Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про захист прав споживачів, стягнення суми передплати за поставку меблів та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що 07.06.2012р. уклав із відповідачкою договір поставки деревяних стільців у кількості 6 шт. виробництва Idealsedia, Італія, за ціною 950 грн. за шт., загальною вартістю 5700 грн. Строк поставки був визначений до 01.08.2012р., і за цим договором він здійснив передплату відповідачу 4700 грн. Свої обовязки відповідач у встановлений строк не виконала. В грудні 2012 року позивач зясував, що єдиним експортером меблів вказаного виробника є компанія «Ліга-Нова», і у фірмовому магазині вартість одного стільця, який позивач замовив відповідачці, становить 2165 грн. Після цього, позивач звернувся до відповідачки з вимогою повернути йому суму передплати 4700 грн., на що отримав відповідь, що гроші будуть повернуті у січні 2013р., проте грошові кошти не були повернуті і в липні 2013р. позивач отримав відповідь, що відповідачка повертати гроші не буде. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму передплати за поставку меблів у розмірі 4700 грн., 3% річних у розмірі 423 грн., інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 3590,80 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000 грн. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про слухання справи в його відсутність. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Таким чином суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 07.06.2012р. позивач уклав з фізичною особою-підприємцем [PERSON], індивідуальний податковий номер [NUMBER], договір поставки деревяних стільців (заказ №70612), модель 278Р, колір натуральне дерево, виробництва Idealsedia, Італія, у кількості 6 шт. за ціною 950 грн. за штуку, сума договору 5700 грн. Строк поставки був визначений до 01.08.2012р. При укладенні договору поставки позивач здійснив передплату в сумі 4700 грн. (а.с. 9). Станом на 01.08.2012р. відповідачка свої обовязки з поставки вказаних меблів не виконала. В 07 грудня 2012 року позивач електронною поштою отримав відповідь компанії Idealsedia, про те, що єдиним експортером меблів вказаного виробника є компанія «Ліга-Нова» (а.с. 12-13) Відповідно до товарного чеку компанії «Ліга-Нова» від 17.01.2013р., вартість одного стільця, який позивач замовив відповідачці, становить 2165 грн. (а.с. 14) Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.663 ЦК України продавець зобовязаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Частиною 2 ст.693 ЦК України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Згідно до ч.3 ст.693 ЦК України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обовязок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця. За змістом ст.625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума передплати за поставку меблів складає 4700 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу від 07.06.2012р. укладеним між сторонами. За розрахунком позивача, сума 3% річних за період з 01.08.2012р. по 31.07.2015р. становить 423 грн. Інфляційне збільшення суми боргу за період з 01.08.2012р. по 31.07.2015р. становить 3590,80 грн. За таких обставин, суд вважає позовну заяву в цій частині обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 4 Закону України, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, то згідно ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» при вирішенні вимог споживачів про відшкодування на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» моральної шкоди суди повинні виходити з розяснень, які Пленум Верховного Суду України дав у постанові від 31 березня 1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Зокрема, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виробника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку. Оскільки договір, укладений між позивачем та відповідачкою, не містить заборону на стягнення моральної шкоди, то і позивач має право на відшкодування такої шкоди. Приймаючи до уваги встановлені при розгляді справи безспірні обставини: факт укладення договору поставки меблів між позивачем та відповідачкою та невиконання відповідачкою взятого на себе зобовязання за цім договором, суд визнає, що порушення прав позивача як споживача послуг мало місце, та тривало майже три роки, і це зумовило порушення нормальних життєвих звязків позивача, негативно відбилося на його фізичному та психічному стані, змусили змінити спосіб життя, і таким чином, позивачу завдано моральну шкоду. Визнаючи розмір компенсації, що підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги конкретні обставини справи, характер та глибину повязаних з цим моральних і фізичних страждань, ступінь вимушеного порушення нормального укладу його життя та необхідність докладання для його організації додаткових зусиль, та, виходячи із суті позовних вимог, засад розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково та стягнути з ФО-П [PERSON] на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються судовий збір за подачу позову до суду у пропорційному розмірі, що становить 121,80 грн., та судові витрати по справі за публікацію оголошення в офіційному виданні «Слобідський Край» у розмірі 149,40 грн., що у загальній сумі складає 271, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial