overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про зміну аліментів на утримання дитини, [PERSON], [INFO], що стягуються з відповідача на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.12.2010 р. по справі № 2-3833/10, у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Обґрунтовує це тим, що на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину збільшився з 08.07.2017 р. 2017 року, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» та складає 50%. В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання з невідомих суду причин не з'явився відповідач, проти позовних вимог не заперечив, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся за місцем його реєстрації. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є батьками дитини, [PERSON], [INFO] Шлюб між сторонами був розірваний та згідно судового рішення з відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дитина перебуває на утриманні своєї матері та відповідач утримання своїй дитині не надає. Встановлені у судовому засіданні обставини справи підтверджуються наступними доказами: - копією рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.12.2010 р. по справі № 2-3833/10 про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - копією свідоцтва про розірвання шлюбу; - довідкою про склад сімї позивача; - копією довідки про сплату аліментів. Встановлені судом обставини не були заперечені відповідачем. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2, ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, як було передбачено ст. 184 СК України в редакції до 08.07.2017 р., не міг бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а з 08.07.2017 р. 2017 року, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» 50%. Враховуючи викладене, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. Судові витрати по справі повинно бути покладено на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про зняття обов'язків опікуна з [PERSON] над недієздатним [PERSON] та призначення опікуном позивача. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив зняти обов'язки опікуна з [PERSON] над його рідним недієздатним братом [PERSON] та призначити його опікуном. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на обставини, що викладені у позові. Зацікавлені особи проти задоволення заяви позивача не заперечували. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], який 21.08.2007 року рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області визнаний недієздатним та над ним встановлено опіку та було призначено опікуном його матір [PERSON] (а.с.10) Висновком опікунської ради при виконавчому комітеті Орджонікідзевської міської ради від 20.03.2015 року встановлено, що [PERSON] за станом свого здоров'я не може в повній мірі надавати соціальні послуги [PERSON] який перебуває на обліку у лікаря-психіатра та потребує постійного стороннього догляду. Також опікунська рада при Виконавчому комітеті Орджонікідзевської міської ради вважає, що [PERSON], може виконувати обов'язки опікуна по відношенню до свого рідного брата [PERSON].(а.с.11). Позивач згоден бути опікуном свого брата [PERSON], який на даний час мешкає разом з ним та для проживання якого створені всі відповідні умови. Згідно з довідкою комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Орджонікідзе» від 11.03.2015 року, позивач за своїм станом здоров'я може здійснювати соціальний догляд за тяжко хворим [PERSON] (а.с.17). Відповідно до ст.ст. 41, 55 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Згідно з ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, враховуючи, що заявник є близьким родичем [PERSON] здійснює за ним догляд, та враховуючи позитивний висновок органу опіки та піклування, суд вважає за можливе призначити заявника [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON], відповідно знявши обов'язки опікуна з [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про зобов'язання відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області звільнити з-під арешту автомобіль. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 19 грудня 2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області Губар Л.Б. було відкрито виконавче провадження згідно Постанови ВДВС Вишгородського РУЮ про відкриття виконавчого провадження ВП №35726117 з виконання Виконавчого листа №2/0417/3636/2012, наданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 11.05.2012 року щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми боргу у розмірі 124 625 (сто двадцять чотири тисячі шістсот двадцять п'ять) грн. 00 кой. та накладено арешт на все майно [PERSON] В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника, в тому числі на транспортний засіб марки HYUNDAI TUCSON, 2008 р.в., чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованого УДАІ ГУ МВС України в Київській області 22 квітня 2008 року, який перебуває в заставі Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» відповідно до Договору «Автопакет» № 136/П/14/2008-840 від 25 квітня 2008 року. Вважає накладення арешту на транспортний засіб, який перебуває у заставі Банку, протиправним і таким, що обмежує забезпечене заставою право Позивача на задоволення своїх вимог як Заставодержателя,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду із позовом про надання строку для прийняття права власності, у якому зазначив, що 06 березня 2007 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме житловий будинок № 39 по вулиці Ушакова у м. Курахове. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 28 травня 1985 року на імя його матері був придбаний будинок № 39 розташований по вулиці Ушакова у м. Курахове. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Спадкоємцем першої черги за законом є позивач [PERSON], інших спадкоємців не має. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини із-за юридичної необізнаності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Просить суд надати додатковий строк для прийняття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судове засідання позивач не зявився, звернувся до суду із заявою, у якій підтримав позовні вимоги, просить суд розглянути справу без його участі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач позов визнав повністю, суду надана його заява. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла 06 березня 2007 року. Відповідно до статті 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого чинним законодавством не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки відповідач позов визнав, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 1272 ЦК України, ст.ст.130, 174, 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про поновлення бвтьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Володимир-Волинського міського суду від 10.02.2015 р. він позбавлений батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] Зазначає, що після даного рішення він змінив свою поведінку стосовно доньки, з якою бажає спілкуватись та брати участь у її вихованні. Просить поновити його у батьківських правах стосовно [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач подав заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, розгляд справи проводити у його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідапч в судове засідання подала заяву в якій позовні вимоги визнає повністю. Зазначила, що після позбавлення батьківських прав відповідач змінив своє ставлення до дитини, оскільки надає кошти на утримання дитини та бажає спілкуватись із дитиною. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суд про причину неявки, не подавав заяв про відкладення розглояду справи. \~ \~ \~ \~ Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 10.02.2015 р. позивача позбавлено батьківських прав стосовно неповнолітньої [PERSON] [INFO] . Згідно з ч.1, 4 ст. 169 СК України мати, батько, позбавленні батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Під час розгляду справи знайшли підтвердження обставини позитивних змін поведінки позивача щодо дитини, а також відсутність обставин, котрі були підставою для позбавлення батьківських прав. Зокрема, із поданої відповідачем заяви встановлено, що позивач після позбавлення його батьківських прав змінив ставлення до дитини, оскільки бажає спілкуватись із дитиною, надає кошти на її утримання. Зважаючи на те, що з моменту позбавлення позивача батьківських прав відбулись позитивні зміни у її поведінці щодо дитини, а також з огляду на те, що на даний час відпали обставини, які були підставою позбавлення позивача батьківських прав, беручи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, а також враховуючи інтереси дитини, суд прийшов до висновку, що існують підстави для поновлення позивача у батьківських правах стосовно доньки [PERSON] , що також відповідає інтересам дитини. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є законними, доведеними, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про припинення права власності на частку в спільній частковій власності шляхом виплати грошової компенсації за частку в спільній частковій власності та визнання права власності. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті її чоловіка [PERSON] позивач успадкувала ? частину квартири [ADDRESS]. Наразі позивачу належить на праві власності ? частини спірної квартири, а відповідачу належить ? частина спірної квартири. Відповідач тривалий час не проживає за вищевказаною адресою. 20.07.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про забезпечення позову в даній справі шляхом накладення арешту на майно, а саме ? частину квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі договору дарування частки квартири від 27.06.2018, посвідченого приватним нотаріусом КМНО [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню. А саме, суд вважає за необхідне накласти арешт на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON]. З викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про припинення стягнення аліментів. Позивач посилається на те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 30 березня 2010 року шлюб розірвано між ним та відповідачкою. Рішенням Зборівського районного суду від 25 жовтня 2010 року з нього в користь [PERSON] стягуються аліменти на сина [PERSON] - [INFO] в твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 30 серпня 2017 року його позбавлено батьківських прав відносно дитини. Рішенням цього ж суду від 31 січня 2018 року дитина усиновлена [PERSON] Оскільки з моменту усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов'язки між батьками та особою яка усиновлена, відповідно припиняється його обов'язок утримувати дитину. Позивач позовні вимоги підтримав, про що подав відповідну заяву. Відповідач, в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини неявки, не подав відзиву на позов, в зв'язку з чим суд вважає, що слід провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 30 березня 2010 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Рішенням Зборівського районного суду від 25 жовтня 2010 року з [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на сина [PERSON] - [INFO] в твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 30 серпня 2017 року позивача позбавлено батьківських прав відносно дитини. Рішенням цього ж суду від 31 січня 2018 року дитина усиновлена [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.232 Сімейного кодексу України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов'язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. Таким чином, враховуючи, що дитину [PERSON], біологічним батьком якого є [PERSON], 31 січня 2018 року усиновлено, суд вважає, що з цього часу в [PERSON] припинився обов'язок щодо її утримання в зв'язку з чим слід припинити стягнення аліментів. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що фактично шлюбні відносини з відповідачкою припинені з березня 2014 року через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на спільне життя та сімейні відносини, втрату почуття любові, довіри та взаємоповаги. 17 липня 2010 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 280. Від даного шлюбу дітей не мають. У судове засідання позивач з'явився, позов підтримав, просив про його задоволення, посилаючись на обставини справи, викладені в позовній заяві. Позивач зазначив, що до примирення не прагне, подальше збереження сім'ї вважає неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально. Відповідач до судового засідання не з'явилася, про слухання справи була повідомлена належним чином, письмових заяв та пояснень суду не надала. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, оцінивши всі докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони одружені з 17 липня 2010 року. Шлюб зареєстровано у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 280. Від даного шлюбу подружжя дітей не мають. Шлюбні відносини сторін фактично припинені з березня 2014 року через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на спільне життя та сімейні відносини, втрату почуття любові, довіри та взаємоповаги. На момент подачі позову до суду ніяких відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про його стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї сторін є неможливим, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв'язку з чим їх шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що фактично шлюбні відносини з відповідачкою припинені з восени 2012 року через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на спільне життя та сімейні відносини, втрату почуття любові, довіри та взаємоповаги. 16 квітня 1988 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб м/в РАГС м. Шадринську Курганської області, актовий запис № 251. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. У судовому засідання позивач позов підтримав, просив про його задоволення, посилаючись на обставини справи, викладені в позовній заяві. Також, зазначив, що до примирення не прагне, подальше збереження сім'ї вважає неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, про слухання справи була повідомлена належним чином, письмових заяв та пояснень суду не надала. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, за відсутності відповідачки Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, оцінивши всі докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони одружені з 16 квітня 1988 року. Шлюб зареєстровано м/в РАГС м. Шадринську Курганської області, актовий запис № 251. Від даного шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини сторін фактично припинені з восени 2012 року через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на спільне життя та сімейні відносини, втрату почуття любові, довіри та взаємоповаги. Проживають за однією адресою, але подружніх стосунків не мають, спільного господарства не ведуть. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про його стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї сторін є неможливим, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв'язку з чим їх шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу, вказавши в заяві, що фактично шлюбні відносини з відповідачкою припинені з лютого 2013 року через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на життя, втрату почуття любові, внаслідок чого виникали сварки та скандали. Сторони одружені з 25.04.2012 року. Шлюб зареєстровано у Запорізькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 116. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спорів щодо місця проживання дитини, сторони не мають. У судове засідання позивач з'явився, позов підтримав, просив про його задоволення, посилаючись на обставини справи, викладені в позовній заяві. Позивач зазначив, що до примирення не прагне, подальше збереження сім'ї вважає неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про слухання справи була повідомлений належним чином, письмових заяв та пояснень суду не направила. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, за відсутності відповідача Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, оцінивши всі докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін фактично розпалася, вони спільного господарства не ведуть, проживають за різними адресами, подружніх відносин не підтримують. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про його стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї сторін є неможливим, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв'язку з чим їх шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved