Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб укладений між ним, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11 лютого 2017 року Виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 02. В обґрунтування позову зазначила, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11 лютого 2017 року Виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 02. Від вказаного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з відповідачем. Причиною розпаду сім`ї є те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, оскільки мають різні характери та погляди на життя, розв`язання сімейних проблем. Позивач втратив до відповідача почуття любові та поваги і не має наміру надалі поживати з нею однією сім`єю. Шлюбно - сімейні відносини між ними припиненні з 2019 року та з цього часу не ведеться спільне господарство, єдиний сімейний бюджет відсутній. З урахуванням зазначеного позивач звернувся з даним позовом до суду. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2020 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце якого повідомлялись належним чином. Позивач [PERSON] надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, строк для примирення не потрібен, після розірвання шлюбу донька [PERSON] , [INFO] залишиться проживати з матір`ю (відповідачем по справі), спору про сумісно - нажите за період шлюбу майна не мають. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище набуте в зв`язку з реєстрацією шлюбу « [PERSON] ». В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11 лютого 2017 року Виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 02, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Харківського району Харківської області. В зв`язку з реєстрацією шлюбу дошлюбне прізвище відповідача « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Подружжя мають малолітня дитину - [PERSON] , [INFO] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Харківського району Харківської області). Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статі 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Судом встановлено та з матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, які між ними припинені з 2019 року, сім`я існує формально, відповідач позов визнала, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. У відповідності із положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що з матеріалів справи спору між сторонами щодо спільного набутого майна та місця проживання дитини не вбачається, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Крім того, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання відповідача про те, щоб після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем набутим в зв`язку з реєстрацією шлюбу « [PERSON] » є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Згідно частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною третьою статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved