Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивував тим, що з відповідачкою [PERSON] він перебував у шлюбі з 25 квітня 1998 року, від якого мають двох синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Шосткинського міськрайсуду від 14.03.2011 року з нього стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь відповідачки на утримання дітей до їх повноліття, починаючи стягнення з 02.02.2011 року. З березня 2011 року він добровільно утримував синів, на канікулах та вихідних діти проживали з ним, також він купував їм одяг, взуття, їжу та канцелярські приналежності. Але в грудні 2012 року йому стало відомо, що з призначеної йому 10.04.2012 року пенсії по інвалідності 3-ї групи, проводяться утримання на користь відповідачки аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу, щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання синів на підставі постанови відділу Державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області. З 10.04.2012 року відповідно до висновку МСЕК позивачу була встановлена 3-я група інвалідності до 10.04.2014 року, проте державним виконавцем не був перевірений його фінансовий стан, не вжиті заходи примусового виконання рішення суду, не була запитана інформація про наявність коштів на рахунках з часу призначення пенсії, тому вважає, що його вини у наявності заборгованості немає. Таким чином, загальний розмір аліментів, який стягується з позивача ставить його у скрутне матеріальне становище, тому просить суд звільнити його від сплати заборгованості за аліментами та зменшити розмір аліментів до 500 грн. щомісячно на обох дітей. В судовому засіданні позивач, його представники [PERSON] і [PERSON] підтримали позов, обгрунтувуючи тими ж обставинами. Відповідачка та її представник позов не визнали в повному обсязі зазначивши, що відповідач знав про стягнення з нього аліментів, мав можливість до їх сплати, однак умисно їх не сплачував у зв'язку з чим виникла заборгованість по аліментам, тому відповідачка була вимушена звертатися до Шосткинського управління праці та соціального захисту населення для одержання допомоги на дітей. Третя особа, відділ державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції просили справу розглядати у відсутність їх представника, у вирішенні позову покладались на розсуд суду. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи і зібрані докази, суд дійшов, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Частинами другою і третьою статті 197 СК України визначено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок не пред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно п. п. 3, 4 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших утриманців. Аналогічні положення містяться в роз'ясненні Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05. 2006 року. Згідно ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів визначених судом, може бути в подальшому збільшений ( зменшений) за заявою отримувача чи платника аліментів. Судом встановлено і ніким не заперечувалось, що дійсно позивач з відповідачкою перебували у шлюбі з 25 квітня 1998 року, від якого мають двох синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] які мешкають з матір,ю, відповідачкою у справі та знаходяться на її утриманні ( а. с. 10,11). Згідно рішення Шосткинського міськрайонного суду від 14.03.2011 року, з [PERSON] стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], до їх повноліття, починаючи стягування з 02.02.2011 року та аліменти сплачувати матері [PERSON] ( а. с. 12). 15 квітня 2011 року, на виконання зазначеного рішення, судом видано відповідний виконавчий лист який звернуто до виконання ( а. с. 40 - 43). Також судом встановлено, що 26 травня 2011 року, позивачу [PERSON] була направлена вимога державного виконавця відповідно до якої, останнього було зобов'язано з'явитися до виконавчої служби для вирішення питання щодо подальшої сплати аліментів, однак до органів виконавчої служби він не з'явився ( а. с. 44). У серпні 2012 року та січні 2013 року, відповідачка [PERSON] зверталася до відділу ДВС з письмовими заявами з клопотаннями про надання на її адресу довідки про заборгованість по аліментам та вжити відповідних заходів по стягненню заборгованості по аліментам або звернення до правоохоронних органів з поданням про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів. Після чого постановою державного виконавця від 23.10.2012 року було звернуто стягнення аліментів на заробітну плату боржника ( а. с. 45 - 48). Відповідно оглянутої в судовому засіданні довідки до акта огляду МСЕК, у квітні 2012 року позивачу встановлено третю групу інвалідності загального захворювання на строк до травня 2014 року ( а. с. 13). Станом на 01.12.2012 року, заборгованість по аліментах позивача на утримання сина [PERSON] складає 7033,26 грн., сина [PERSON] - 5611 грн. по виконавчому листу № 2-375/11. ( а. с. 49, 51). Крім того судом встановлено, що у зв'язку з несплатою аліментів, відповідачка [PERSON] була вимушена звертатися до Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міськради де в період з квітня по вересень 2012 року, вона перебувала на обліку та одержувала тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів ( а. с. 75, 76). Позицію позивача [PERSON] та його пояснення з приводу того, що він дізнався про хід здійснення виконавчих дій, лише після особистого звернення 20.09.2013 року до відділу ДВС Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області, суд вважає непереконливою, оскільки це спростовується матеріалами справи відповідно до яких, виконавчий лист 18.04.2011 року був звернений до виконання та 22.04.2011 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів з направленням її копії самому [PERSON] Крім того 26 травня 2011 року, позивачу [PERSON] була направлена вимога державного виконавця відповідно до якої, останнього було зобов'язано з'явитися до виконавчої служби для вирішення питання щодо подальшої сплати аліментів, однак до органів виконавчої служби він не з'явився (а. с. 38 - 44). Таким чином судом встановлено, що відповідач знав про рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, про що не заперечував в судовому засіданні, виконавчі документи про стягнення з нього аліментів були своєчасно подані для їх виконання, а сама заборгованість по аліментам виникла більш ніж за рік до встановлення йому 3-ї робочої групи інвалідності. Позивач [PERSON] має молодий вік, 3-ю робочу групу інвалідності та інших утриманців не має, на час виникнення заборгованості по аліментах він працював, про що сам також не заперечував в судовому засіданні, тобто мав можливість сплати аліментів, в даний час має постійний дохід у виді соціальної пенсії, будь-яких інших обставин які б мали істотне значення для виникнення заборгованості по аліментах позивач суду не навів, тому враховуючи встановлені обставини справи та співвіднісши вимоги сторін з діючим законодавством, суду дають підстави вважати позовні вимоги [PERSON] щодо звільнення від сплати заборгованості по аліментам та зменшення розміру аліментів безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed