Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 54149,82 грн., яка складається з: 21854,73 грн. - загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту), 32295,09 грн. - заборгованості за пенею та комісією. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що 18.01.2018 року [PERSON] звернувся до позивача з анкетою-заявою до договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] , а також своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію банку та погоджується з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі зарезервувавши та відкривши поточний рахунок № [NUMBER] та встановивши ліміт використання кредиту в розмірі 9500 грн. У зв`язку з порушенням умов договору про надання банківських послуг від 18.01.2018 року у [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» виникла заборгованість в розмірі 54149,82 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою від 05.06.2020 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином, поштовою кореспонденцією (ухвала, копія позовної заяви) з штриховим ідентифікатором №730007876387, які повернулись до суду не врученими з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що не дало змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення та повісткою-повідомленням для [PERSON] від 03.08.2020 року розміщеною на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позовну заяву у строк встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі відповідач не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі, інших заяв та клопотань не подавав. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено з оглянутої судом анкети-заяви [PERSON] до Договору про надання банківських послуг від 18.01.2018 року вбачається, що відповідач зокрема просив відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору. Погодився з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку. Погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати та збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту про що банк повідомлятиме його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. В наданому розрахунку заборгованості, яким позивач обґрунтовував свої вимоги зазначено, що станом на 06.03.2020 року [PERSON] має заборгованість за договором б/н від 18.01.2018 року у розмірі 54149,82 грн., яка складається з: 21854,73 грн. - загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 32295,09 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). З вказаних норм Цивільного кодексу України слідує, що істотними умовами кредитного договору є предмет, строк повернення та його ціна (розмір процентів). За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи і згідно з ч. 2 ст. 13 ЦПК України це не є обов`язком суду. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. За правилами встановленими п/п 1 п. 6 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою правління НБУ від 04.07.2018 №75 (далі за текстом Положення) банк зобов`язаний забезпечити документування всіх операцій, що здійснюються його відокремленими підрозділами (складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку). Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 42 є первинні документи. Пунктами 45, 46, 50, 51, 52 Положення встановлено, що первинні документи банку (паперові та електронні) залежно від виду операції та типу контрагентів класифікують за такими ознаками: за місцем складання: зовнішні (одержані від клієнтів, державних виконавців та інших банків); внутрішні (оформлені в банку); за змістом: касові; меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій). Касовими документами оформляються операції з готівкою. Касові документи оформляються відповідно до вимог, визначених нормативно-правовими актами Національного банку України щодо організації касової роботи в банках України. Меморіальні документи застосовуються банком для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України. Первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; найменування банку, від імені якого складений документ; зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції Банк має право самостійно визначати інші додаткові реквізити первинних документів у паперовій/електронній формі. Первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку. Згідно п. п. 60, 62 Положення особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Проте, виписок операцій по банківському рахунку відповідача або інших первинних документів, які б підтверджували видачу/перерахування кредитних коштів, здійснення інших операцій по рахунку, наявність заборгованості та її розмір, позивачем суду не надано. Як вбачається з копії анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, остання не містить відомостей про укладення відповідачем кредитного договору від 18.01.2018 року та отримання ним кредитних коштів, а також будь-яких даних про суму кредиту, чи кредитний ліміт, даних про строк кредитування. Вказана анкета-заява містить лише прохання позивача відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку. Будь-яких додатків до Анкети-заяви, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту погоджених та підписаних з відповідачем позивачем не надано. Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості та довідка від 06.03.2020 року не є безспірними доказами існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено факт укладення кредитного договору з відповідачем. Інших доказів на підтвердження обставин щодо фактичного надання відповідачу кредитних коштів, їх розміру, дати видачі, строку користування та повернення заборгованості відповідачем до матеріалів справи не додано. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Універсал Банк» є недоведеними, необґрунтованими, в зв`язку з чим не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою в задоволенні позову судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed