Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житлом - квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що являючись основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], позбавлений можливості повною мірою користуватися та розпоряджатися своєю власністю, через відповідача - брата [PERSON], який будучи зареєстрованим в квартирі, в квартирі не проживає більше двадцяти років, витрати по її утриманню не несе. Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу не чинили. Внаслідок того, що він через відповідача змушений нести надмірні витрати по оплаті комунальних послуг, вважає, що порушуються його права, як власника, а з врахуванням того, що відповідач, як член його сім'ї, втратив право на користування житлом, просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з аналогічних підстав, суду пояснив, що окрім того, що він є основним квартиронаймачем згаданої квартири, в ній прописаний відповідач - [PERSON] В той же час, через кількість осіб зареєстрованих в квартирі, він змушений нести надмірні витрати по утриманню майна, а тому вважає позовні вимоги підставними. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, причин неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому ч.9 ст.74 ЦПК України порядку через оголошення в пресі, оскільки за зареєстрованим місцем проживання судова кореспонденція поштовим відділенням поверталася на адресу суду у зв'язку із закінченням терміну зберігання. А тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивача не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], як член сім'ї, вселений в квартиру [ADDRESS] на підставі ордеру №56 від 11.07.1970 року виданого його матері [PERSON] (а.с.5). Як вбачається з довідки Будинкоуправління 7 ТВУЗ від 06.10.2015 року за №635 (а.с.4) в квартирі [ADDRESS], власником якого є 7 ТВУЗ, окрім основного квартиронаймача [PERSON] зокрема зареєстрований члени його сім'ї - брат [PERSON], [INFO]. Як вбачається із актів від 02.04.2015 року (а.с.6), 02.07.2015 року (а.с.7) та 06.10.2015 року (а.с.8), складених комісією Будинкоуправління 7 ТВУЗ, відповідач [PERSON], [INFO], в квартирі [ADDRESS] зі слів сусідів не проживає. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] суду показали, що є сусідами сторін і проживають в одному будинку з 1970 року. Вони знають сім'ю з того часу, ще тоді проживала з ними матір [PERSON], яка померла в 2014 році. Більше 20 років брат позивача у спірній квартирі не проживає, жодних речей його немає. Обоє свідків підтвердили, що бувають у позивача у квартирі і ніколи відповідача не бачили, місце його проживання їм не відомо. Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За таких обставин суд приходить до висновку, про те, що відповідач [PERSON], у житловій квартирі [ADDRESS] більше шести місяців в квартирі не проживав без поважної причини, витрат по її утриманні не несе, а відтак на даний час є таким, що втратив право на користування цим житлом. У зв'язку із наведеним суд приходить до висновку про підставність позовних вимог, а тому їх слід задоволити. Окрім цього, судові витрати, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України покласти на відповідача. При цьому суд визначає, що оскільки відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення особи права на користування житловим приміщенням, з врахуванням положень ст.14 ЦПК України, таке рішення суду є обов'язковим для виконання Личаківським районним відділом Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області.

Outcome: approved