Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 28.08.2009 року виконавчим комітетом Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 08. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що від даного шлюбу [INFO] народився син [PERSON] , який в даний час проживає разом з відповідачкою, аліменти на його утримання з нього не стягувалися. З квітня 2015 року подружні відносини між ними припинено у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння між сторонами та несумісністю характерів. Намагань примиритись у сторін немає, позивач вважає примирення неможливим. Майновий спір відсутній. Ухвалою суду від 04.09.2019 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки та заперечення проти позову до суду не надала. Про час та дату розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином у відповідності до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, дослідивши матеріали справи та вимоги ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обгрунтована та підлягає задоволенню. В судовому засіданні судом встановлено, що 28.08.2009 року виконавчим комітетом Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 08, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 25.06.2019 року Первомайським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіальногго управління юстиції у Миколаївській області. Шлюбні стосунки припинені через відсутність взаєморозуміння між подружжям та у зв`язку з несумісністю характерів. Подружні відносини припинені з квітня 2015 року, сторони проживають окремо. Від даного шлюбу є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 04.01.2010 року Мигіївською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, і який в даний час проживає разом з відповідачкою. Намагань примиритись у сторін немає, позивач вважає примирення неможливим. Майновий спір відсутній. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, суд вважає, що позов заявлено обгрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. суд залишає за позивачем. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved