Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення грошових коштів. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 29.06.2011 року відповідач отримав від позивача під розписку грошові кошти у сумі 7170,00 грн. Так само 04.07.2011 року відповідач отримав від позивача під розписку грошові кошти в сумі 24000,00 грн. Крім цього, 09.07.2011 року в присутності свідка [PERSON] позивач передав відповідачу кошти у сумі 16000,00 грн. Як зазначає позивач, всі вище вказані кошти він передав відповідачу в якості завдатку за продаж останнім позивачу автомобіля марки Хонда-Аккорд, 2006 року випуску. За твердженням позивача, відповідач зобов'язався 30.06.2011 року передати йому автомобіль та після сплати половини вартості авто, яка становила 47170,00 грн., враховуючи, що повна вартість авто становила 94340,00 грн., оформити на ім'я позивача нотаріально посвідчену довіреність і після сплати повної суми зняти автомобіль з обліку і перереєструвати його на позивача. Позивач вказує, що 30.06.2011 року відповідач згідно попередньої домовленості передав йому автомобіль. Після сплати домовленої суми позивач звернувся до відповідача з вимогою оформити на його ім'я нотаріально посвідчену довіреність, при цьому виявилось, що відповідач не є власником вказаного автомобіля, а користується ним на підставі довіреності виданої дійсним власником автомобіля, якою є матір відповідача. Позивач стверджує, 15.07.2011 року відповідач разом з невідомими особами забрав переданий йому автомобіль і станом на час звернення з цим позовом до суду не повернув позивачу сплачені кошти, тому позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача сплачені ним за автомобіль кошти у розмірі 42000,00 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява позивача про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд визнає повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи належним на підставі положень ст. 74 ЦПК України, оскільки судова кореспонденція, яка направлялась судом на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача повернулась до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що за змістом зобов'язання від 12.08.2011 року виданого відповідачем, відповідач зобов'язався виплатити позивачу 42000,00 грн., які отримав від позивача в якості передплати за автомобіль марки Хонда Акорд, д.н.з. [NUMBER], 2006 року випуску, оскільки вказаний автомобіль відповідач продав іншій особі у зв'язку з неотриманням від позивача всієї суми вартості автомобіля яка була погоджена сторонами. Свій борг відповідач зобов'язався сплатити до 01.02.2012 року (а.с. 3). За змістом положень ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи і не спростовано відповідачем, видане ним зобов'язання відповідачем не виконано, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 42000,00 грн. Будь-яких доказів на спростування розміру заборгованості відповідач суду не надав, як і відсутні докази належного виконання відповідачем умов зобов'язання. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки відповідач порушив своє зобов'язання щодо повного повернення позивачу грошових коштів у розмірі 42000,00 грн., суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог про стягнення наведеної суми боргу в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved