Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 4117,96 грн., 3% річних в розмірі 331,67 грн., інфляційні витрати в розмірі 794,56 грн. та судовий збір. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що між АТ « Одесаобленерго», правонаступником якого є АТ« ДТЕК Одеські електромережі», як постачальником електричної енергії, та [PERSON] , як споживачем відсутні договірні правовідносини щодо постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] попри це відповідач споживає електроенергію, та сплачує за неї плату не в повному обсязі. З приводу зазначених вище обставин було складено акт, згідно з яким вартість заборгованості за постачання електроенергії склала 5244,19 грн. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте від нього надходило до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. В клопотанні представник позивача зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з`явилась, про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином у встановленому порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. АТ «ДТЕК Одеські електромережі» постачає електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , споживач [PERSON] використовує електричну енергію для власних потреб та здійснює розрахунки з енергопостачальником за спожиту електроенергію по обумовленим тарифам (цінам), у передбачені терміни, відповідно до відкритого особового рахунку № [NUMBER] . Відповідно до п. 1.2.1 ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання електричної енергії здійснюється за умови постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії. Відповідно до п. 1.2.15 укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). При цьому на момент відсутності між енергопостачальником і споживачем договору, але виконанням сторонами істотних умов цього договору, а саме поставка електричної енергії і її оплата, відповідно до ст.638,639 ЦК України, договір між сторонами є укладеним. У даному випадку Позивач постачає електричну енергію боржнику, а останнім здійснюється оплата за електроенергію. Між АТ «ДТЕК Одеські електромережі», виступаючим як постачальник (до кінця 2018 року) та боржником [PERSON] , виступаючим, як споживач електричної енергії на момент виникнення заборгованості наявні фактичні договірні правовідносини, що підтверджується відкриттям особового рахунку № [NUMBER] та фактичною поставкою електроенергії та її споживанням відповідно за адресою: [ADDRESS] . У разі, якщо сторони виконують умови договору, а саме відбувається постачання електроенергії за вказаною адресою, а споживачем здійснюється оплата за надані послуги, то договір вважається фактично укладеним навіть у тому випадку, якщо йому не надано обумовленої законом форми. Такої ж думки дотримується Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), що викладена у постанові № 312 від 14.03.2018 року. Відповідно до пункту 5.5.5 «Правил роздрібного ринку електричної енергії», які регулюють відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, передбачено, що споживачі електричної енергії зобов`язані: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладеного договору, дотримуватись правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів, забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб, надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням приладу обліку та інше. Споживач несе відповідальність за прострочення внесення платежів за електричну енергію та зобов`язаний здійснювати оплату за спожиту електричну енергію відповідно до показань приладу обліку за платіжними документами, які виписуються Постачальником, у термін який вказаний в рахунку для сплати за фактично укладеним договором. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюютьсяЗаконом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 5 частини третьоїстатті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»передбачено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Отже, що відсутність письмового договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 23.05.2018 року в справі № 216/5756/15-ц. Місцем виконання фактично укладеного між сторонами договору про користування електричною енергією є: [ADDRESS] . Пунктом 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що плата за спожиту електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем. Таким чином, зобов`язання за договором на користування електричною енергією, як в частині оплат так і в частині дотримання вимог нормативно-технічних документів з забезпеченням технічного стану та безпечної експлуатації електроустановок мають виконуватися споживачем належним чином та у відповідності до укладеного договору та положень діючого законодавства. Відповідно до загальних положеньЗакону України «Про житлово-комунальні послуги»(надалі по тексту - Закон), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово- комунальних послуг. Відповідно до ч. 5 ст. 20 Закону послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Наведеним Законом передбачено, що виконавець послуг це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору, в яких одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. У відповідності до предмету та мети Закон визначає основні засади правовідносин між його суб`єктами (органами виконавчої влади, місцевого самоврядування, власниками, виробниками, виконавцями та споживачами) у сфері надання та споживання житлово- комунальних послуг. Крім того,Закон України «Про ринок електричної енергії» регулює відносини пов`язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням електричної енергії за нормами якого постачання електричної енергії - це продаж, включаючи перепродаж, електричної енергії, а споживачі енергії - це фізичні особи, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. З викладеного можливо зробити висновок, що енергопостачання це послуга в результаті якої споживач отримує електричну енергію. З показань електролічильника за вказаним особовим рахунком боржником за період з січня 2018 р. по квітень 2019 р. 5179 кВт/г на суму 8017,96 грн. За вказаний розрахунковий період оплата боржником проводилась частково в сумі 3900 грн. Таким чином, заборгованість боржника за використану електричну енергію складає 4117,96 грн. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно , виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до змістуст. 141 ЦПК Українистороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що позивачем понесенні витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн., що підтверджується матеріалами справи. Так, відповідно статті 141 ЦПК України, акціонерному товариству «ДТЕК Одеські електромережі» на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір.

Outcome: approved