Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив стягнути з Державного підприємства «Київський науково-дослідний інститут Гідроприладів» заборгованість по заробітній платі в сумі 96757,02 грн., інфляційні втрати заробітної плати в сумі 54135,54 та 3% річних в сумі 10751,96 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку в сумі 237463,72 грн., індексацію середнього заробітку за весь період затримки розрахунку 132860,55 грн. та 3% річних в сумі 26387,67 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він з 03.08.1979 року по 02.11.2015 року працював у Державному підприємстві «Київський науково-дослідний інститут Гідроприладів» на різних посадах. Зазначив, що 02.11.2015 року його було звільнено на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. В день звільнення Державне підприємство «Київський науково-дослідний інститут Гідроприладів» не провів повного розрахунку з позивачем. Зазначив, що за період його роботи, у Державного підприємства «Київський науково-дослідний інститут Гідроприладів» перед позивачем виникла заборгованість по заробітній платі яка становить 96757,02 грн. З урахуванням викладеного просив стягнути заборгованість по заробітній платі. Також, у зв`язку із затримкою виплати заробітної плати, відповідач відповідно до ст. 117 КЗпП України зобов`язаний виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки розрахунку, який становить 237463,72 грн. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України просив стягнути з відповідача інфляційні втрати заробітної плати в сумі 54135,54 та 3% річних в сумі 10751,96 грн., індексацію середнього заробітку за весь період затримки розрахунку 132860,55 грн. та 3% річних в сумі 26387,67 грн. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.07.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача не надійшов. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював у Державному підприємстві «Київський науково-дослідний інститут Гідроприладів» з 03.08.1979 року по 02.11.2015 року на різних посадах, що підтверджується ксерокопією трудової книжки. Наказом Державного підприємства «Київський науково-дослідний інститут Гідроприладів» від 29.10.2015 року №85/к позивача відповідно до ст. 38 КЗпП України звільнено з займаної посади (за власним бажанням). Встановлено, що в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, Державне підприємство «Київський науково-дослідний інститут Гідроприладів» в день звільнення не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі, яка становить 96757,02 грн., що підтверджується відомістю з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 03.05.2019 року №56769/К/26-15-53-04. Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. Відповідно до ст.30 Закону України «Про оплату праці», при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Жодних відомостей та розрахункових документів відповідачем до суду не надано. В свою чергу в матеріалах справи міститься відомість з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 03.05.2019 року №56769/К/26-15-53-04, згідно яких борг за підприємством перед позивачем становить 96757,02 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з Державного підприємства «Київський науково-дослідний інститут Гідроприладів» на користь позивача заборгованості по заробітній платі в сумі 96757,02 грн. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно розрахунку наданого позивачем розмір середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 03.11.2015 року по 17.07.2019 року становить 237463,72 грн. Вказаний розрахунок суд вважає вірним, сторонами у справі не оспорювався, а тому може бути взятим судом до уваги. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача Державного підприємства «Київський науково-дослідний інститут Гідроприладів» на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 03.11.2015 року по грудень 17.07.2019 року в сумі 237463,72 грн. Позивач також просив стягнути інфляційні втрати заробітної плати в сумі 54135,54 та 3% річних в сумі 10751,96 грн., а також індексацію середнього заробітку за весь період затримки розрахунку 132860,55 грн. та 3% річних в сумі 26387,67 грн., на що слід зазначити наступне. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до Рішення Конституційного Суду №4-рп/2012 від 22.02.2012 року у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нарахованої роботодавцем. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційні втрати заробітної плати в сумі 54135,54 та 3% річних в сумі 10751,96 грн., а також індексацію середнього заробітку за весь період затримки розрахунку 132860,55 грн. та 3% річних в сумі 26387,67 грн. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору 5583,56 грн.

Outcome: approved