Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 10 березня 2018 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, оформлений розпискою, відповідно до якої відповідач взяв у нього в борг 19\~200 доларів США та 190\~000 гривень, який зобовязався повернути до жовтня 2019 року. На даний час відповідачем кошти не повернуті, на неодноразові звернення щодо погашення заборгованості, відповідач не реагує, тому позивач звернувся з даним позовом до суду. \~ \~ \~ \~Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2019 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено в порядку загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні у справі на 01 квітня 2019 року о 12-00 год. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та просив суд стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 19\~200 доларів США та 190 000 грн. \~ \~ \~ \~Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ч. 3 ст.200, ст.206\~ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 10.03.2018 року [PERSON] взяв в борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 19\~200 доларів США та 190 000 грн. На підтвердження факту отримання відповідачем коштів, позивачем було надано оригінал розписки, у змісті якої зазначено наступне (далі - мовою оригіналу): «Я, [PERSON], [INFO], посвідчення САВ 057936 видане, 08.05.2009 року, проживаю: [INFO]. Даною розпискою підтверджую, що взяв у батька [PERSON], [INFO], паспорт серії НЕ 089213, виданий 29.08.2002р., суму в розмірі 19\~200 доларів США та 190\~000 гривень. Написана власноруч без мір морального та фізичного впливу в присутності свідків, кошти зобовязуюсь повернути до жовтня 2018 року. Дата написання розписки 10 березня 2018 року. Підпис.». Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1046-1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. \~ \~ \~ \~З огляду на вищезазначені норми цивільного законодавства за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як факт його укладення, так і\~умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Тобто, розписка - це документ, що засвідчує в письмовій формі факт одержання особою у власність, користування чи розпорядження грошей від іншої особи. Крім того, розписка має також містити дату отримання коштів. Для того, щоб договір позики набрав чинності, необхідне підтвердження одержання позичальником позики. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11.11.2015 у справі № 6-1967цс 15. В цій постанові зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов згідно із ч. 2\~ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми та дату отримання коштів. Розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов'язанням її повернення та дати отримання коштів. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 02.07.2014 у справі № 6-79цс14, договір позики є укладеним з моменту передання грошей; складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Факт передання коштів повинен бути підтверджений розпискою. Зважаючи на наведене, проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в порядку статті 81\~ЦПК України докази в їх сукупності,\~\~суд визнає, що між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики, й письмова розписка відповідача свідчить про його укладення 10.03.2018 р. відповідно до вимог\~\~чинного цивільного законодавства. Така його форма (у вигляді розписки) надана за бажанням і домовленістю сторін правочину. Оригінал зазначеної розписки знаходиться у позивача [PERSON] і є документом, який підтверджує передання грошей позикодавцем позичальнику з укладенням між ними договору позики, тому суд\~\~визнає її\~\~належним доказом по справі. Судом встановлено та не заперечувалось самим відповідачем у судовому засіданні, що з часу написання розписки, відповідач не здійснив жодного платежу на погашення боргу. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі. Разом з тим, згідно з частинами першою, другою\~статті 533 ЦК України\~грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. З наведеного положення вказаної норми випливає, що сума, яка підлягає сплаті в іноземній валюті, визначається за офіційним курсом відповідної валюти, зокрема, на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Судом встановлено, що станом на дату ухвалення рішення суду від 01.04.2018 офіційний курс НБУ долара США по відношенню до гривні становить 1 долар США=27.20 грн. Гривневий еквівалент за курсом НБУ валютної заборгованості відповідача перед позивачем станом на 01.04.2019 становить: 19200 доларів США=522\~240 грн. 00 коп. Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума боргу за договором позики від 10.03.2018 року в розмірі 19200 доларів США, що станом на 01.04.2019 року в гривневому еквіваленті з розрахунку курсу НБУ за 1-н долар 27.20 складає 522\~240 грн. 00 коп. та 190 000 гривень. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач був звільнений від сплати судового збору як інвалід 2 групи, а відтак, виходячи із\~задоволеної суми\~позову,судовий збір в сумі 7 122 грн. 40 коп. підлягає до стягнення з відповідача до спеціального фонду державного бюджету України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved