Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Поліської селищної ради Поліського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, яке складається з домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , після смерті баби - [PERSON] , який помер [INFO] . Вимоги мотивовує, тим, що позивач звернувся до державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори Воробей Т.П., однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме житловий будинок, який належав його померлій бабі - [PERSON] . Ухвалою від 30.03.2021р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач - представник Поліської селищної ради Поліського району Київської області подали заяву про розгляд справи без участі представника та визнання позову. З наданих доказів, встановлено такі факти і обставини: Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] , про що Виконкомом Максимовицької сільської ради Поліського району Київської області, зроблено відповідний актовий запис № 02 /а.с. 6/. [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Із свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] , [INFO] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] /а.с. 9/. Судом достовірно встановлено, що позивач є онуком померлої [PERSON] . Згідно довідки № 616 від 24.03.2021 р., виданої Поліською селищною радою Поліського району Київської області, вбачається, що будинок [ADDRESS] по день смерті дійсно належав [PERSON] (померла [INFO] ), згідно записів погосподарської книги Максимовицької сільської ради 2016-2020 року № 2, особовий рахунок № [NUMBER] /а.с.12/. Відповідно до довідки № 404 від 01.03.2021р., виданої Поліською селищною радою Поліського району Київської області, вбачається, що згідно записів погосподарської книги №2 (особовий рахунок № [NUMBER] ) біля житлового будинку по [ADDRESS] земельні ділянки в розмірі 0,25 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель (присадибна ділянка) та 0,15 га для ведення особистого селянського господарства, рахуються за померлою [PERSON] . Земельні ділянки не приватизовані /а.с.13/ Постановою державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори Воробей Т.П. від 05.11.2019р. № 1184/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , померлій [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок /а.с.10/. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину прийняв [PERSON] , заявою від 02.07.2019 року. Інших спадкоємців не має. Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, не прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966р. та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966р., який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995р., та інших нормативно-правових актів. Так, згідно п. 1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Пунктом 7 даної Інструкції передбачено, що така реєстрація проводиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком N 1, зокрема, на підставі свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів. Факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , будинку є записи погосподарської книги виконкому сільської ради № 2 номер об`єкта по господарського обліку 202-1 рахується житловий будинок в [ADDRESS] /а.с.12/. Із технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, виготовленого на замовлення [PERSON] , вбачається, що спірний житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 34,1 кв.м., в плані під літерою «А» (житлова площа 16,7 кв.м.) Надвірні будівлі та споруди: сарай «Б,В,Г», вбиральня «Д», навіс «Ж», огорожа 1-4. Таким чином, встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , належав будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті спадщину прийняв [PERSON] . Таким чином, позивач прийняв спадщину після баби і набув право власності на належний бабі вказаний ним будинок в порядку спадкування за законом, тобто з законних підстав. Оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного нерухомого майна із законних підстав, то позивач має право на судовий захист. Таким чином, позов є обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved