Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визначення місця проживання малолітньої дитини, який в подальшому уточнив, та просив суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] в свою чергу звернулась до суду із зустрічним позовом про негайне відібрання дитини, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, та просила ухвалити рішення, яким: визначити місце проживання малолітньої дитини та стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]; негайно відібрати дитину і повернути її за попереднім місцем проживання: [ADDRESS] та визначити місце проживання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO] з його матір'ю - [PERSON]. 14.12.2017 року через канцелярію суду надійшла заява від позивача за основним позовом - [PERSON], в якій останній просив залишити його позовну заяву без розгляду. Також 14.12.2017 року через канцелярію суду надійшла заява від відповідачки за основним позовом - [PERSON] про залишення частини позовних вимог без розгляду, а саме, остання просила ухвалити рішення, яким визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] разом з його матір'ю - [PERSON]. Решту позовних вимог в частині негайного відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання за адресою: [ADDRESS], а також в частині стягнення аліментів на утримання сина, просила залишити без розгляду. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.12.2017 року вищевказані заяви задоволено, залишено основний позов [PERSON] до [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей Харківської державної районної адміністрації, про визначення місця проживання малолітньої дитини без розгляду; зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про негайне відібрання дитини, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів в частині негайного відібрання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] і повернення його за попереднім місцем проживання за адресою: [ADDRESS], та в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 2000 грн. також залишено без розгляду. [PERSON] та її представники у судове засідання не прибули, надали заяву з клопотанням про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали, просили задовольнити. [PERSON] та кого представник у судове засідання також не прибули, відповідач надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутність. Вказав, що проти уточненої позовної заяви [PERSON] не заперечує, позовні вимоги підтримує, позов просить позов задовольнити. Третя особа - Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, у судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причини не явки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задовольнити позов, виходячи з наступного… Судом встановлено, що 13.03.2012 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис про шлюб № 90. Під час шлюбних відносин у сторін народився син - [PERSON], [INFO], актовий запис про народження дитини № 324. З часом відносини між сторонами погіршились, їх фактичні шлюбні стосунки припинились, та 20.12.2013 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина - [PERSON] [INFO] залишився проживати з матір'ю за адресою її реєстрації: [ADDRESS]. Згодом, [PERSON] переїхала до своєї матері за адресою: [ADDRESS]. Та спору між сторонами щодо визначення місця поживання дитини не було. На початку січня 2017 року у [PERSON] сталась подія, а саме пропав її батько, через що остання залишила дитину із батьком - [PERSON] при цьому сторони між собою попередньо домовились, що після повернення [PERSON], остання забере дитину назад до себе. [PERSON] поїхала до міста Бєлгорода, Російська Федерація на пошуки свого батька. Там остання дізналась про його смерть. В подальшому, після того, як [PERSON] повернулась додому, [PERSON] спочатку запропонував останній ще на деякий час залишити дитину у нього та дати [PERSON] оговтатись від втрати батька. [PERSON] їздила разом із своєю матір'ю до [PERSON] щоб побачитись із дитиною. Однак в часом [PERSON] взагалі відмовився повертати дитину [PERSON] та надавати останнього для побачень. Однак на даний час сторони дійшли до мирного вирішення спору щодо участі батьків у вихованні дитини, про що останніми було укладено нотаріальний договір. На даний час дитина проживає із матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Згідно акту обстеження умов проживання від 24.04.2017 року, для дитини у вказаному житлі створені гарні умови для проживання (а.с.134). Згідно зі ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Згідно ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, законодавством України закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того, законодавством зобов'язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно (ст. 157 СК України). Крім того, згідно з принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Зазначені вище положення закону повинні бути застосовані у кожній конкретній справі, виходячи з її обставин та інтересів дітей. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Враховуючи, що [PERSON] має постійне місце проживання, стосовно неї відсутні дані про зловживання спиртними напоями та вживання наркотичних засобів, а також докази того, що своєю поведінкою вона може зашкодити здоров'ю та розвитку дитини, крім того, через малолітній вік дитина потребує материнського догляду, та не має виняткових обставин, які дають підстави розлучити малолітню дитину з матір'ю та визначити його місце проживання з батьком, суд вважає за необхідним встановити місце проживання малолітньої дитини разом з матір'ю. Крім того, суд звертає увагу, що визначення місця проживання дитини разом з матір'ю не позбавляє батька у повному обсязі займатися вихованням та утримання м дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особам, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, враховуючи ту обставину, що [PERSON] визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] щодо встановлення місця проживання дитини з матір'ю, т.я. таке рішення буде цілком відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved