Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату послуг з газопостачання природного газу, в обґрунтування якого зазначив, що ТОВ «Київоблгаз Збут» Вишгородського територіального відділу реалізації, надає послуги з постачання природного газу у Вишгородському районі Київської області на підставі ліцензії на постачання природного газу виданої 1 липня 2015 року постановою НКРЕКП 1588 від 21 травня 2015 року. Таким чином ТОВ «Київоблгаз Збут» виступає постачальником природного газу для споживачів, розташованих у Київській області. Відповідач [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання ТОВ «Київоблгаз Збут» за адресою: [ADDRESS] . Шляхом фактичного споживання природного газу за період з 1 жовтня 2017 року по 24 липня 2018 року та проведення часткової оплати відповідач приєднався до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, за яким ТОВ «Київоблгаз Збут» зобов`язався постачати природній газ у необхідному об`ємі, а [PERSON] в свою чергу взяв на себе зобов`язання оплачувати вартість природного газу згідно правил. Однак, в порушення умов договору відповідачем не проведено оплату за спожитий природний газ, внаслідок чого за період з 1 листопада 2017 року по 24 липня 2018 року, утворилась заборгованість у розмірі 6014, 24 гривень. Станом на день звернення позивача до суду з вказаним позовом, відповідачем заборгованість за оплату послуг з газопостачання природного газу не погашена. На підставі вищевказаного, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з постачання природного газу у розмірі 6014,24 гривень та судові витрати у розмірі 2270 гривень. У судове засідання представник позивача не з`явився, направивши до суду заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання з`явився, позов визнав та пояснив, що дійсно має заборгованість за оплату послуг з газопостачання природного газу в сумі 6014,24 грн. Зазначив, що він був відсутній при відключенні належної йому квартири від газопостачання, що унеможливило вирішення спору у позасудовому порядку. Суд, вислухавши пояснення відповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що ТОВ «Київоблгаз Збут» Вишгородського територіального відділу реалізації, надає послуги з постачання природного газу у Вишгородському районі Київської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої 1 липня 2015 року постановою НКРЕКП 1588 від 21 травня 2015 року. Таким чином, ТОВ «Київоблгаз Збут виступає постачальником природного газу для споживачів, розташованих у Київській області. Відповідно розділу 3 «Правил постачання природного газу», постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором (НКРЕКП), які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природній газ у необхідних для нього об`ємах, а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначає договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачем укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642\~ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора (НКРЕКП) та позивача і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Як убачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання ТОВ «Київоблгаз Збут» за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Шляхом фактичного споживання природного газу за період з 1 жовтня 2017 року по 24 липня 2018 року та проведення часткової оплати відповідач приєднався до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, за яким ТОВ «Київоблгаз збут» зобов`язався постачати природній газ у необхідному об`ємі, а [PERSON] в свою чергу взяв на себе зобов`язання оплачувати вартість природного газу згідно правил. Газопостачання до квартири відповідача припинилося 24.07.2018 року, що підтверджується актом про відключення об`єкту (газових приладів) (а.с.15). В порушення умов договору відповідачем своєчасно та в повному обсязі не проводилася оплата за спожитий природний газ, внаслідок чого за період з період з 1 листопада 2017 року по 24 липня 2018 року утворилася заборгованість у розмірі 6014,24 гривень (а.с.9). Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а статтею 611\~цього Кодексу визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Як убачається з досліджених доказів, умови договору споживачем належним чином не виконані, в передбачені строки оплата за користування послугами не здійснювалась. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача про стягнення коштів підлягають до задоволення, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов договору. Відповідно до частини першої статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Статтею 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за оплату послуг з газопостачання природного газу у розмірі 6014,24 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до п.2 ч.7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині рішення вказується про надання розстрочення виконання рішення. Відповідно до вимог п.2 ч.4, ч.5 ст.435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує у тому числі щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Суд вважає, що питання надання розстрочення виконання рішення суду необхідно вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Відповідач належним чином не виконував взятих на себе по оплаті послуг, внаслідок чого порушив права позивача і останній має право на поновлення своїх порушених прав, в тому числі, шляхом стягнення заборгованості за надані послуги. Разом з тим, враховуючи стан здоров`я відповідача, його матеріальний стан, джерелом доходу якого є пенсія, тому суд вважає, що є підстави для розстрочення виконання судового рішення на період дванадцять місяців з дня ухвалення рішення суду. Відповідно до частини першої статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у сумі 2270,00 гривень.

Outcome: approved