Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що квартира [ADDRESS] належить йому на праві власності. Крім нього, в квартирі зареєстровані його колишня дружина - [PERSON] , та їх син - [PERSON] . В 2013 році відповідач зареєстрував шлюб з [PERSON] , після чого залишив спірну квартиру, забравши всі свої речі, і більше до неї не повертався. Місце фактичного проживання відповідача йому невідоме. Комунальні платежі відповідач не сплачує, участі в утриманні житла не приймає. Однак, комунальні послуги нараховуються по кількості зареєстрованих, які йому (позивачу) доводиться сплачувати понад сім років. Окрім того, на ім`я відповідача приходить поштова кореспонденція від кредиторів, суду, які його викликають, розшуковують через невиконані зобов`язання. Позивач подав заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. В разі неявки відповідача до суду не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи. До суду відповідач не з`явився, про день, час та місце слухання справи сповіщався згідно цивільного процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов, до суду не подавав. Враховуючи відсутність відповідача, заяви про розгляд справи у його відсутність, чи відкладення розгляду справи з поважних причин, відзиву на позов, суд вважає за можливе прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим до матеріалів справи в заочному порядку. Третя особа до суду не з`явилася, про день, час та місце слухання справи сповіщалась згідно цивільного процесуального законодавства, пояснення не подавала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 16.04.2021 року. 19.04.2021 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 23.04.2021 року здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані відповідача. 27.04.2021 року надійшла відповідь з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Згідно ухвали суду від 30.04.2021 року у даній справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 31.05.2021 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду. По даній справі відповідач неодноразово викликався до суду за повідомленою позивачем адресою, однак жодного разу до суду не з`явився. В суді встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджено Свідоцтвом про право власності на квартиру від 14.07.1999 року. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 1969 року. Мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного народного суду м. Києва від 21.11.1991 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 13.08.2015 року складено актовий запис № 300 про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , з 21.02.1991 року по теперішній час. Крім відповідача в квартирі зареєстровані позивач та третя особа. З Актів про не проживання особи за місцем реєстрації від 20.05.2020 року, 03.08.2020 року, 09.10.2020 року, 07.12.2020 року, 04.02.2021 року та 08.04.20221 року убачається, що [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] . Акти підписані сусідами, та засвідчені головою правління ЖБК «Надія». Статтею 316 Цивільного кодексу України визначено - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору. Згідно статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до частини 1 статі 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, зокрема статтею 1 Першого протоколу до неї (1952 року) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено і в статті 41 Конституції України, в якій гарантовано право кожному володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. По даній справі встановлено, що відповідач в спірній квартирі не проживає. Відсутні і будь-які дані щодо не проживання відповідача в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в його проживанні. Будь-яких доказів на спростування доводів позивачів, відповідач до суду не надав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач до суду не з`явився, та не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved