Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

позивач звернувся до Яворівського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON], в якому вказує, що між ними у березні місяці 2013 року було укладено договір позики, згідно якого позивач надав відповідачеві безпроцентно у позику грошову суму в розмірі 8000 гривень, яку той зобов'язувався повернути у строк до 12 квітня 2013 року, чого так і не зробив і надалі грошових коштів не повертає. Тому позивач звернувся до суду із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] в його користь боргу за договором позики в сумі 8000 гривень та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, зменшив їх та просить стягнути з відповідача в його користь 8000 гривень позики та судові витрати по справі в розмірі 2229 грн. 40 коп. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи двічі не з'явився, хоча про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. Причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно письмової розписки від 29 березня 2013 року, посвідченої приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] отримав у позику від [PERSON] суму грошових коштів у розмірі 8000 гривень, які зобов'язувався повернути у строк до 12 квітня 2013 року. Судом встановлено, що на даний час відповідач позивачу коштів не повернув. Згідно ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. У відповідності до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства. Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України допускається пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей. - 2 - Згідно з ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, яка в свою чергу визначає обов'язок позичальника у випадку прострочення ним виконання грошового зобов'язання сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, заслухавши позивача, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги є підставними, а тому позов слід задоволити та стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 8000 гривень, оскільки той не виконав взяті на себе зобов'язання за договором позики та не повернув позичені у позивача грошові кошти у строк визначений у розписці. Крім цього стягнути із відповідача в користь [PERSON] судовий збір в розмірі 229,40 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved