Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання [PERSON], таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS], та зняття з реєстраційного обліку. Позов мотивує тим, що квартира [ADDRESS] належить до комунальної власності. Відповідач [PERSON] є наймачем квартири з 09.12.1980 року. Однак, як встановлено під час комісійного обстеження квартири [ADDRESS], відповідач протягом двох років у такій не проживає, а фактично проживає у [ADDRESS]. Тому вважають, що відповідно до ст.72 Житлового кодексу України втратив право на проживання в [ADDRESS]. Ухвалою суду від 20 вересня 2017 року по справі відкрито провадження. В судовому засіданні представник позивача Соколовська О.І. позов підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання з розгляду даної справи повторно не прибув із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим, зокрема через оголошення на офіційному сайті суду, і від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов не подано. Суд вважає за можливе, за згодою позивача, розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення. Представник третьої особа ЛКП «Управитель» в попередньому судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що [ADDRESS] перебуває на обслуговуванні ЛКП «Управитель», який є правонаступником ЛКП «500». Відповідач у [ADDRESS] вже довгий час не проживає на підтвердження чого ними проводились огляди квартири та складалися відповідні акти. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, третьої особи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступних мотивів. Згідно з довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку ( а.с.6) [PERSON] є основним квартиронаймачем [ADDRESS]. Квартира належить до комунальної власності. (.а.с.6) Статтею 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст. 71 ЖК України право на житло за відсутнім громадянином зберігається протягом 6 місяців з часу вибуття. Як вбачається із наданих суду актів комісії ЛКП «500», правонаступником якого є ЛКП «Управитель» від 21.01.2015 року, 12.02.2016 року, 29.11.2016 року, 12.12.2016 року відповідач [PERSON] не проживає у [ADDRESS].( а.с.9-12) Крім цього актом від 10.07.2017 року №4904 та від 22.06.2018 року встановлено, що відповідач [PERSON], який зареєстрований у [ADDRESS] фактично проживає у [ADDRESS]. (.а.с.13) Вказані обставини підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON] Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки наданими позивачем доказами підтверджено той факт, що відповідач у квартирі [ADDRESS] не проживає більше двох років без поважних причин, місце його фактичного проживання [ADDRESS], а тому суд приходить до висновку про те, що на даний час відповідач [PERSON] втратив право на користування цим житловим приміщенням. У зв'язку із наведеним, з врахуванням того, що відповідач доводи позивача не спростував, суд вважає, що слід визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Одночасно, в задоволенні позовних вимог в частині вимог про скасування реєстрації місця проживання відповідача слід відмовити, оскільки, відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення особи права на користування житловим приміщенням, у відповідності до вимог ст.18 ЦПК України є обов'язковим для виконання Головним управління Державної міграційної служби України у Львівській області та його структурними підрозділами, а тому суд вважає, що в цій частині спір відсутній. При цьому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені та документально підтверджені судові витрати - судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп. (а.с.4)

Outcome: dismissed