Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служи про зняття арешту, а саме просить зняти арешт з 12/300 частин житлового будинку (квартира № 9), розташованих за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вулиця Шевченко, будинок 35-а. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судове засідання надав письмову заяву про розгляд позову у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 лютого 2006 року у справі № 2-474/2006 з [PERSON] на користь ТОВ «Вінконцерн» було стягнуто суму боргу за договором позики в розмірі 11\~223,24 грн. На виконання зазначеного заочного рішення був виданий виконавчий лист № 2-474 від 06.09.2006 року та постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби №790/6 у м. Білгород-Дністровський від 18 вересня 2006 року відкрито відповідне виконавче провадження. В рамках даного виконавчого провадження, державний виконавець Бондаренко В.В., отримавши довідку КП «Білгород-Дністровське МБТІ» від 26.10.2006 року за якою позивач значився власником 12/300 частин житлового будинку [ADDRESS], постановою від 09.11.2006 року наклав арешт на даний обєкт нерухомості. Згідно листа ТОВ «Вінконцерн» на адресу начальника ДВС у м. Білгороді-Дністровський № 380 від 07.03.2007 р. товариство повідомило відділ ДВС про факт погашення [PERSON] заборгованості та відсутності станом на 03.03.2007 року боргу, у звязку із чим ТОВ «Вінконцерн» просило повернути виконавчий лист № 2-474 від 06.09.2006 р. без виконання. Факт погашення [PERSON] заборгованості ТОВ «Вінконцерн» також підтверджується копіями квитанцій, наданими позивачем до суду про перерахування відповідних сум стягувачу. Втім, незважаючи на викладене, постанова державного виконавця відділу ДВС у м. Білгород-Дністровському про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.11.2006 року скасована не була, а накладений арешт державним виконавцем - не знято і не вилучено з Реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, чим порушено цивільні права і охоронювані законом інтереси позивача. У відповідності до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх предявлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. На заяву [PERSON] від 08.06.2016 р. щодо зняття арешту та видачу копії відповідної постанови, відповідач листом від 09.06.2016 року повідомив про те, що зняти арешт неможливо у звязку з тим, що виконавче провадження в межах якого було накладено арешт знищено, тому задовольнити заявлені [PERSON] вимоги неможливо. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У відповідності до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна предявляються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служи про зняття арешту обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved