Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], 2010 року народження. В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.12.2008р. по 17.10.2012р., від якого мають малолітнього сина [PERSON], 2010 року народження. Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом із позивачем і з цього часу батько дитини ніякої участі у вихованні, утримання сина не приймає, долею та здоров'єм не цікавиться. Представник позивача та представник третьої особи надали до суду заяви про слухання справи за їх відсутності, викладені у позові обставини підтверджують і просять позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, будучи повідомленою про день та час розгляду справи належним чином, заяв про поважні причини своєї відсутності або про слухання справи за її відсутності не надала, тому суд зі згоди представника позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що вбачається із копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 02.10.2010р., актовий запис № 554 (а.с.4). Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 17.10.2012р. (а.с.5). Також встановлено, що позивач разом із дитиною проживає окремо та займається її вихованням і утриманням. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що батько дитини участі у вихованні, утриманні сина не приймає, долею та розвитком не цікавиться. Із копії нотаріально посвідченої заяви від 24.12.2015р., зареєстрованої у реєстрі за № 4911, вбачається, що [PERSON] проти позбавлення його батьківських прав не заперечує (а.с.11). Відповідно до ст.ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той, із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участі у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Із висновку Департаменту праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей виконкому Харківської міської ради від 13.05.2016р. № 300 вбачається за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO], внаслідок ухилення батька від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Отже, суд надійшов до висновку, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітнього сина. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved