Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача, [PERSON] матеріальних збитків спричинених внаслідок\~дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивує тим, що 02 червня 2016 року о 20 год. 05 хв. по вул. Академіка Заболотного в м. Одесі сталася ДТП за участю автомобіля [NUMBER] , під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Автомобілі отримали значні механічні пошкодження. Причиною ДТП стало\~ порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, [PERSON] Згідно постанови Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/8334/16-п від 24 червня 2016 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. Враховуючи викладене в позовній заяві, позивач просить стягнути на його користь з\~ [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 97468 грн. 25 коп., 1500 грн. 00 коп. витрат на проведення експертного досладження, а також 2000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу. Позивач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги в заяві підтримала та наполягала на їх задоволенні. (а.с. 52). Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причин неявки суду не сповістив, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. (а.с. 74,75). Окрім того відповідач повідомлявся про розгляд справи через засоби масової інформації. (Газета «Одеські вісті», випуски від 06 травня 2017 року та 29 липня 2017 року). (а.с. 67, 78, 79). Третя особа в судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причин неявки суду не сповістила. (а.с. 76, 77). Враховуючи вимоги\~ст.157 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст.\~10,\~60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З'ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.\~ Суд встановив наступні обставини. 02 червня 2016 року о 20 год. 05 хв., водій [PERSON], [INFO], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул. Академіка Заболотного в м. Одесі, не врахував дорожню обстановку, погодні умови (дощ), не дотримався безпечної інстанції та безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Причиною ДТП стало порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водієм [PERSON] Згідно постанови Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/8334/16-п від 24 червня 2016 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. (а.с. 8). Власником пошкодженого автомобіля [NUMBER], відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО 420028 є [PERSON]. (а.с. 7). Відповідно ж до ч. 2\~ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто враховуючи вищевикладене, факт винуватості [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 02 червня 2016 року, є встановленим і доказуванню не підлягає. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1\~ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1\~ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Крім того відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 27.03.1992 року № 6, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Розмір матеріальної шкоди визначений згідно: - Висновку експерта №159/16 від 17.06.2016 року пр. оцінку автомобіля [NUMBER], виконаного судовим експертом [PERSON] Із вказаного висновку вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], пошкодженого при ДТП від 02.06.2016 року, становить 97468 грн. 25 коп. (а.с.11-30). Таким чином, оскільки автомобіль [NUMBER], отримав пошкодження, і йому матеріальна шкода не відшкодована, то його позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими. Суд погоджується з обранням способу відшкодування шкоди, обраним позивачем, що є його правом, і котрий є найбільш доцільнішим, виходячи з обставин справи, оскільки позивач поніс реально матеріальні витрати, які потрібні на відновлення автомобіля. Витрати повязані з проведенням експертного дослідження у розмірі 1500 грн. 00 коп. також підлягають стягненню з відповідача, оскільки вказані витрати підтвердженні належними доказами, а саме квитанцією до прибуткового касового ордера 159/16 від 07.06.2016 року. (а.с. 10). В частині позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 2000 грн. 00 коп., суд відмовляє у задоволенні, оскільки стороною позивача не надано належних та допустимих доказів понесених витрат. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги частково, стягує з відповідача матеріальні збитки заподіяні в результаті ДТП, в розмірі 97468 грн. 25 коп., витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 1500 грн. 00 коп., а також понесені позивачем судові витрати у розмірі 974 грн. 68 коп.

Outcome: partial