Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до договору про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № [NUMBER] від 09.01.2014 р. банк надав відповідачу кредит у розмірі 8700,00 грн. У порушення умов договору відповідач своїх зобов'язань належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 25.07.2017 р. має заборгованість у розмірі 14515,57 грн., яка складається з: заборгованість за основним боргом - 8688,53 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками - 2504,38 грн.; інфляційне збільшення заборгованості - 2741, 70 грн.; три проценти річних від суми заборгованості - 580,96 грн. Просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати в розмірі 1600,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), установив наступне. Згідно договору про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № [NUMBER] від 09.01.2014 р. банк надав відповідачу кредит у розмірі 8700,00 грн. Станом на 25.07.2017 р. відповідач має заборгованість у розмірі 14515,57 грн., яка складається з: заборгованість за основним боргом - 8688,53 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками - 2504,38 грн.; інфляційне збільшення заборгованості - 2741, 70 грн.; три проценти річних від суми заборгованості - 580,96 грн. Згідно до ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконував свої зобов'язання по наданню кредиту, а відповідач отримав кредит, але належним чином не виконував свої зобов'язання за договором, а тому позовні вимоги щодо стягнення суми заборгованості по кредитному договору та відсотків підлягають задоволенню. При вирішенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача втрат від інфляційних процесів суд враховує наступне. Згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 р., за змістом ст.552, ч.2 ст.625 ЦК України, інфляційне нарахування на суму боргу за порушенням боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Суд визнає правильним наданий позивачем розрахунок індексу інфляції. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 1600,00 грн., які підлягають солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved