Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого покликався на те, що згідно договору про іпотечний кредит № 226/КВ/Ф-06, укладеного 20.11.2006р. та додаткового договору від 14.07.2009р. № 1 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 226/КВ/Ф-06 від 20.11.2006р. між ТзОВ «Укрпромбанк» та відповідачем [PERSON], остання отримала кредит в розмірі 500000грн. строком з 14.07.2009р. по 13.07.2024р. включно зі сплатою 16,5% річних. 14.07.2009р. в забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за договором про іпотечний кредит між банком, [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки № 226/Zфпор-06. 27.07.2009р. між Державною іпотечною установою та банком був укладений Договір відступлення права вимоги № 112/09, згідно з яким банк передав Державній іпотечній установі всі права вимоги за Договором про іпотечний кредит, іпотечним договором та договором поруки. Крім цього, 20.12.2012р. Івано-Франківським міським судом ухвалено рішення, згідно якого з відповідачів в солідарному порядку стягнуто заборгованість за договором про іпотечний кредит на користь позивача станом на 31.05.2011р. по основній сумі боргу 483333,32грн., нараховані відсотки 107549,54грн., пеня 15802,20грн., інфляційні витрати 10049,11грн. Однак, відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконали у зв'язку з чим за період з 14.06.2011р. по 07.02.2013р. нарахована заборгованість за кредитом становить 296602,95грн., з яких: 131969,87грн. - нараховані відсотки; 164633,08грн. - пеня за прострочення сплати кредитних коштів. Тому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором про іпотечний кредит та судові витрати. В судовому засідання представник позивача - Свердлік О.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, покликаючись на викладені в заяві обставини, просив позов задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання 02.07.2014р. повторно не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, однак 22.04.2014р. [PERSON] подала заяву про застосування строку позовної давності щодо пені та письмове заперечення проти позову (а.с.52,53-55). Тому суд, враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти вирішення справи за відсутності відповідачів, суд розглянув справу за відсутності останніх, враховуючи при цьому зазначені вище заяву і письмове заперечення [PERSON], та ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 20.11.2006р. між ТзОВ «Укрпромбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит №226/КВ/Ф-06 та додатковий договір від 14.07.2009р. № 1 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 226/КВ/Ф-06 від 20.11.2006р. (а.с.9-14,15-19), згідно якого остання отримала кредит в розмірі 500000грн. на умовах та порядку, визначених кредитним договором, за умовами якого банк надав відповідачу кредит строком з 14.07.2009р. по 13.07.2024р. включно зі сплатою 16,5% річних. 20.12.2012р. Івано-Франківським міським судом ухвалено рішення, згідно якого з відповідачів в солідарному порядку стягнуто заборгованість за договором про іпотечний кредит на користь позивача станом на 31.05.2011р. по основній сумі боргу 483333,32грн., нараховані відсотки 107549,54грн., пеня 15802,20грн., інфляційні витрати 10049,11грн. (а.с.32-33). Крім цього, 27.07.2009р. між Державною іпотечною установою та банком був укладений Договір відступлення права вимоги № 112/09, згідно з яким банк передав Державній іпотечній установі всі права вимоги за Договором про іпотечний кредит, іпотечним договором та договором поруки (а.с.28-31). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) зобов'язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Однак, як вбачається з рахунку заборгованості (а.с.6-8) [PERSON] порушувала графік погашення заборгованості, внаслідок чого кредит вчасно не сплачувала. Таким чином [PERSON] за період з 14.06.2011р. по 07.02.2013р. нараховано заборгованість за кредитом в сумі 296602,95грн., з яких: 131969,87грн. - нараховані відсотки; 164633,08грн. - пеня за прострочення сплати кредитних коштів. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором відповідачем суду не подано, а наведені останньою у письмовому запереченні обставини спростовані в судовому засіданні поданими представником позивача письмовими доказами. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, а згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що в забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за договором про іпотечний кредит 14.07.2009р. між банком, [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки № 226/Zфпор-06(а.с.25-27), яка несе солідарну відповідальність у повному обсязі. В той же час, відповідач [PERSON] у своїй заяві просила застосувати позовну давність до вимог позивача про стягнення пені, оскільки зазначає, що Законом такий строк встановлений в один рік. Так, відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а згідно з п. 1 ч. 2 ст. 258 цього Кодексу позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). За змістом ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Судом встановлено, що позивачем нарахована пеня за період з червня 2011 року по лютий 2013 року. Тому з урахуванням наведеного, а також того, що представником позивача не наведено жодних причин порушення позовної давності, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає правильним позов задоволити частково, стягнути в солідарному порядку з відповідачів суму боргу у розмірі 228355,26 грн. з яких: 131969,87грн. - нараховані відсотки; 96385,39грн. - пеня за останній рік, відмовивши при цьому в задоволенні решти позовних вимог. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved