Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості в якому зазначив, що 17.10.2008 року між ВАТ «Комерційний банк «Надра» правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №225/П/29/2208-840 (далі - кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору, позивачем було надано відповідачу кредитні кошти в розмірі 49 400 доларів США зі строком повернення до 15.10.2015 року та сплатою 14,2 % річних. 17.12.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору, яким було внесено зміни до кредитного договору в частині внесення змін щодо валюти зобов'язання з долара США на гривню, та визначення розміру процентної ставки за користуванням кредитними коштами в розмірі 17,5% річних. Вказаним додатковим договором було визначено розмір кредитних зобов'язань, який становив 382 920,49 грн., розмір процентів за користування кредитом в сумі 176 848,16 грн. та продовження строку дії кредитного договору до 15.10.2018 року, за умови належного виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе грошових зобов'язань. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та відповідачем [PERSON] 17.12.2013 року було укладено договір поруки до кредитного договору №225/П/29/2008-840 від 17.10.2008 року та додаткового договору про внесення змін та доповнень №1 від 17.12.2013 року, відповідно до умов якого, відповідач [PERSON] взяла на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за належне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе за кредитним договором зобов'язань. У зв'язку із невиконанням відповідачами своїх грошових зобов'язань, станом на 16.12.2014 року у відповідача [PERSON] виникла заборгованість перед позивачем, яка становить 606 619,34 грн. та складається з 382 920,49 грн. - непогашений кредит; 219 841, 83 грн. - несплачені відсотки та 3857,02 грн. - пеня, які позивач в солідарному порядку просить стягнути з відповідачів. Представник позивача і судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні фактично не заперечував проти задоволення позовних вимог, однак вказував на те, що наразі в нього йдуть перемови із співробітниками позивача, але ці перемовини не закінчилися досудовим врегулюванням спору. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином шляхом вручення їй відповідачем [PERSON], як її чоловіком, судової повістки та засобами поштового зв'язку. Заперечень проти позову не надала, явку представника не забезпечила. Вислухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача [PERSON], повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 17.10.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та плановості грошові кошти у розмірі 49 400 доларів США (п.1.1 кредитного договору) зі сплатою 14,2 % річних (п.1.1.3.1 кредитного договору) та строком повернення до 15.10.2015 року(п.1.1.4 кредитного договору). 17.12.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору №225/П/29/2008-840 від 17.10.2008 року згідно умов якого, було змінено валюту кредитування на національну валюту України - гривню, змінено кінцевий строк виконання грошового зобов'язання - 15.10.2018 року та змінено розмір процентної ставки на 17,5 % річних. Також, відповідно до умов вказаного додаткового договору було визначено, що на момент його підписання, розмір грошових зобов'язань відповідача [PERSON] становив 382 920,49 грн. - тіло кредиту та 176 848,16 грн. - проценти за користування коштами за умови, належного виконання зобов'язань по поверненню кредитних коштів. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань, 17.12.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки (далі - договір поруки) відповідно до умов якого, відповідач [PERSON] взяла на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за належне виконання відповідачем [PERSON] в повному обсязі грошових зобов'язань за кредитним договором з урахуванням всіх змін та доповнень до нього, які можуть мати місце у майбутньому (п.1.1 договору поруки). Відповідно до п.1.4 договору поруки відповідачі відповідають перед позивачем як солідарні боржники. З матеріалів справи вбачається та фактично не заперечується відповідачем [PERSON] факт того, що взяті на себе грошові зобов'язання останній належним чином не виконує, так як і не виконує їх відповідач [PERSON], оскільки між [PERSON] та позивачем відбувалися переговори з приводу досудового врегулювання спору, які не призвели до відповідного результату. Таким чином, враховуючи наданий представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором, у зв'язку із невиконанням відповідачами взятих на себе грошових зобов'язань, станом на 16.12.2014 року відповідач [PERSON] має несплачену заборгованість в розмірі 606 619,34 грн., яка складається з: 382 920,49 грн. - непогашене тіло кредиту, 219 841,83 грн. - несплачені відсотки за користування кредитом та 3 857, 02 грн. пеня за прострочення виконання зобов'язання. У відповідності до п.3.1 додаткового договору до кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник затримав сплату кредиту та/або процентів за користування щонайменше на один календарний місяць. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідачі ухиляються від виконання взятих на себе договором зобов'язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаних вище договорів. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять відповідають дійсним обставинам справи. Отже, зважаючи на наведене вище, суд прийшов до висновку, що позов є законним, таким що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Інших доказів, які б суперечили висновкам суду, сторонами надано не було. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Постановою правління НБУ від 05.02.2015 року №83 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 05.02.2015 року №26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра», згідно з яким з 06.02.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра». Відповідно до п.22, ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів на користь держави по 1 827 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved