Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності на майно, а саме: на житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями, що розташований в [ADDRESS]. Мотивує свій позов тим, що вона в квітні 2014 року придбала у відповідача вказаний житловий будинок. За придбане майно позивач сплатила для відповідача 50000 гривень, про що остання власноручно написала розписку. Після розрахунку відповідач передала позивачу ключі від будинку та господарських споруд і вона почала обслуговувати придбану будівлю. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням посвідчити договір купівлі-продажу садиби в нотаріальному порядку, але він з різних причин відмовлялася від цього. Відповідач й по сьогоднішній день зволікає з належним посвідченням цього договору, а позивач фактично є власником будинку, однак не може ним розпоряджатися. Просить визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати право власності на вказане майно. Позивач в судове засідання не з'явився, однак в своїй заяві до суду позов підтримав повністю, просить його задовольнити, а справу слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак в своїй заяві до суду позов визнала повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на вказане майно. Справу просить слухати за її відсутності. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. А відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Скобелківської сільської ради і зареєстрованого 20 грудня 1989 року в реєстрі за №32 стверджується, що [PERSON] все своє майно вона заповіла своїй дочці [PERSON]. Згідно довідки Скобелківської сільської ради №417 від 05 травня 2014 року спадкоємцем майна за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON], яка вступила у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Заповіт [PERSON] не змінений і не скасований. Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON], померла [INFO]. Згідно витягу з погосподарської книги №3 за 2011-2015 роки Скобелківської сільської ради Горохівського району, по особовому рахунку [NUMBER] житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS], належить [PERSON]. З відповіді Горохівської державної нотаріальної контори №897/01-09 від 20 травня 2014 року вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. Отже, судом встановлено, що після смерті [PERSON] житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями, що розташований в [ADDRESS] успадкувала [PERSON] З розписки вбачається, що [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в сумі 50000 (п'ятдесят тисяч) гривень за проданий нею житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями, що розташований в [ADDRESS]. Отже, судом встановлено, що позивач купила у відповідача житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS], проте, через відсутність всіх необхідних правовстановлюючих документів договір купівлі-продажу вказаного майна нотаріально посвідчено не було. Однак, сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, тобто розрахунок за придбаний житловий будинок, а тому суд позов задовольняє.

Outcome: approved