Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що [INFO] померла матір позивача - [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Звернувшись до державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори з приводу оформлення власності на житловий будинок, державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на даний житловий будинок. Зважаючи на вказані вище обставини, позивач просить визнати за неюв порядку успадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], право власності на спадкове майно: на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], 1950 року побудови, загальною площею 60,7 кв. м, житловою площею 33,3 кв. м. Позивач та представник позивача у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Ровівської сільської ради Вишгородського району Київської області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], зареєстроване виконавчим комітетом Ровівської сільської ради Вишгородської району Київської області, актовий запис № 1. Як вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER], матір'ю [PERSON] являється [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого радою народних депутатів Вишгородського району Київської області, 30 січня 1982 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після укладення якого дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] Як вбачається з спадкової справи № 177/2012 до майна померлої [INFO] [PERSON], спадкоємцями є позивач - [PERSON], онука - [PERSON] та онука - [PERSON] [PERSON] прийняла спадщину за законом, після померлої матері [PERSON], шляхом подання заяви № 420 від 24 квітня 2012 року до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області. [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини, шляхом подання заяв № 421 та № 428 до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області від 24 квітня 2012 року. Відповідно до довідки № 311 виданої виконавчим комітетом Ровівської сільською радою Вишгородського району Київської області 12 вересня 2012 року, [PERSON] була зареєстрована з 26 листопада 1980 року та проживала в [ADDRESS]. На день смерті в указаному житловому будинку була зареєстрована та проживала вона одна. Постановою № 1058/02-31 від 24 жовтня 2015 року, державний нотаріус Вишгородської районної державної нотаріальної контори Пушняк М.О. відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. Згідно технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], інвентаризаційна справа № 1100067, виданий 05 квітня 2017 року, даний житловий будинок був збудований у 1950 році. Відповідно до Будинкової книги, [PERSON] являється власником даного будинку з 1958 року. Рішенням Ровівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 202-40-VI від 25 серпня 2015 року, [ADDRESS] Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1950 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Зокрема, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Відтак, згідно зі вказаними нормативними актами виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації. Таким чином, суд приходить до висновку, що даний житловий будинок входить до спадкової маси після смерті [PERSON] Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст. ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Однак, оскільки будинок був збудований в 1950 році, значиться в господарській книзі сільської ради, діюче на час введення будинку в експлуатацію законодавство не вимагало реєстрації прав власності то на думку суду спірний будинок не є самочинним будівництвом, належав спадкодавцю і тому за позивачем слід визнати право власності на вказаний спірний будинок. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved