Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, у якому просив відібрати малолітнього [PERSON] , 2018 року народження, від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, стягнути з [PERSON] на користь Київського міського будинку дитини ім. М.М. Городецького аліменти для утримання дитини [PERSON] , 2018 року народження, у розмірі ј частини від усіх видів її заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . 19 січня 2018 року до Служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов лист від Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр», згідно якого [PERSON] з 02 листопада 2017 року перебуває в жіночій консультації на диспансерному обліку по вагітності, якій було рекомендовано повне клініко-лабораторне обстеження, згідно Наказу МОЗ № 417 від 15 липня 2011 року. На призначені подальші планові прийоми у дільничого акушера-гінеколога вагітна не з`являлась, на дзвінки завідуючої консультацією не відповідала та двері не відчиняла. Згідно наданої інформації Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» [PERSON] має діагноз ОСА (Б-20 (шизофренія, в анамнезі) та схильність до некерованої поведінки. [INFO] [PERSON] народила хлопчика, 13 лютого 2018 року була виписана додому. Під час обстеження житлових умов дитини 14 лютого 2018 року комісією у складі працівників Служби у справах дітей, Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, дільничої медсестри встановлено, що квартира, у якій мешкає позивач з дитиною, складається з трьох кімнат. В квартирі брудно, всюди розкидані речі, у новонародженого відсутнє дитяче ліжечко, візочок та засіб для купання, мати не має елементарних навиків по догляду за дитиною, не може без допомоги сторонніх осіб нагодувати та переодягнути хлопчика. 15 лютого 2018 року за сприяння Служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації було виготовлено свідоцтво про народження та зареєстровано новонародженого як [PERSON] в Шевченківському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві. [PERSON] з 15 лютого 2018 року перебуває на обліку служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. 15 лютого 2018 року хлопчика було відібрано від матері у порядку вжиття невідкладних заходів, оскільки було зафіксовано факт недбалого ставлення матері до дитини та реальну загрозу її життю. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, у підготовче засідання. Протокольною ухвалою від 18 червня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Заочним рішенням від 18 червня 2019 року позов задоволено у повному обсязі. Ухвалою суду від 30 жовтня 2018 року скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2019 року, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Представник третьої особи Служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, третьої особи [PERSON] ,представника третьої особи Служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що поданий позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно Довідки Консультативно-діагностичного центру № 114 від 12 лютого 2018 року, [PERSON] перебуває на обліку в КМПНД № 1 з 2010 року, являється інвалідом ІІ групи, має діагноз шизофренія параноїдальна форма, безперервний тип перебігу, виражений анатинодесоціативний дефект. Згідно Свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 15 лютого 2018 року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . У відповідності до акту обстеження умов проживання дитини від 14 лютого 2018 року, що проведено залученим спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї КМДА Семенюк О .А. , встановлено, що умови проживання створено частково, квартира облаштована, однак, підлога та постільна білизна брудні, речі розкидані, вікно у прохідній кімнаті завішане простирадлом. У новонародженого відсутні необхідні речі для немовляти, такі як ліжечко, візочок. При відвідуванні [PERSON] перебувала у пригніченому стані, постійно говорила про конфлікти з матір`ю, вороже налаштована до оточуючих, мала відчуття тривоги та страху, висловлювала бажання провести своє життя в усамітненні. В ході бесіди з матір`ю [PERSON] - [PERSON] виявилось, що її донька останні чотири роки відмовляється від обстеження та лікування. При цьому, [PERSON] заявила, що категорично відмовляється від надання допомоги своїй доньці по догляду за новонародженим, крім того, виховує старшу доньку відповідача - [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження умов проживання дитини від 14 лютого 2018 року у зв`язку з поведінкою матері та її психологічним станом існує безпосередня загроза життю та здоров`ю дитини. У відповідності до Наказу № 22-од від 15 лютого 2018 року Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації Клименко Д.В. з 15 лютого 2018 року перебуває на обліку служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. На підставі Розпорядження № 75 від 15 лютого 2018 року Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації хлопчика було відібрано від матері у порядку вжиття невідкладних заходів, оскільки було зафіксовано факт недбалого ставлення матері до дитини та реальну загрозу її життю. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, згідно до положень ст. 7 СК України. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ст. 150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України, закріплено загальні положення про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Так, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У відповідності до вказаного положення відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 СК України, а саме: батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. За змістом ч. 2 ст. 170 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. З висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації №109/05/40-2307 від 13 березня 2018 року вбачається, що орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] року від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Частина 2 ст. 155 СК містить спеціальне застереження про те, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що умови проживання дитини, матір`ю якої є [PERSON] , дійсно є небезпечними для її життя та здоров`я, оскільки відповідач хворіє на психічний розлад, при цьому від лікування відмовляється, не здійснює належного догляду за дитиною, а відтак суд приходить до висновку про необхідність відібрання малолітнього [PERSON] , 2018 року народження, від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. За умовами ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що [PERSON] перебуває на обліку в КМПНД № 1 з 2010 року, являється інвалідом ІІ групи, має діагноз шизофренія параноїдальна форма, безперервний тип перебігу, виражений анатинодесоціативний дефект, суд, з урахуванням положень ст.182 СК України, вважає, що в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання сина, слід відмовити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial