Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до ТзОВ «Автоінвестфакторінг» про захист прав споживача, визнання правочину недійсним, стягнення коштів, мотивуючи свій позов тим, що перебуваючи у Львові, будучи проінформованим інтернет-ресурсом про існування послуги про продаж автомобілів за значно заниженими цінами, а також отримавши інформацію від представника відповідача, уклав договір № 100206 від 20.09.2017 року. Як зазначає, жодної інформаційно-консультативної послуги не отримав, попри те, що консультант ТзОВ «Автоінвестфакторінг» запевнив позивача, про отримання ним належної послуги. Вказує, що пояснення консультанта ввели його в оману, адже з того що зрозумів, йому необхідно було негайно сплатити суму в 70000 грн. (банківська комісія за даним платежем склала 360 грн.) як авансовий внесок за автомобіль «Нісан Кашкай». Стверджує, що за консультацію, щодо пошуку автомобіля ця сума є надзвичайно завищена, що позивач зрозумів пізніше, після консультації з юристом, відповідно до чого звернувся до відповідача з заявою про повернення сплачених коштів, на що отримав відмову, яка була вмотивована належним виконанням відповідачем умов договору. Зазначає, що саме перебуваючи під впливом омани, яка була застосована недобросовісною підприємницькою практикою з боку відповідача, ним і був підписаний договір № 100206 від 20.09.2017 року, а також сплачені кошти того ж дня в сумі 70360 грн. Позивач вказує, що представником ТзОВ «Автоінвестфакторінг» було завуальовано під назвою неконкретної інформаційно-консультативної послуги неіснуючий автомобіль, а також ввівши його в оману, консультант безперервно наполягав на сплаті вищезгаданих коштів як найшвидше. Вважаючи свої права споживача порушеними, позивач просить суд визнати недійсним договір № 100206, від 20 вересня 2017 року, укладений між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Автоінвестфакторінг», стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Автоінвестфакторінг» на його користь 70360, безпідставно набутих грошових коштів сплачених згідно з договором № 100206, від 20 вересня 2017 року. Представник позивача в судовому засіданні дав пояснення по суті аналогічні викладеним в позовній заяві, просив задовольнити позов. Від представника ТОВ «Автоінвестфакторінг» 12.03.2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. У своєму відзиві представник відповідача посилається на те, що 20.09.2017 був укладений договір № 100206 між позивачем та відповідачем. Позивач ознайомився з договором, уважно його прочитав та зрозумів його умови, про що свідчить як його підпис на кожній сторінці договору, так і заява від 20.09.2017. Позивач уклав добровільно договір, був згоден зі всіма його умовами про що свідчить сам факт укладення договору. Відповідно до заяви від 20.09.2017 року, відповідач отримав в повному обсязі інформацію щодо договору від менеджера-консультанта і отримав свій примірник договору. Також зазначив, що в договорі чітко визначені усі умови, з якими позивач погодився під час підписання договору. Вказав, що товариство виконало свої зобовязання, передбачені договором. Також надало позивачу, передбачені договором та оплачені ним інформаційно-консультаційні послуги. Просив справу розглянути без участі їхнього представника, позовну заяву залишити без задоволення. Заслухавши пояснення представника позивача, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між ТОВ «Автоінвестфакторінг» та [PERSON] укладено договір № 100206 від 20.09.2017 року (а.с. 7-11). Відповідно до умов договору довіритель доручає, а повірений зобовязується вчиняти за винагороду фактичні або юридичні дії, надавати інформаційно-консультаційні послуги з питання отримання замовником у власність (користування, володіння чи розпорядження) транспортного засобу. Із копії платіжного доручення від 20.09.2017 встановлено, що позивач [PERSON] сплатив на рахунок відповідача ТОВ «Автоінвестфакторінг» 70000 грн. Згідно квитанції № 2493 від 20.09.2017 року вбачається, що 360 грн. склала банківська комісія за здійснення вищевказаної банківської операції (а.с. 12). Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Сторонами не заявлено клопотань про витребування доказів, призначення судових експертиз, а тому суд,

Outcome: approved