Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Вказав, що 30 серпня 2002 року у селі Слобода-Підлісівська Ямпільського району Вінницької області померла його бабуся [PERSON]. 06 жовтня 2009 року у місті Славута Хмельницької області помер його дід [PERSON]. 06 грудня 2004 року його дід [PERSON] за життя склав на його імя заповіт, яким заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом. Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 12 вересня 2016 року його позов задоволено. Визнано за ним право на земельну частку (пай) розміром 1,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Слобода-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0431257 зареєстрованого 23.10.1997 року за №210 виданого на підставі розпорядження Ямпільської РДА №133 від 27 травня 1997 року на імя [PERSON], який помер 09.10.2009 року у місті Славута Хмельницької області. Визнано за ним право на земельну частку (пай) розміром 1,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Слобода-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0431263 зареєстрованого 23.10.1997 року за №210 виданого на підставі розпорядження Ямпільської РДА №133 від 27 травня 1997 року на імя [PERSON], який помер 09.10.2009 року у місті Славута Хмельницької області. Зазначив, що після прийняття судом рішення, з метою реєстрації та оформлення своїх майнових прав на спадкові земельні ділянки, він звернувся до державного реєстратора, який йому повідомив, що не має змоги за таким судовим рішення зареєструвати за ним майнове право на вищевказані дві спадкові земельні ділянки, оскільки на імя померлого за його життя, уже були видані два Державні акти на право власності на земельну ділянку, один Державний акт серії ЯА №9816941 на земельну ділянку площею 1.5220 га, кадастровий номер 0525685500:04:002:0118 від 09.06.2009 року, другий державний акт серії ЯА №9816928 на земельну ділянку площею 1.5328, кадастровий номер 0525685500:05:000:0170 від 09.06.2009 року. Тобто, за життя покійний дід [PERSON] оформив на своє імя право власності на вищезазначені дві спадкові земельні ділянки, про що йому не було відомо на момент прийняття Ямпільським районним судом Вінницької області рішення від 12.09.2016 року. Тому, з метою оформлення належним чином своїх спадкових прав він змушений звернутися до суду із даним позовом і просити постановити рішення, яким визнати за ним право власності на земельні ділянки, що залишилася після смерті [PERSON] у порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву за вхід.№7666 від 27.12.2016 року з клопотанням справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву за вхід.№7658 від 26.12.2016 року з клопотанням справу розглянути в її відсутність, на спадщину [PERSON] не претендує. Судом встановлені такі обставини і визначенні відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі свідоцтва про смерть серії І-АМ №031511 виданого 23 грудня 2005 року виконкомом Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області судом встановлено, що [PERSON] померла 30 серпня 2002 року у селі Слобода-Підлісівська Ямпільського району Вінницької області. Із свідоцтва про смерть серії І-АМ №127644 виданого 12 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області судом встановлено, що [PERSON] помер 06 жовтня 2009 року у місті Славута Хмельницької області. Із свідоцтва про одруження серії ЯТ №790424 виданого 11 жовтня 1953 року судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 жовтня 1953 року, остання змінила своє дошлюбне прізвище на прізвище чоловіка «Войцеховська». Із заповіту складеного 06 грудня 2004 року у селі Слобода-Підлісівська Ямпільського району Вінницької області судом встановлено, що [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати на день смерті і на що він матиме право за законом [PERSON]. Із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №816941 виданого на підставі розпорядження Ямпільської РДА від 06 липня 2005 року за №223 судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1.5220 га у межах згідно з планом, що розташована на території Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №816928 виданого на підставі розпорядження Ямпільської РДА від 06 липня 2005 року за №223 судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1.5328 га у межах згідно з планом, що розташована на території Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст.ст.1222, 1223, 1235 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем за заповітом і має право на успадкування майна померлого [PERSON] Позивач [PERSON] відповідно до ст.1269 ЦК України вважається спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], так як подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини і не заявив про свою відмову від неї. Враховуючи ту обставину, що ніхто із спадкоємців померлого не претендує на спадщину після його смерті, ті обставини справи, які визнані сторонами, у порядку ст.61 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст.1222, 1223, 1235, 1269 ЦК України.

Outcome: approved