Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просить затримати громадянина Ісламської Республіки Ахмед [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідач 12 жовтня 2018 року був виявлений та затриманий в районі прикордонного знаку № 265, ділянки відповідальності відділу прикордонної служби « [INFO] » Чопського прикордонного загону, при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку у складі групи осіб. Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні. В подальшому, відповідно до ст.. 263 КУпАП, його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення. Вважає, що своїми діями відповідач вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП., в зв`язку з чим відповідача було затримано. Про затримання особи було повідомлено акредитовану в Україні консульську установу країни походження іноземця або особи без громадянства. Разом з тим, позивач вважає, що первинні заходи щодо встановлення особи затриманого, які були здійснені протягом терміну адміністративного затримання результату не дали. В звязку з цим, та зважаючи, що відповідач, немає жодних документів, що посвідчують особу, підтверджують законність його перебування на території України або дають право на виїзд за межі території України, стверджує, що встановлені наступні обставини справи, зокрема: відповідач на територію України потрапив незаконним шляхом; відповідач законних підстав перебувати на території України не має; у відповідача відсутні документи, що посвідчують особу та на підставі яких він може вибути з території України, та вказує на те, що дані обставини перешкоджатимуть проведенню процедури видворення. Таким чином, зазначає, що, враховуючи, що у вказаного іноземця правопорушника відсутнє джерело доходу на території України, не володіє українською (російською) мовами, існує достатньо підстав для звернення до суду з позовом про затримання відповідача з метою забезпечення його ідентифікації та видворення. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав повідомлені обставини, зазначив, та повідомив, що документів, які посвідчують його особу, при собі не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків. Судом встановлено в судовому засіданні, та підтверджено матеріалами справи, що відповідач 12 жовтня 2018 року був виявлений та затриманий в районі прикордонного знаку №265, ділянки відповідальності відділу прикордонної служби « [INFO] » Чопського прикордонного загону, при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку у складі групи осіб. Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні. В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення, про що оформлено матеріали про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 КУпАП. Судом також встановлено, що 15 жовтня 2018 року начальником відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу Чопського прикордонного загону організації відносно громадянина Ісламської Республіки Пакистан [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , прийнято рішення про примусове повернення з України. Станом на 16 жовтня 2018 року вказане рішення відповідачем не виконано. В судовому засіданні з`ясовано, що документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні. Окрім того, у відповідача відсутній документ, що дає право на виїзд з України. З огляду на що, наявні умови, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення особи. Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне затримання від 12.10.2018 року, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 12.10.2018 року. Про затримання відповідача громадянина Пакистану прикордонним загоном Західного регіонального управління ДПС України повідомлено Надзвичайного та Повноважного Посла Ісламської Республіки Пакистан в Україні, що підтверджується відповідним листом від 13.10.2018 року за № 81/1623. Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв. Згідно з ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців. Згідно з ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу. Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. Враховуючи встановлені судом обставини про те, що відповідач порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, незаконно перебуває на території України, беручи до уваги відсутність у відповідача документів, що дають змогу його ідентифікувати та надають право на перетин державного кордону України, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 371 КАС України, рішення суду про затримання іноземця з метою його ідентифікації не підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved