Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із названим позовом, у якому зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 28.12.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10 846,04 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приват банк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору станом на 21.10.2014 року він має заборгованість - 15 928,36 грн., яка складається з наступного: - 9929,35 грн. - заборгованість за кредитом; - 3128,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 397,17 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом; - 2473,70 грн. - залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п. 2.2 Генеральної угоди. Просив суд стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Заперечень на позов не надіслав. Суд вирішив розглядати справу відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України без участі відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 28.12.2012 року між сторонами була підписана Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за умовами якого банк зобов'язується надати [PERSON] кредит у розмірі 10 846,04 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приват банк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач вказав, що відповідач умов договору станом на 21.10.2014 року не виконує, а тому має заборгованість - 15 928,36 грн., яка за розрахунком банку складається з наступного: - 9929,35 грн. - заборгованість за кредитом; - 3128,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 397,17 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом; - 2473,70 грн. - залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п. 2.2 Генеральної угоди. Відповідач не оспорив розмір заборгованості за кредитним договором, можливість чого суд йому забезпечував, а тому суд приходить до висновку, що відповідач погодився із розміром заборгованості за кредитним договором, але суд повинен перевірити законність вимог позивача про стягнення заборгованості. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій само кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Вимога про стягнення з відповідача суми штрафу задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати у разі порушення боржником зобов'язання, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов'язання. Позивач просить стягнути штрафи відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди у розмірі 2473,70грн. Підстави для сплати штрафу у п.2.2 Генеральної Угоди є незрозумілими. У позовній заяві позивач не обґрунтував ані розміру штрафу, ані підстав для його нарахування у такому розмірі. У судовому засіданні представник позивача пояснював, що сума у 2473,70 грн., це та сума, яка була списана банком, якщо позичальник буде виконувати умови договору, але, оскільки позичальник порушив умови договору, то списану банком суму він повинен повернути. Такої форми відповідальності, як повернення списаних банком сум Цивільним Кодексом України не передбачено, а тому вимога про стягнення з відповідача суми 2473,70 гривень задоволенню не підлягає. У відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, які складаються із розміру судового збору, пропорційного задоволеним вимогам, але не менше встановленого законом «Про судовий збір» мінімального розміру - 243,60 грн.

Outcome: dismissed