Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідачів, в якому, посилаючись на те, що останні будучи поручителями за належне виконання своїх зобовязань третьою особою перед банком за кредитним договором № 010/115-0-2/32, укладеного 30 серпня 2012 року в рамках Генерального договору на здійснення кредитних операцій № 01/42-0-1/877 від 30.09.11 р. (далі за текстом Генеральний договір), вказуючи на те, що третя особа порушила умови договору, та, у такому разі, боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники, зазначаючи, що можливість досудового врегулювання спору з обєктивних причин відсутня, просить суд стягнути з [PERSON] прострочену заборгованість за кредитним договором на загальну суму 351807,01 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 313736,46 грн., заборгованості за відсотками 18351,43 грн., пені 894,96 грн., штрафу за неподання довідок про обороти в інших банках за 3 кв. 2014 року (п.п. 7.1, 14.5 Генерального договору) 6274,72 грн., штрафної санкції за не застраховане майно впродовж 8 місяців (п.п. 5.2, 14.5 Генерального договору) 12549,44 грн., та судові витрати. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він позов підтримав, у випадку неявки до суду відповідачів був не проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачі та третя особа в судове засідання не зявились, хоча про час і місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином через ЗМІ, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їхньої відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за їх відсутності у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином в строки встановлені договором або законом. У разі невиконання, або неналежного виконання зобовязань в односторонньому порядку, сторона винна в порушенні зобовязання повинна нести цивільну відповідальність відповідно умов договору або закону. Судом встановлено, що 30 серпня 2012 року між позивачем та третьою особою в рамках Генерального договору було укладено кредитний договір № 010/115-0-2/32, згідно якого третя особа отримала кредит в сумі 523224,00 грн. строком до 31.07.17 р зі сплатою 20 % річних, з 17.09.13 р. 17,5 % річних на інвестиційні цілі (придбання техніки). Відповідно до умов укладеного договору на взаємовідносини сторін поширюються положення Генерального договору та Умов. Згідно п. 6.1 Генерального договору третя особа зобовязувалась виконувати зобовязання за цим Генеральним договором та кредитними договорами, в тому числі погашати основну заборгованість, сплачувати проценти, комісії, пеню та інші платежі в порядку, визначеному цими договорами. Із розрахунку заборгованості вбачається, що третя особа після отримання кредиту неналежним чином виконувала обовязки з погашення кредиту до серпня 2014 року, після чого перестала погашати кредит та відсотки за його використання, внаслідок чого станом на 10 лютого 2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 351807,01 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 313736,46 грн., заборгованості за відсотками 18351,43 грн., пені 894,96 грн., штрафу за неподання довідок про обороти в інших банках за 3 кв. 2014 року (п.п. 7.1, 14.5 Генерального договору) 6274,72 грн., штрафної санкції за не застраховане майно впродовж 8 місяців (п.п. 5.2, 14.5 Генерального договору) 12549,44 грн.. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі порушення позичальником умов кредитного договору, де встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець вправі вимагати дострокового повернення позики, що залишилася зі сплатою процентів, а також вимагати розірвання цього договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Договором поруки № 12/115-0-2/32-ДП/1 від 30.08.12 р., укладеним між позивачем та відповідачем [PERSON], та договором поруки № 12/115-0-2/32-ДП/2 від 30.08.12 р, укладеним між позивачем та відповідачем [PERSON], підтверджується, що останні на добровільних засадах зобовязувалась перед позивачем в повному обсязі відповідати по зобовязанням третьої особи, які виникають з кредитного договору. Повідомленням укрпошти підтверджується факт, що позивач позбавлений можливості врегулювати спір у позасудовому порядку, оскільки на території проживання відповідачів та знаходження третьої особи проводиться АТО, з ними відсутній поштовий звязок. За таких обставин, враховуючи, що позивач в даному випадку має право вимагати повернення кредиту як від третьої особи та відповідачів разом, так від кожного з них окремо, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом в сумі 313736,46 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 18351,43грн.. Що стосується стягнення пені та штрафних санкцій суд вважає необхідним зазначити таке. Положеннями ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідачі мешкають у населеному пункті, внесеному до переліку, на території якого проводиться антитерористична операція (див. розпорядження КМУ №1053 від 30.10.14 р.). Як вбачається із розрахунку заборгованості пеня та штрафні санкції відповідачам були нараховані після 14 квітня 2014 року, що не відповідає наведеній вище нормі закону, отже в їх стягненні з відповідачів слід відмовити. З огляду на те, що позов позивача задоволений частково, відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, в рівних частках. Також суд вважає необхідним з відповідачів, в рівних часках, стягнути витрати позивача, повязані із публікацією у пресі обяви про виклик відповідачів у сумі 140,00 грн. 1/3 частки від 420,00 грн. суми витрат за обяву у трьох справах.

Outcome: partial