overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], в якому просить усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом виселення з квартири [ADDRESS] [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 08.04.2013 року були проведені прилюдні торги з реалізації описаного і арештованого майна, а саме квартири [ADDRESS], що належала на праві власності відповідачу. 15.06.2015 року відповідачу було направлено вимогу про добровільне виселення, однак вона продовжує проживати у квартирі, чим порушує права позивача. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог і просив урахувати, що відповідно до ст..109 ЖК України виселення можливе тільки при умові надання позивачем іншого жилого приміщення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до наступних висновків: Відповідно до копії свідоцтва про право власності, виданого приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Бублик Т.М. від 27.12.2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» належить на праві власності трикімнатна квартира [ADDRESS] (а.с.5), що видане на підставі Акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 30 квітня 2013 року (а.с.3-4). Відповідно до копії довідки, виданої Ніжинським КП «СЄЗ» від 20.02.2015 року у [ADDRESS] зареєстрована та проживає [PERSON] (а.с.8) Позивачем направлявся лист з вимогою про виселення та зняття з реєстраційного обліку, однак ніякої відповіді від відповідача позивач не отримував (а.с.9-10). Статтею 319 ч.1, 2 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Посилання представника відповідача на ст..109 ЖК України при таких обставинах не може бути взято до уваги. Статтею 7 ч.1 п.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п.3.1 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України від 22.11.2012 року №1077 зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи викладене та те, що діями відповідача фактично порушуються права позивача як власника квартири, що підтверджується матеріалами справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], в якому прохає зменшити розмір стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, щорішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2013 року, з нього, на користь колишньої дружини стягувались аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку на утримання дочки [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття. Після розірвання шлюбу з [PERSON], позивач перебував у фактичних шлюбних відносинах з гр. [PERSON], від яких в них народився син [PERSON], [INFO]. [PERSON] померла 07 серпня 2016 року. Після її смерті їх син знаходиться на утриманні позивача. У судове засідання позивач не з`явився, надавши письмову заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Прохав позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, причини неявки суду невідомі, про дату та час розгляду справи була сповіщена належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають дочку [PERSON], [INFO] (а. с. 3). Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2013 року вирішено стягувати з позивача аліменти щомісячно на дочку [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) позивача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 19 березня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття /вісімнадцятиріччя/ на користь позивача (а. с. 2). Відповідач перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], яка померла 07 серпня 2016 року, згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 701507 від 08 вересня 2016 року (а. с. 5). Від даних фактичних шлюбних відносин мають сина [PERSON], 29 листопада 2013 народження, який знаходиться на утриманні позивача (а. с. 4). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з позивача на дитину з ? частини заробітку (доходу) відповідача на 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач працює та не заперечує надавати таку допомогу дитині, має дитину від іншої жінки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 182, 183, 191, 192 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], посилаючись на обставини підписання 17.08.2016 року заяви № Р93-21844-16-PRО3 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб власників ощадних рахунків. Відповідач не виконував договірних зобовязань, станом на 13 червня 2018 року виникла заборгованість в сумі 5639,12 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. Представник позивача подав письмові заяви з проханням розглянути справу в порядку спрощеного провадження у його відсутність, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], судова повістка про виклик якому направлялась за місцем проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку, та повернулась з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання, в судове засідання не зявився повторно, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, в звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Згідно заяви-анкети № Р93-21844-16-PRО3 та договору комплексного обслуговування фізичних осіб-власників ощадних рахунків відповідачу був відкритий рахунок «Ощадний» на умовах тарифного плану «Pro-запас+» . З довідки позивача вбачається, що станом на 13 червня 2018 року у відповідача наявна прострочена заборгованість за кредитом в сумі 4199,49 грн., прострочена заборгованість за процентами - 1439,63 грн. Доводи позивача, що [PERSON] порушив строки повернення кредитної заборгованості та процентів за користування кредитом, є доведеними, а тому позов в силу ст. ст. 1048, 1049, 1050 ЦК України слід задовольнити, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгована сума кредиту та процентів. На підставі викладеного, ст. ст. 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] , посилаючись на обставини підписання 24 жовтня 2016 року заяви - анкети № ВВ4-5982-Ф/16-DOM на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідач не виконував договірних зобов`язань, станом на 20 липня 2020 року виникла заборгованість в сумі 18068,47 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. Представник позивача згідно заяви підтримав заявлені позовні вимоги повністю, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст. ст. 128-130 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з`явився в судове засідання. Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до наступного. Згідно заяви-анкети № ВВ4-5982-Ф/16-DOM та договору комплексного обслуговування фізичних осіб встановлено на картковому рахунку відповідача ліміт дозволеного овердрафту в сумі 300000 гривень, процентна ставка за користування дозволеним овердрафтом в мужах ліміту встановлена на рівні 30,0% річних. Процентна ставка на прострочену заборгованість встановлена на рівні 48,0% річних. Дія ліміту дозволеного овердрафту встановлена на 12 місяців з 24 жовтня 2016 року по 23 жовтня 2017 року. З довідки позивача вбачається, що станом на 20 липня 2020 року у відповідача наявна заборгованість по кредиту прострочена - 3919,53 грн.; заборгованість по процентах поточна - 487,32 гривні, заборгованість по процентах прострочена - 3694,82 гривні. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до правил ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а в судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений Договір, всупереч умовам якого у визначений строк гроші не повернуті. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Стаття 530 ЦК України передбачає, що у випадку встановлення строку виконання зобов`язання, воно підлягає виконанню у цей строк. Нарахування заборгованості згідно розрахунку заборгованості позивачем проведено вірно. З відповідача на користь позивача слід стягнути 18068,47 грн. боргу по Договору та відповідно до ст. 141 ЦПК України суму документально підтверджених судових витрат - 2102,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 550, 612, 625, 1046-1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] посилаючись на обставини підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 19 жовтня 2017 року, підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг становлять кредитний договір. Просив стягнути з [PERSON] на свою користь 35096 грн. 40 коп. заборгованості. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір 19 жовтня 2017 року з умовами сплати процентів за користування кредитом та комісії. З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 22 жовтня 2020 року у відповідача наявна заборгованість на суму 35096,40 грн., з яких 31915,71 гривень - за основною сумою боргу, 2890,38 гривень - проценти за користування кредитом, 14 гривень - комісія, 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 249,57 гривень, 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 26,74 гривні. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 625 боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Доводи позивача, що відповідач порушив строки повернення кредитної заборгованості є доведеними, а тому в силу ст.ст. 526, 549, 625, 1048, 1050 ЦК України стягненню з відповідача підлягає заявлена позивачем сума боргу з врахуванням процентів, комісії та 3 % річних - 35096,40 гривень. На підставі викладеного, ст. ст. 512-519, 526, 549, 611, 612, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], посилаючись на обставини укладення між сторонами 05 липня 2011 року кредитного договору у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 300 грн. із сплатою процентів за користування кредитом. Відповідачка не виконувала договірних зобовязань, станом на 04 липня 2018 року виникла заборгованість з врахуванням процентів та штрафних санкцій в сумі 13500,17 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачки. Представник позивача подав письмові заяви з проханням розглянути справу в порядку спрощеного провадження у його відсутність, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлялась про дату, час і місце судового засідання - судова повістка про виклик направлялась за місцем проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку, та повернулась з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання, в судове засідання не зявилась повторно, про причини неявки не повідомила, відзиву на позов не подала. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Згідно укладеного між сторонами договору про встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок від 05.07.2011 року позивач як кредитор надав [PERSON] як позичальнику кредит в сумі 300 грн. з нарахуванням процентів за користування кредитом, сплатою пені при непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 грн., а також штрафу за невиконання умов договору при умові порушення позичальником строків платежів більш ніж на 30 днів в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. З довідки позивача вбачається, що станом на 04 липня 2018 року у відповідачки наявна заборгованість 942,71 грн. основної суми, 3382,00 грн. процентів за користування кредитом, 8056, 40 грн. пені, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 619,06 грн. штрафу (процентна складова). Доводи позивача, що [PERSON] порушила строки повернення кредитної заборгованості та процентів за користування кредитом, є доведеними, а тому позов в силу ст.ст. 1048, 1049, 1050 ЦК України слід задовольнити, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає заборгована сума кредиту та процентів. Доведеними є також вимоги позивача про стягнення з відповідачки визначених договором пені та штрафу за порушення грошового зобовязання, вказані суми в силу ст. 549 ЦК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 549, 611, 612, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], посилаючись на обставини укладення між сторонами 07. 04. 2009 року кредитного договору у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 8000 грн. із сплатою процентів за користування кредитом. Відповідач не виконував договірних зобовязань, станом на 18 червня 2018 року виникла заборгованість з врахуванням процентів та штрафних санкцій в сумі 12363, 51 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. Представник позивача подав письмові заяви з проханням розглянути справу в порядку спрощеного провадження у його відсутність, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], судова повістка про виклик якому направлялась за місцем проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку, та повернулась з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання, в судове засідання не зявився повторно, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалось. Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Згідно укладеного між сторонами договору про встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок від 07.04.2009 року позивач як кредитор надав [PERSON] як позичальнику кредит в сумі 8000 грн. з нарахуванням процентів за користування кредитом, сплатою пені при непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 грн., а також штрафу за невиконання умов договору при умові порушення позичальником строків платежів більш ніж на 30 днів в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. З довідки позивача вбачається, що станом на 18 червня 2018 року у відповідача наявна заборгованість 739, 03 грн. основної суми, 5899,41 грн. процентів за користування кредитом, 4660,14 грн. пені, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 564,93 грн. штрафу (процентна складова). Доводи позивача, що [PERSON] порушив строки повернення кредитної заборгованості та процентів за користування кредитом, є доведеними, а тому позов в силу ст. ст. 1048, 1049, 1050 ЦК України слід задовольнити, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгована сума кредиту та процентів. Доведеними є також вимоги позивача про стягнення з відповідача визначених договором пені та штрафу за порушення грошового зобовязання, вказані суми в силу ст. 549 ЦК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 549, 611, 612, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], посилаючись на обставини укладення між сторонами 08.08.2012 року кредитного договору у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 7400 грн. із сплатою процентів за користування кредитом. Відповідач не виконував договірних зобовязань, станом на 16 липня 2018 року виникла заборгованість з врахуванням процентів та штрафних санкцій в сумі 16253,31 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. Представник позивача подав письмові заяви з проханням розглянути справу в порядку спрощеного провадження у його відсутність, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, в звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Згідно укладеного між сторонами договору про встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок від 08.08.2012 року позивач як кредитор надав [PERSON] як позичальнику кредит в сумі 7400 грн. з нарахуванням процентів за користування кредитом, сплатою пені, а також штрафу за невиконання умов договору при умові порушення позичальником строків платежів більш ніж на 30 днів в розмірі 100 грн.+5% від суми позову. З довідки позивача вбачається, що станом на 16 липня 2018 року у відповідача наявна заборгованість 8986,26 грн. процентів за користування кредитом, 7930,55 грн. пені, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 750,16 грн. штрафу (процентна складова). Доводи позивача, що [PERSON] порушив строки повернення кредитної заборгованості та процентів за користування кредитом, є доведеними, а тому позов в силу ст.ст. 1048, 1049, 1050 ЦК України слід задовольнити, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгована сума кредиту та процентів. Доведеними є також вимоги позивача про стягнення з відповідача визначених договором пені та штрафу за порушення грошового зобовязання, вказані суми в силу ст. 549 ЦК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 549, 611, 612, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved