Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та просить визнати недійсним свідоцтво про право власності, видане 15.07.2016 року приватним нотаріусом Кучеренко Н.М. на ім'я відповідача [PERSON], про спадкування майна померлого [PERSON] - житлового будинку [ADDRESS], реєстр №1121 та скасувати його державну реєстрацію. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON], яка проживала по [ADDRESS] разом із своїм сином [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належний їй будинок по [ADDRESS]. Єдиний спадкоємець [PERSON], її син - [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на своє ім'я не оформляв. [INFO] [PERSON] помер. Переяслав-Хмельницький міська рада звернулась до Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори з листом №07-1-1220 від 22.06.2016 року про вжиття заходів щодо охорони безхазяйного майна в [ADDRESS]. Листом від 11.08.2016 №469/01-16 завідувач Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори повідомив про те, що заведену спадкову справу після смерті [PERSON] 15.07.2016 приватний нотаріус Кучеренко Н.М., на підставі рішення Баришівського районного суду Київської області про встановлення факту родинних відносин, видала свідоцтво про право на спадщину на ім'я відповідача [PERSON] про спадкування майна померлого [PERSON] та проведено його державну реєстрацію. 15.11.2016 ухвалою апеляційного суду Київської області скасовано рішення Баришівського районного суду Київської області 13.06.2016 та залишено заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин без розгляду, а тому позивач просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, що видане на ім'я [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію. В судовому засіданні представник позивача Нестеренко Н.І. позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності відповідача, суд виходить з вимог п.1 ч.8 ст.128, ч.3 ст.131 ЦПК України і приходить до висновку, що він належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, йому відомо про розгляд даної справи в суді. Жодної заяви про причини неявки в судове засідання та розгляд справи за його відсутності до суду не направив. З'ясувавши обставини, на які позивач посилаються як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією актового запису про смерть від 06 червня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області. [INFO] помер її син [PERSON], що підтверджується копією актового запису про смерть від 12 січня 2016 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області. З листа приватного нотаріуса Кучеренко Н.М. від 25.08.2016 року за №330/01-16 вбачається, що вжити заходів щодо охорони спадкового майна, що розташоване по [ADDRESS] неможливо, оскільки після смерті [PERSON], який помер [INFO], за заявою його спадкоємця від 19 лютого 2016 року була відкрита спадщина та заведена спадкова справа за №2/2016. Після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини на підставі поданої заяви спадкоємця та поданих ним правовстановлюючих та інших документів, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. З ухвали Апеляційного суду Київської області від 15 листопада 2016 року вбачається, що рішення Баришівського районного суду Київської області від 13 червня 2016 року за заявою [PERSON], заінтересована особа - [PERSON] про встановлення факту родинних відносин скасоване в зв'язку з тим, що питання щодо спадкування вказаного майна повинно вирішувати в позовному провадженні, оскільки територіальна громада м. Переяслав-Хмельницького оспорює право [PERSON] на вказане майно. 23 листопада 2017 року рішенням Апеляційного суду Київської області скасовано рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2017 року у справі за позовом [PERSON] до Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області, третя особа -[PERSON] про встановлення факту родинних відносин і ухвалено нове рішення по справі про відмову в задоволенні позову. Постановою Верховного Суду від 15 березня 2018 року рішення Апеляційного суду Київської області від 23 листопада 2017 року залишено без мін. 15 липня 2016 року приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького міського нотаріального округу Київської області Кучеренко Н.М. [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок по [ADDRESS] . 15 липня 2016 року приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького міського нотаріального округу Київської області [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0996 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно зі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 1301 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Враховуючи, що [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на підставі рішення суду, яке було скасоване, суд вбачає наявність підстав, передбачених ст. 1301 ЦК України, для визнання свідоцтва недійсним, оскільки [PERSON] не мав право на спадкування після смерті [PERSON] Щодо позовної вимоги про скасування запису про державну реєстрації слід зазначити наступне. У відповідності до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. З урахуванням викладеного, у разі набрання цим судовим рішенням законної сили позивач не позбавлений права на звернення до відповідного органу реєстрації з вимогою про скасування запису про державну реєстрацію, внесеного на підставі правовстановлюючого документу, скасованого у судовому порядку. Отже, суд дійшов до висновку, що наразі вказана позовна вимога є передчасною, а обов'язок в частині скасування реєстраційного запису, внесеного на підставі правовстановлюючого документу, скасованого у судовому порядку, є законодавчим обов'язком відповідного органу державної реєстрації, а тому суд вбачає за необхідне у задоволенні позову в цій частині відмовити. В силу ч.1 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial