Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» та просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» суму матеріальних збитків у розмірі - 39488,50грн.; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» суму пені у розмірі - 8750,22грн.; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» суму моральної шкоди у розмірі 5000,00грн.; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» судові витрати; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» суму висновку автотоварознавчого дослідження у розмірі 885,60грн. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 19 листопада 2014 року о 18год. 00хв. трапилось ДТП на трасі Київ-Харків-Довжанський. [PERSON] (Позивач по справі) разом зі своєю дружиною - [PERSON], 19.11.2014р. о 18год. 00хв., рухався на автомобілі марки ВАЗ 217230, державний номер [NUMBER], по трасі Київ-Харків у напрямі міста Люботин. В районі селища Рай-Оленівка Позивач пригальмував, для того щоб пропустити вантажний автомобіль (фуру) державний номер ВС 76-51, що здійснювала поворот у напрямі міста Харків, навпроти авто заправки «WOG». Також, на узбіччі розвороту, стояв ще однин вантажний автомобіль (фура), яка була поломана. В цей час трапилося зіткнення, тобто автомобіль Renault symbol, державний номер [NUMBER], здійснив удар в задню частину автомобіля Позивача, внаслідок аварії постраждала дружина Позивача та автомобіль Позивача зазнав механічних ушкоджень. Вказані обставини встановлені Постановою Харківського районного суду Харківської області від 22.12.2014р. в справі про адміністративне правопорушення № 635/10991/14-п. Відразу після ДТП, 19.11.2014р. о 18год. 10хв., [PERSON] сповістив робітників ДАІ ГУ МВС України в Харківській області та СК «Україна» за телефоном (+38044-364-00-86), так як визнаного винного у ДТП [PERSON] цивільна відповідальність застрахована в ПрАТ СК «Україна». 22 листопада 2014 року, Позивач відправив до СК «Україна» по електронній пошті заяву постраждалого, а 24 листопада 2014 року всі інші необхідні документи, а саме: довідку про ДТП, копію паспорту [PERSON]І та [PERSON], копію посвідчення водія, копія технічного паспорту автомобіля, копію страхового полісу на автомобіль марки ВАЗ 217230 ЗНГ, державний номер [NUMBER]. Так як, ПрАТ СК «Україна» знаходиться у м. Київ і свого філіалу у м. Харків не має, то Позивачу довелося звернутися до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. [PERSON] з метою проведення висновку, щодо встановлення вартості пошкоджень його автомобіля від ДТП. 25 листопада 2014 року працівником інституту судових експертиз ім. Засл. проф. [PERSON] - [PERSON] було проведено дослідження автомобіля Позивача, після чого 27 січня 2015 року було видано висновок про пошкодження, згідно якого вартість матеріального збитку склала 39488,50грн. 04 лютого 2015 року, Позивач електронною поштою відправив до ПрАТ СК «Україна» копію Висновку, копію Постанови Харківського районного суду Харківської області та заяву про страхове відшкодування. Відповіді від ПрАТ СК «Україна» надходили тільки за електронною поштою, але чіткою відповіді щодо відшкодування не надавалося, що змусило Позивача 14.05.2015р. звернутися зі скаргою на дії страхової компанії до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. 18 червня 2015 року Позивач отримав письмову відповідь від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг за № 4965/13-12 від 10.06.2015р., згідно якої, Позивачу стало відомо, що 30.04.2015р. було анульовано дію ліцензії ПрАТ «СК «України» за систематичні порушення вимог законодавства, що не звільняє ПрАТ «СК «України» від обовязку виконувати свої зобовязання за укладеними договорами (полісами) страхування. Проте, станом на 08.07.2015р. ані письмового повідомлення, ані страхового відшкодування Позивач не отримав, що змусило його звернутися до суду з відповідним позовом для захисту своїх цивільних прав. Позивач в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у разі неявки відповідача не заперечував проти розгляду справи при заочному розгляді (а.с.34). Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час, день та місце слухання справи повідомлявся рекомендованою кореспонденцією (а.с.41, 47). З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку про доцільність часткового задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 19 листопада 2014 року о 18год. 00хв. трапилось ДТП на трасі Київ-Харків-Довжанський. [PERSON] (Позивач по справі) разом зі своєю дружиною - [PERSON], 19.11.2014р. о 18год. 00хв., рухався на автомобілі марки ВАЗ 217230, державний номер [NUMBER], по трасі Київ-Харків у напрямі міста Люботин. В районі селища Рай-Оленівка Позивач пригальмував, для того щоб пропустити вантажний автомобіль (фуру) державний номер ВС 76-51, що здійснювала поворот у напрямку міста Харків, навпроти авто заправки «WOG». Також, на узбіччі розвороту, стояв ще однин вантажний автомобіль (фура), яка була поломана. В цей час трапилося зіткнення, тобто автомобіль Renault Symbol, державний номер [NUMBER], здійснив удар в задню частину автомобіля Позивача, внаслідок аварії постраждала дружина Позивача, а автомобіль Позивача зазнав механічних ушкоджень (а.с.7, 8). Вказані обставини встановлені Постановою Харківського районного суду Харківської області від 22.12.2014р. в справі про адміністративне правопорушення № 635/10991/14-п та на підставі ч. 3 ст. 61 ЦПК України вищевикладені обставини не підлягають доказуванню. Згідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом рішення - Закон), потерпілими за цим законом є юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок ДТП з використанням транспортного засобу. У відповідності до ст. 3 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно до ст. 6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховою сумою є грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000 грн. на одного потерпілого. За ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки є, крім іншого, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. На підставі ст. 34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик зобов'язаний направити свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи. У відповідності до ч. 1 ст. 36 Закону страховик,

Outcome: partial