Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду і просить стягнути з відповідача борг за договором № ВLаЖГА00033386, укладеним 11.05.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та відповідачем у розмірі 34504,31 грн., що складається із простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 5 288,51 грн.; простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 736,13 грн., простроченої комісії за управління кредитом у розмірі 1 297,39 грн.; пені за несвоєчасне погашення кредиту 27 182,28 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконала взяті на себе зобовязання за кредитним договором, в результаті чого утворилась заборгованість по кредиту. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що нею погашено заборгованість по кредиту у розмірі 7\~484,38 грн., яка включає прострочену заборгованість по кредиту, прострочену заборгованість по процентам за користування кредитом та прострочену комісію за користування кредитом. Просить застосувати річний строк позовної давності відносно стягнення пені. В звязку з цим у задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне. Між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] 11 травня 2011 року був укладений кредитний договір № ВLаЖГА00033386, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти в національній валюті України гривні у розмірі 10\~000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 15 % річних. Відповідач зобовязувалась, відповідно до умов кредитного договору, повернути кредитні кошти до 11 травня 2014 року. За управління кредитом відповідно до умов договору встановлено щомісячну плату у вигляді комісії у розмірі 1,75 % від суми кредиту. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у визначеній за договором сумі. Відповідач скористалась кредитними коштами, але не виконує свої зобовязання в частині повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами. Останній платіж було вчинено відповідачем 07.11.2014 р., яким нею було погашено відсотки по кредиту та комісію, що підтверджується розрахунком заборгованості. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, що регулюються главою 71 ЦК України. В силу укладеного кредитного договору відповідач мала виконати взяті на себе зобовязання у частині повернення кредиту, сплати відсотків, що також врегульовано ст. 1054 ЦК України. Відповідно до вимог ст. ст. 526 та 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Відповідачем станом на 14.08.2015 року порушені вимоги кредитного договору щодо повернення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та комісії за управління кредитом. Так як відповідач на день розгляду справи сплатила борг за вказаним кредитним договором, в підтвердження цього надавши суду копії квитанцій № 353551 від 30.10.2015 року на суму 380,00 грн., № 311051 від 27.10.2015 р. на суму 6\~800,00 грн., № 310080 від 26.11.2015 р. на суму 304,38 грн., а всього на загальну суму 7\~484,38 грн. суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 5 288,51 грн.; простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 736,13 грн., простроченої комісії за управління кредитом у розмірі 1 297,39 грн. необхідно відмовити, оскільки відсутній предмет спору. Позивач ставить вимогу про сплату пені за несвоєчасне погашення кредиту, розмір якої станом на 14.08.2015 року становить 27 182,28 грн. Як вбачається з п.9 Спеціальної частини Договору та п.4.3 Договору, в якому зазначено, що «у випадку прострочення Позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань (а саме неповерненої чергової частини Кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління Кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання», суд не має можливості визначити самостійно розмір пені, оскільки умови договору не вказують однозначно з якого саме періоду та від якої суми необхідно обраховувати пеню. Проте, позивачем не додано доказів того, що питання погашення певного виду заборгованості вирішувалось у встановленому порядку, а саме: відсутні докази про направлення вимоги відповідачу про повернення кредиту, претензії, тощо. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України спеціальна позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Оскільки відповідачем в судовому засіданні заявлено про застосування строку позовної давності відносно стягнення пені, тому позовні вимоги в частині стягнення несплаченої пені за прострочення строків виконання зобовязань у розмірі 27 182,28 грн. задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed