Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із справжнім позовом, посилаючись на ті обставини, що з відповідачем перебував у фактичних шлюбних стосунках, та [INFO] у них народився син [PERSON] . Оскільки відповідач вихованням дітей не займається, матеріально їх не забезпечує, просив позбавити відповідача батьківських прав, стягнути з неї аліменти. Представники позивача та органу опіки та піклування Київської райадміністрації ОМР позов підтримали. Відповідач до суду не явилася, суду надано копію нотаріально посвідченої заяви відповідача зі згодою щодо позбавлення її батьківських прав у відношенні дитини. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності відповідачки. Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши доводи осіб, що беруть участь в справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Стаття 150 цього Кодексу перелічує обов`язки батьків щодо виховання дитини. Згідно ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). 2. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Суд встановив наступне. Батьками [PERSON] [INFO] є позивач та відповідач. У березні 2019р. відповідач покинула дитину та переїхала до іншого місця проживання і з цього часу вихованням сина не займається. З вказаного часу відповідач не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує здобуття освіти, не готує до самостійного життя. Місце знаходження її невідоме. Згідно висновку органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 3433/01-20 від 21.12.2019р. орган вважає є доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно дитини. При таких обставинах суд вважає, що відповідач не виконує обов`язки передбачені ст.150 СК України, а тому вважає необхідним позбавити її батьківських прав у відношенні сина [PERSON] . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Такий обов`язок є рівним між батьками. Відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.2 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що дитина мешкає з батьком, відповідач не має інших аліментних зобов`язань, має працездатний вік, матеріально сина не забезпечує, суд вважає, що вона в змозі сплачувати аліменти, а тому виходячи з принципу справедливості та розумності, вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі ј частини її доходів але не менше 50% прожиткового мінімуму і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial