Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди, що завдана вчиненням злочину. Свої вимоги мотивує тим, що 29 червня 2019 року близько 23:30, коли [PERSON] вийшла до магазину біля будинку [ADDRESS] , [PERSON] умисно наніс їй чотири удари кистю правої руки, стиснутої в кулак в область голови та багаточисленні удари ступеню правої ноги у взутті в різні частини голови та тулуба, спричинивши позивачу тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми в формі забою головного мозку легкого ступеню, крововиливу під м`які мозкові оболонки в борозни правої скроневої долі, закритих переломів зовнішньої стінки правої орбіти, закритого перелому кісток носа, забійних ран в області зовнішніх кінців обох надбрівних дуг, синця вилично-орбітальної області справа, крововиливу під конюктиву правого ока, синця повік лівого ока, що у своїй сукупності відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм небезпеки для життя. Внаслідок чого, вироком суду 10 березня 2020 року по справі № 523/15347/19 Відповідача було призначено покарання на строк 2 роки та відповідно до ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки за кримінальним провадження № 12019160490002430. Внаслідок спричинених [PERSON] Відповідачем тілесних ушкоджень, їй була проведено оперативне втручання ревізії гайморової пазухи, був перелом вилицевої кістки, поставматичний неврит, закрита черепно-мозкова травма. Після подій 30 червня 2019 року коли Відповідач наніс [PERSON] тілесні ушкодження, остання постійно лікувалась. В [PERSON] були численні переломи кісток лицевого черепу. На лікування здоров`я внаслідок тілесних ушкоджень, які були отримані [PERSON] неправомірними діями [PERSON] , позивачем було витрачено більше ніж 30\~000 гривень. Належність доказів представлених на обґрунтування стосовно придбаних ліків має причинно-наслідковий зв`язок із противоправними діями винного щодо позивачки, моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Окрім того позивачу спричинено моральну шкоду, котру вона оцінила у розмірі 50000 гривень. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 22 червня 2020 року було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк\~для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання\~відзиву на позовну заяву. (а.с. 23,24). Відповідачу направлялись повістки за відомою адресою реєстрації, котрі повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за зазначеною адресою». (а.с. 34,35,43,44). Позивач надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності. (а.с. 45). Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін у загальному порядку та відзиву на позовну\~заяву не надав. Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно з ч. 3 ст.\~2\~ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Частиною 3 статті 13\~ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частина 2 статті 43\~ЦПК встановлює, що учасники справи зобовязані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд встановив наступні обставини. Вироком суду 10 березня 2020 року по справі № 523/15347/19 [PERSON] було призначено покарання на строк 2 роки та відповідно до ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки за кримінальним провадження № 12019160490002430. Вироком встановлено, що 30 червня 2019 року близько 01:30, коли [PERSON] вийшла до магазину біля будинку [ADDRESS] , [PERSON] умисно наніс їй чотири удари кистю правої руки, стиснутої в кулак в область голови та багаточисленні удари ступеню правої ноги у взутті в різні частини голови та тулуба, спричинивши позивачу тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми в формі забою головного мозку легкого ступеню, крововиливу під м`які мозкові оболонки в борозни правої скроневої долі, закритих переломів зовнішньої стінки правої орбіти, закритого перелому кісток носа, забійних ран в області зовнішніх кінців обох надбрівних дуг, синця вилично-орбітальної області справа, крововиливу під конюктиву правого ока, синця повік лівого ока, що у своїй сукупності відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм небезпеки для життя. (а.с. 8). Відповідно ж до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тобто враховуючи вищевикладене, факт винуватості [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, є встановленим і доказуванню не підлягає. Внаслідок спричинених [PERSON] Відповідачем тілесних ушкоджень, їй була проведено оперативне втручання ревізії гайморової пазухи, був перелом вилицевої кістки, поставматичний неврит, закрита черепно-мозкова травма. Після подій 30 червня 2019 року коли Відповідач наніс [PERSON] тілесні ушкодження, остання постійно лікувалась. В [PERSON] були численні переломи кісток лицевого черепу. На лікування здоров`я внаслідок тілесних ушкоджень, які були отримані [PERSON] неправомірними діями [PERSON] , позивачем було витрачено більше ніж 30\~000 гривень. Належність доказів представлених на обґрунтування стосовно придбаних ліків має причинно-наслідковий зв`язок із противоправними діями винного щодо позивачки, моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. (а.с. 13-16). Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, оскільки [PERSON] отримала тілесні ушкодження, понесла матеріальні витрати на лікування, медикаменти та ін., відповідач зазначені витрати не компенсував та матеріали справи протилежного не містять, тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі та стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] 30000 гривень 00 копійок. В частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до положень\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди маж визначатися залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. В даному випадку, приймаючи до уваги посилання позивача на спричинення їй моральної шкоди та враховуючи те, що у зв`язку із протиправними діями відповідача [PERSON] , позивачці довелося докладати значних зусиль для відновлення її здоров`я, що стало причиною моральних страждань, суд погоджується з вимогами позивача про необхідність відшкодування такої моральної шкоди та задовольняє позовні вимоги в цій частині позову шляхом стягнення моральної шкоди у розмірі 50000 гривень. Також, відповідно до положення\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved