Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості з індексації заробітної плати з 6 березня 2003 року по теперішній час в сумі 93667,07 грн. та моральної шкоди в сумі 2000 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що з 30 грудня 1996 року по теперішній час перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Вказує, що при виплаті заробітної плати йому не проводилась індексація, передбачена діючим законодавством, внаслідок чого були порушені права позивача на оплату праці, що мають бути відновлені шляхом зобов'язання підприємства відповідача провести відповідні виплати. Також вказував, що оскільки належні позивачу суми при звільненні представниками відповідача не були виплачені, строки звернення до суду із вказаним позовом не пропущенні. Зазначав, що протиправними діями відповідача йому були завдані також моральні страждання, які він оцінює в розмірі 2000 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням вирішити справу за його відсутності, задовольнивши заявлені ним позовні вимоги. Представник відповідача, яка діє на підставі довіреності, Головко А. В., у судовому засіданні повністю заперечувала проти задоволення заявлених вимог [PERSON], посилаючись на письмові заперечення, додавши, що розрахунки позивача щодо заборгованості з індексації заробітної плати не ґрунтуються на первинних документах, без вказівки базового періоду та з порушенням порядку обрахунку. За наданими суду письмовими запереченнями, представник відповідача, який діє на підставі довіреності, Біляк В. В., вказував, що позивач не довів обґрунтованість заявлених позовних вимог належними доказами. Також посилався на те, що порушень трудового законодавства з боку ПАТ «ММК імені Ілліча» немає, бо усі належні до сплати позивачу виплати останньому відповідач проводив своєчасно шляхом поетапного підвищення заробітної плати. Зазначав також, що розрахунки нарахованої суми індексації та компенсації надані на вимогу суду не можуть братись до уваги, бо протягом зазначеного періоду комбінат підвищував заробітну плату позивачу з урахуванням прогнозованого рівня інфляції. До того ж з серпня 2006 року будь-якої заборгованості не було обраховано. Внаслідок відсутності боргу з індексації заробітної плати у позивача відсутнє право на отримання відшкодування моральної шкоди. На підставі переліченого просив суд відмовити у задоволенні позову. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено й підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] 6 листопада 2002 року був прийнятий до «ММК імені Ілліча» в Цех ремонту прокатного обладнання слюсарем-ремонтником, а 3 січня 2014 року був переведений у Цех ремонту металургійного обладнання, де позивач працює по теперішній час, що підтверджується копією трудової книжки [PERSON] (а. с. 20-21). За вказаний період позивачу нараховувалась та виплачувалась заробітна плата, що підтверджується довідкою ПАТ «ММК імені Ілліча» (а. с. 44). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Згідно ст. 33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів й послуг. Індекс споживчих цін є показником, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а порогом індексації є величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення. Згідно ст. 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. За ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру. Структуру заробітної плати визначено у ст. 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. За ст. 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством. Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з п. п. 2.2.7 «Інструкції зі статистики заробітної плати», затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5. За ч. 2 ст. 233 КЗпП України в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Конституційний Суд України своїм рішенням від 15 жовтня 2013 року № 9рп/2013 визначив, що положення ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, саме як складових належної працівнику заробітної плати, без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Таким чином суми індексації заробітної плати та компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати є складовими частинами заробітної плати (додатковою заробітною платою), та в разі порушення законодавства про оплату праці в частині виплати індексації заробітної плати та компенсації за затримку у її виплаті працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належних йому до виплати сум індексації та компенсації без обмеження будь-яким строком. Згідно до ч. ч. 1-4 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101%. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. На підставі ч. 5 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», в разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за ч. 1 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів. Визначення правил обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, закріплено у «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. Згідно до п. 1-1 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з 6 березня 2003 року (дати опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»). За наданими позивачем розрахунками, виконаними на підставі відомостей з УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області без документів, що підтверджують підвищення заробітної плати [PERSON] для визначення базового місяця, вбачається, що борг з індексації заробітної плати перед [PERSON] за період з березня 2003 року по травень 2014 року включно у відповідача становить 93667,07 грн. (а. с. 5-8, 12-15). Натомість з наданого представниками відповідача розрахунку боргу з індексації заробітної плати [PERSON] вбачається, що за період з 6 березня 2003 року по 31 липня 2006 року сума нарахованої індексації становить 527,04 грн. В той же час з вказаного розрахунку вбачається, що починаючи з 1 серпня 2006 року позивачу нараховувалась індексація випереджаючим шляхом на підставі підвищення заробітної плати [PERSON], внаслідок чого з 1 серпня 2006 року до теперішнього часу у ПАТ «ММК імені Ілліча» відсутня заборгованість перед позивачем з індексації заробітної плати (а. с. 33). На підставі п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» в разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. А в разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції базовим місяцем вважається місяць, у якому мало місце таке підвищення. Враховуючи надані сторонами розрахунки індексації заробітної плати [PERSON] за спірний період, суд вважає розрахунки, що були надані позивачем, такими, що не підтверджені відповідними доказами, тому не можуть бути взяті до уваги. Натомість розрахунки «ММК імені Ілліча» підтверджуються первинними документами, наданими суду за спірний період, як то довідками про нараховану позивачу заробітну плату, наказами по підприємству відповідача про підвищення заробітної плати працівникам комбінату (а. с. 44, 48-77). З огляду на викладене суд погоджується з розрахунками представників «ММК імені Ілліча» та бере їх до уваги при вирішенні наявного спору, як такі, що виконані на підставі первинних документів та згідно до затвердженого «Порядку проведення індексації грошових доходів населення». Однак суд відхиляє посилання представників відповідача на те, що підвищення позивачу заробітної плати «ММК імені Ілліча» проводив випереджаючим шляхом за період з 6 березня 2003 року по 31 липня 2006 року з урахуванням прогнозованого рівня інфляції. До такого переконання суд приходить з огляду на те, що ч. 5 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» набрала чинності 31 березня 2005 року на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» та деяких інших законодавчих актів України». При цьому зміни до «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, в частині можливості нараховувати заробітну плату випереджаючим шляхом, враховуючи прогнозований рівень інфляції, були внесені на підставі Постанови Кабінету Міністрів від 17 травня 2006 року № 690 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення», що набрала чинності 25 травня 2006 року, та за якою було «Порядок проведення індексації грошових доходів населення» доповнено абзацами 4, 5, 6 та 7, де було визначено порядок підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції. Таким чином механізм реалізації положень ч. 5 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» було введено у дію лише з 25 травня 2006 року. Суд зазначає при цьому, що заборгованість з індексації заробітної плати за період з березня 2003 року по серпень 2006 року в сумі 527,04 грн. утворилась у відповідача до практичної реалізації положень ч. 5 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» на підставі «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», що підтверджується наданим представниками ПАТ «ММК імені Ілліча» розрахунком. На підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що заробітна плата позивача підвищувалась відповідачем випереджаючим шляхом за період з 6 березня 2003 року по 31 липня 2006 року із урахуванням прогнозного рівня інфляції при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією. Зазначене свідчить про наявність факту порушення трудового законодавства в частині невиплати позивачу індексації заробітної плати за вказаний період, бо доказів фактичної виплати суми з розмірі 527,04 грн. позивачу представниками відповідача не було надано. При цьому суд погоджується з доводами представників «ММК імені Ілліча» щодо відсутності боргу з індексації перед позивачем, починаючи з 1 серпня 2006 року, тому суд дійшов висновку, що відповідач виплачував у відповідності до положень ч. 5 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» позивачу випереджаючим шляхом заробітну плату з урахуванням прогнозного рівня інфляції, починаючи з 1 серпня 2006 року, оскільки доказів зворотнього позивачем не було надано. На підставі переліченого суд встановив, що розмір заборгованості з індексації заробітної плати у ПАТ «ММК імені Ілліча» перед позивачем становить 527,04 грн., що утворилась за період з березня 2003 року по серпень 2006 року. Враховуючи, що згідно положень наведених нормативних актів індексація заробітної плати разом із компенсацією входять до структури заробітної плати, з якої проводяться відрахування податків та обов'язкових платежів, які не зазначені у наданому представниками відповідача розрахунку, то суд приходить до висновку, що при виплаті відповідачем позивачу відповідних сум належить утримати з вказаних сум передбачені законом податки і обов'язкові платежі. Суд при цьому зазначає, що строки звернення до суду із вказаним позовом позивачем не було пропущено, бо індексація входить до структури заробітної плати, а стягнення заборгованості по заробітній платі не обмежується строком давності. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Тривалість порушення трудових прав [PERSON] з боку «ММК імені Ілліча» свідчить про наявність моральних страждань позивача, а позбавлення останнього частини заробітної плати вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За змістом ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Таким чином, враховуються вимоги розумності і справедливості, суд на підставі встановлених обставин справи вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення на його користь з відповідача моральної шкоди в сумі 2000 грн. є такими, що підлягають частковому задоволенню, тобто в розмірі 250 грн., бо саме у цій сумі відповідатимуть глибині душевних страждань [PERSON] внаслідок порушення його трудових прав. На підставі переліченого заявлені позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача за період з 6 березня 2003 року по 1 серпня 2006 року боргу з індексації заробітної плати в сумі 527,04 грн. з утриманням з вказаних сум при виплаті передбачених законом податків та обов'язкових платежів і зборів та моральної шкоди в сумі 250 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн., від сплати якого за законом позивача звільнено.

Outcome: partial