Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за спожитий природний газ, посилаючись на те, що відповідно до норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання населенню послуг з газопостачання між позивачем та відповідачем укладено Договір про надання населенню послуг з газопостачання № 60825019 від 27 липня 2006 року, згідно умов якого, споживачеві квартири, яка знаходиться за адресою:[ADDRESS]. Позивачем безперебійно надавалася послуга з постачання природного газу для використання його в побуті. Нарахування за природний газ відбувається з розрахунку кількості зареєстрованих осіб та встановлених норм споживання. П.П. 3 п. 28 зазначеного Договору, встановлений обов'язок відповідача своєчасно та в повному розмірі вносити плату за надані послуги відповідно до умов договору. Відповідач належним чином не сплачує плату за спожитий природний газ, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка станом на 07 жовтня 2014 року складає 540 грн. 11 коп., що змусило позивача звернутись до суду за захистом своїх прав. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги уточнила та просила суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожитий природний газ за період з 01 липня 2006 року по 31 січня 2015 року в сумі 448 грн. 89 коп. та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в задоволенні позову відмовити, застосувавши наслідки спливу строку позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року зі змінами та доповненнями та Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 зі змінами та доповненнями, між позивачем та відповідачем укладено Договір про надання населенню послуг з газопостачання № 60825019 від 27 липня 2006 року, згідно умов якого, споживачеві квартири, яка знаходиться за адресою:[ADDRESS]. Позивачем безперебійно надавалася послуга з постачання природного газу для використання його в побуті. Нарахування за природний газ відбувається з розрахунку кількості зареєстрованих осіб та встановлених норм споживання. П.П. 3 п. 28 зазначеного Договору, встановлений обов'язок відповідача своєчасно та в повному розмірі вносити плату за надані послуги відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановленні договором або законом. Таким, чином відповідачі ухиляються від сплати послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території та користуються нею безкоштовно, чим порушують вимоги чинного законодавства. За ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно розрахунку заборгованості за спожитий природний газ, наданого представником позивача, заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01 липня 2006 року по 31 січня 2015 року становить 448 грн. 89 коп. Статтями 256 та 257 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. А тому до уваги має братися розрахунок заборгованості за період з 01 січня 2012 року по 31 січня 2015 року. З урахуванням проведених відповідачем виплат заборгованість за спожитий природний газ станом на 31 січня 2015 року складає 215 грн. 23 коп., які і підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів за період з 01 липня 2006 року по 31 грудня 2011 року задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданої представником позивача квитанції про розмір витрат по сплаті судового збору складає 243 грн. 60 коп., які підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача. Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожитий природний газ в сумі 215 грн. 23 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., а всього 458 грн. 83 коп.

Outcome: approved