Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, який в подальшому було уточнено, в обґрунтування якого зазначив, що він є власником 11/25 частки житлового будинку [ADDRESS] . Окрім нього співвласником зазначеного домоволодіння є [PERSON] , якому належить 14/25 частки. Крім того зазначив, що будинок належний йому є відокремленим об`єктом нерухомого майна, до того ж у кожного власника є свій вхід до будинку і своя прибудинкова територія. Крім того з висновку експертного дослідження № 2-д будівельно-технічної експертизи слідує, що враховуючи конструктивну особливість будівель, можливий виділ в натурі 11/25 ідеальної частки домоволодіння. Крім того вирішити питання про розподіл спільного майна не вдалося у позасудовому порядку із відповідачем [PERSON] , що в подальшому унеможливило здійснити позивачем державну реєстрацію прав та їх обтяжень. З метою захисту своїх порушених прав позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив виділити йому в натурі цілу частку майна, що знаходиться у спільній частковій власності, яке складає 11/25 частки будинку [ADDRESS] ; припинити право спільної часткової власності на 11/25 частку житлового будинку [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право приватної власності на житлову будівлю, яке складає 11/25 частки будинку і складається з: частини житлового будинку літ. А-1 з частиною прибудови літ. А2-1, нежилої прибудови літ.А1-1, веранди літ. а-1, ганку літ. а8, загальною площею 72,3 кв м, житловою площею 39,3 кв м, сараїв літ. З-1, И-1, гаражу літ. О-1, оглядова яма літ.О/я, вбиральні літ.Н-1, огорожі №1,2, вимощення І, воріт №5, як на окремий виділений в натурі об`єкт нерухомого майна в цілому. Позивач [PERSON] надав суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, розгляд справи просив проводити без його участі. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені статтею 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власником 11/25 часток домоволодіння [ADDRESS] , є [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 08.10.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Акішиною Р.С., витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно за № 28280245 від 08.10.2018 року. Згідно з технічним паспортом від 05.07.2017 року 11/25 частки житлового будинку [ADDRESS] складається з: житлового будинку літ. А-1, веранда літ. а-1, нежитлової прибудови літ. А1-1, житлової прибудови А2-1, сараю З-1, И-1, убиральні Н-1, гаражу О-1, оглядової ями гаражної О/я, ганку літ. а8, вимощення І, огорожі №1,№2, ворота №5. Відповідно до висновку експертного дослідження № 2-д від 25.02.2020 року будівельно-технічної експертизи, проведеної судовим експертом [PERSON] , виділ в натурі 11/25 ідеальних часток житлового будинку [ADDRESS] , що належать [PERSON] , а саме: частини житлового будинку літ. А-1 з частиною прибудови літ. А2-1, нежилої прибудови літ.А1-1, веранди літ. а-1, ганку літ. а8, загальною площею 72,3 кв м, житлою площею 39,3 кв м, сараїв літ. З-1, И-1, гаражу літ. О-1, оглядова яма літ.О/я, вбиральні літ.Н-1, огорожі №1,2, вимощення І, як на окремий виділений в натурі об`єкт нерухомого майна в цілому, можливий. Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з нормами ч. 1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до вимог ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на житловий будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками. Тому, актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній частковій власності. Частиною 1 ст. 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові № 7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Таким чином, як випливає з приписів вищенаведених статей 358 та 364 ЦК України, виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності не є правом, що самостійно реалізується особою, яка бажає виділу, а має здійснюватися на підставі укладеного між усіма співвласниками договору. У справі № 6-12цс13, а саме в постанові від 03 квітня 2013 року, Верховний Суд України дійшов наступних висновків щодо виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст.183,358,364, 379, 380,382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Згідно з ч. 3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За таких обставин суд, вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

Outcome: approved