Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідачів [PERSON], ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивує тим, що 6 березня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Тойота», реєстраційний номер [NUMBER], водій [PERSON], на 17 км + 500 м. а/д М 0501 в Одеській області при виникненні небезпеки для подальшого руху не прийняв заходів для змінення швидкості та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Причиною ДТП стало порушення вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, [PERSON] Згідно постанови Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/6922/14-п від 20 травня 2014року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. Враховуючи викладене в позовній заяві, позивач просить стягнути на її користь з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» страхове відшкодування у розмірі 50000 гривень, з [PERSON] 29403 гривень матеріальної шкоди, яка виходить за ліміти страхового відшкодування, а також просить стягнути витрати по сплаті судового збору по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та стягнути матеріальну шкоду завдану скоєнням ДТП в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Представником ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» надано на адресу суду заперечення на позов до якого додано Аварійний сертифікат №97/08/14 про оцінку вартості аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу. ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» визнало частково позовні вимоги [PERSON] та вказало, що обґрунтованим розміром страхового відшкодування що підлягає стягненню з ПрАТ «УТСК» є 22226 грн. 68 коп. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З'ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд встановив наступні обставини: О 13 годині 30 хвилин 06 березня 2014 року [PERSON], керуючи автомобілем марки «Тойота», реєстраційний номер [NUMBER], водій [PERSON], на 17 км + 500 м. а/д М 0501 в Одеській області, при виникненні небезпеки для подальшого руху не прийняв заходів для змінення швидкості та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], чим завдав обом транспортним засобам механічні пошкодження. Причиною ДТП стало порушення вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, [PERSON] Згідно постанови Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/6922/14-п від 20 травня 2014 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. (а.с. 6). Власником пошкодженого автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER], відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 18.08.2009 року є [PERSON]. (а.с. 7). [PERSON] має право отримувати відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER], на підставі довіреності №609251 (а.с. 10). Відповідно ж до ч. 2 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто враховуючи вищевикладене, факт винуватості [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 06 березня 2014 року, є встановленим і доказуванню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Крім того відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 27.03.1992 року № 6, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», що підтверджується Полісом №АС/9748921. Розмір матеріальної шкоди визначений згідно: - висновку №8/14 експертного, автотоварознавчого дослідження автомобілю «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER], котрий складений 21.04.2014 року, згідно якого вартість відновлюваного ремонту вищевказаного автомобіля після ДТП, котре сталось 06 березня 2014 року склала 78008 грн. 00 коп. (а.с.12-24). Висновок складено судовим експертом авто товарознавцем [PERSON] - аварійного сертифікату про оцінку вартості аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу №97/08/14 від 22.08.2014 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля автомобілю «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER], складає 27226 грн. 68 коп. (а.с. 57-68). Аварійний сертифікат складено аварійним комісаром ФОП [PERSON]. Положеннями ст. 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, які ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою. Враховуючи, що представлені суду висновки про вартість відновлюваного ремонту автомобілю «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] після дорожньо-транспортної пригоди дуже сильно різняться, клопотань про призначення нової оцінки вартості відновлення вищевказаного автомобіля сторонами по справі не заявлено, суд вважає за можливе визначити вартість відновлювального ремонту у розмірі вартості аварійно-пошкодженого КТЗ, як зазначено висновком №8/14 від 21.04.2014 року. визначеного згідно аварійного сертифікату №97/08/14 від 22.08.2014 року, тобто 53361 грн. 40 коп. Суд, зважаючи на те, що ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» здійснило проведення автотоварознавчого дослідження, згідно якого розмір страхового відшкодування склав 27226 грн. 68 коп., та погодилось виплатити вказані кошти, вважає за можливе стягнути вказану суму в якості страхового відшкодування з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія». Враховуючи, що згідно висновку №8/14 експертного, автотоварознавчого дослідження автомобілю «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER], котрий складений 21.04.2014 року, вартість відновлювального ремонту вищевказаного транспортного засосу рівна вартості транспортного засобу, а згідно аварійного сертифікату №97/08/14 від 22.08.2014 року вартість аварійно-пошкодженого КТЗ «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] склала 53361 грн. 40 коп., судом стягнено з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» 27226 грн. 68 коп., тому різницю відновлювального ремонту слід стягнути з [PERSON], різниця склала 26134, 72 грн. Також на користь позивача, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору по справі, котрі підтвердженні належними доказами (квитанцією). (а.с. 2)

Outcome: partial