 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 02.04.2021 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та забезпечено позов. 16.06.2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. В суді встановлено, що 08.10.2008 року між АКБ «Форум» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 0524/08/01-ZNv, за умовами якого позичальнику надано кредитні кошти в розмірі 50 000,00 Євро, на умовах забезпеченості, строковості. З метою виконання позичальником [PERSON] взятих кредитних зобов`язань, між [PERSON] та АКБ «Форум» укладено Договір іпотеки (майнова порука), згідно якого предметом іпотеки є квартира № 24, площею 51,20 м 2 , яка розташована в будинку [ADDRESS] . Дана квартира належить іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 22.06.1994 року. 30.11.2018 року між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] укладено Договір № 1278-Ф про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, згідно якого за результатами відкритих електронних торгів (аукціону) від 05.11.2018 року, новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, іпотекодавців/заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку № 1. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором - 8 832 2087,43 грн. 30.11.2018 року ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] укладено Договір про відступлення прав за Договорами іпотеки (іпотечними договорами), згідно якого новий іпотекодержатель набуває право одержати задоволення своїх вимог, які випливають з кредитних договорів, та або договорів іпотеки, за рахунок майна, вказаного в Додатку № 1 до договору. Статтями 202, 203 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Враховуючи загальні принципи цивільного права, правочини не повинні суперечити положенням законів, галузевих законодавчих актів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який діяв на час укладення оспорюваних договорів, визначено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово звернуто стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду, якщо таке майно виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя. Кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи. Встановлено, що 08.10.2008 року укладено кредитний договір між АКБ «Форум» та [PERSON] , валюта кредиту - євро. З наданих позивачами документів слідує, що [PERSON] разом з донькою [PERSON] , 1988 року народження, з 1994 року проживають в квартирі [ADDRESS] . Квартира має загальну площу - 51,20 м2. Іншого житла [PERSON] не має. Враховуючи те, що на момент продажу права вимоги відповідачу діяла зазначена вище норма Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», боржник згоди на відчуження спірної квартири (предмет іпотеки) не надавав, суд дійшов висновку, що укладення договору про відступлення права вимоги за кредитним договором та договору іпотеки суперечить нормам вказаного Закону, та підлягає скасуванню. В частині посилання позивачів на те, що між відповідачем та банком укладено саме договір факторингу, суд не приймає до уваги, оскільки дане твердження враховуючи наявні в матеріалах справи документи, не підтверджено. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. В даному випадку відповідач до суду не з`явився, та не скористався правом надання відзиву, заперечень на позовну заяву з відповідними доказами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 1 921,00 грн. Дані кошти слід стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Вивчивши надана докази та матеріали справи суд дійшов до висновку, що витрати на правничу допомогу позивачами не доведені та не підлягають стягненню. Вимоги в частині стягнення судового збору суд приходить дод висновку, що з відповідача на користь позивача [PERSON] слід стягнути 908,00 грн. та 227,00 грн., всього: 1 235,00 грн. З відповідача на користь позивача [PERSON] слід стягнути 1 362,00 грн. та 227,00 грн., всього: 1 589,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved