Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в інтересах якої діє її законний представник [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - кімнатою [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проживає у кімнаті гуртожитку, самостійно сплачує за житлово-комунальні послуги, даний гуртожиток є власністю територіальної громади м. Чернігова, відповідачі до спірної кімнати не вселялися, ніколи там не проживали та не є членами сім'ї позивача. Позивач у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися завчасно і належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи - Деснянської районної у м. Чернігові ради не заперечувала проти задоволення позову. Представник третьої особи - Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Конверти з судовими повістками, адресованими відповідачам, повернулися на адресу суду з відмітками «Адресат відсутній», а тому що в силу положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається врученими. За згодою позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що [PERSON] 19.05.1997 року отримав ордер № 227 на житлову площу в гуртожитку Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» - [ADDRESS] (а.с. 6). Окрім позивача, у кімнаті [ADDRESS] зареєстровані також: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO], яка є донькою [PERSON], що підтверджується копією довідки Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» № 5 від 23.02.2019 року (а.с. 5), а також відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області від 14.02.2019 року, за виключенням малолітньої [PERSON], [INFO], яка є донькою [PERSON] (а.с. 15-19). Відповідно до акту від 28.01.2019 року, за адресою: м. Чернігів, [ADDRESS], що є комунальною власністю територіальної громади фактично на день складання акту та з дати реєстрації не проживали: [PERSON], дата реєстрації 03.07.2003 року; [PERSON], дата реєстрації 12.01.2012 року; [PERSON], дата реєстрації 13.09.2012 року; [PERSON], дата реєстрації 24.10.2012 року; [PERSON], дата реєстрації 02.07.2014 року (донька [PERSON]) (а.с. 4). Комунальним підприємством «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради на запит суду було надіслано довідку про підстави реєстрації відповідачів у кімнаті [ADDRESS] за якою: [PERSON], [INFO], був зареєстрований в кімнаті [ADDRESS] 03.07.2003 року на підставі ордеру № 274 від 23.06.2003 року; [PERSON], [INFO], була зареєстрована в кімнаті [ADDRESS] 12.01.2012 року на підставі ордеру № 380 від 25.12.2011 року.; [PERSON], [INFO] був зареєстрований в кімнаті [ADDRESS] 13.09.2012 року на підставі ордеру № 382 від 13.09.2012 року; [PERSON], [INFO], був зареєстрований в кімнаті [ADDRESS] 24.10.2012 року на підставі ордеру № 385 від 24.10.2012 року; [PERSON], [INFO] була зареєстрована в кімнаті [ADDRESS] 02.07.2014 року як донька [PERSON]. [PERSON] є квартиронаймачем кімнати [NUMBER] в гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі ордеру № 277 від 19.05.1997 року. Тобто ордери відповідачам видавались на кімнату, яка вже була зайнята на законних підставах. Допитана в якості свідка [PERSON] повідомила суду, що в кімнаті [ADDRESS] зареєстровано три особи, однак вони в ній не проживають, проживає лише позивач [PERSON] один з моменту його вселення в кімнату. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомив суду, що в кімнаті [ADDRESS] [PERSON] проживає один, окрім нього в кімнаті більше ніхто не проживає і ніколи не проживав. Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження житлового приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Змінами до законів «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.92 №2482-ХІІ, «Про приватизацію державного майна» від 4.03.92 №2163-ХІІ передбачено, що гуртожитки включено до об'єктів державного житлового фонду, що підлягає приватизації (закон «Про внесення змін до деяких законів України з питань забезпечення захисту житлових прав громадян, які проживають у гуртожитках» від 3.03.2005 №2453-ІV). Оскільки правовий режим гуртожитків, житлові приміщення яких підлягають приватизації відповідно до закону «Про приватизацію державного житлового фонду», прирівняний до правового режиму житлових приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, то на мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються норми статтей 71, 72 ЖК УРСР. З урахуванням подібності правовідносин щодо користування житловою площею в гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами ч.1 ст. 71 ЖК УРСР щодо відсутності осіб, які мають право користування житловим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутнім права на житлове приміщення протягом шести місяців слід застосовувати і в разі тимчасової відсутності особи, якій надавалася житлова площа для проживання в таких гуртожитках (за відсутності підстав для виселення). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так як в судовому засіданні встановлено, що відповідачі в кімнаті [ADDRESS] не проживають більше шести місяців, що підтверджується актом та показаннями свідків, будівля та кімната [NUMBER] зокрема, перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Чернігова, та з урахуванням того, що право [PERSON], яка є донькою [PERSON] на користування кімнатою [ADDRESS] є похідним від права користування даною кімнатою її матері, та з урахуванням того що всі відповідачі вище значеною кімнатою ніколи не користувалися та не проживали у ній, а лише зареєстровані, позовна вимога про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених статтями 71, 72 ЖК УРСР підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн..

Outcome: approved