Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій зазначає, що з 16 грудня 2009 року перебуває в шлюбі з відповідачем по справі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №63. Від указаного шлюбу мають неповнолітню дочку: [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось, між ними повністю відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на життя та сімейні стосунки. В їх сімї лише позивач має вирішувати будь-які проблеми сімейного характеру, оскільки відповідач не вважає за потрібне приймати у цьому участь. Також відповідач не має постійної роботи та стабільного доходу, тобто не забезпечує сімю матеріально та не бажає утримувати сімю. В звязку з повною несумісністю характерів збереження їхнього шлюбу та сімї вважає неможливим. Позивач вказує, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому при вказаних обставинах вона прийняла рішення про його розірвання. Вказане рішення є остаточним, примирення між ними неможливе, шлюб носить виключно формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що подальше збереження сімї неможливе і недоцільне. В судове засідання на розгляд справи позивач не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, відповідно до якої справу просить розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.25). Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з?явився, причину своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, що відповідає вимогам ст.128,130 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду (а.с.27,29,30). Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи те, що сторони по справі в судове засідання не з'явилися, а розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Взявши до уваги заяву позивача, неявку відповідача, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, тоді суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження та під час розірвання шлюбу. Аналогічні положення містить і Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року). Так, відповідно до ст.12 зазначеної Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім'ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права. Крім того, ст.5 Протоколу №7 зазначеної конвенції встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується\~\~на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Із матеріалів справи видно, що позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], який зареєстрований 16 грудня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №63, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від указаного шлюбу мають неповнолітню дочку: [PERSON], [INFO] (а.с.7). Приймаючи до уваги, що збереження сімї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них, оскільки в сімї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сімї та спільне проживання, кроків до примирення не роблять, наявність неповнолітньої дочки, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати, при цьому всі витрати по справі, враховуючи бажання позивача, залишити за нею.

Outcome: approved