Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову вказує, що 02 березня 2017 року між ним та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено договір грошової позики, на підтвердження чого видали відповідну розписку та зобов`язались їх повернути в узгоджений строк. На неодноразові прохання відповідачі кошти не повернули, що і зумовило звернення [PERSON] до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки від відповідачів повідомлення не надійшло, відзиву на позов ними не подано. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, вказав, що коштів не брав, розписку бачив, достовірно не пам`ятає чи підписував її. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] , дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. ч.2 ст. 1046 ЦК України проголошує, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Фактична передача грошей від позикодавця до позичальників в сумі 60000 доларів США підтверджується розпискою за якою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] отримали у [PERSON] кошти у вказаній сумі та зобов`язались їх повернути в узгоджений сторонами строк.. Оригінал розписки оглянутий в судовому засіданні. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У відповідності з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1, 2 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 80 достатніми є докази , які у свої сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідач [PERSON] , заперечуючи проти позовних вимог [PERSON] не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що між сторонами договір не укладався, кошти не отримувались. Клопотання про витребування доказів чи призначення експертизи для встановлення належності підпису у розписці [PERSON] відповідачем не заявлялось. А отже такі заперечення останнього є голослівними та нічим не підтвердженими. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню в солідарному порядку 1571738,88 гривень заборгованості за договором позики, що еквівалентно станом на день подання позову 60 000 доларів США та по 2202 гривні судового збору в дохід держави з кожного відповідача.

Outcome: approved