Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним договором в сумі 366793,95 грн., а саме: 150000,0 грн. - борг за кредитом; 184522,79 грн. - по сплаті процентів; 20531,83 грн. - пені; 11739,33 грн. - штраф. Судові витрати просить покласти на відповідача. Відповідач у справі, [PERSON], звернувся до суду із зустрічною позовною заявою про визнання договору кредитування № 15/МК/2008-980 від 18.07.2008 р. недійсним. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Також представником позивача були надані до суду письмові пояснення, відповідно до яких [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 150000,0 грн. через ПОСТ-ТЕРМІНАЛ, шляхом вводу ним ПІН КОДУ кредитної карточки, яку він отримав разом із ПІН КОДОМ під час укладання договору. Оригінали документів, що підтверджують отримання [PERSON] грошових коштів, були вилучені правоохоронними органами. Представник відповідачів (позивача за зустрічним позовом) у судовому засіданні проти первісного позову заперечила, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала та пояснила, що [PERSON] не отримував ніяких коштів від установи банку, ніяких документів позивачем для отримання кредиту не подавалося. Договір кредитування був підписаний ним особисто, але фактично кошти отримав [PERSON] та цією особою з банком був укладений договір іпотеки з метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором. В зв'язку з тим, що договір кредитування є недійсним також після визнання цього договору недійсним буде припинене зобов'язання за договором поруки, укладеного з іншим відповідачем. ІІІ-тя особа до суду не з'явилася, подала письмові пояснення, згідно яких грошові кошти за договором кредитування, що був укладений з відповідачем [PERSON], були отримані ним особисто, а тому вважає, що договір кредитування № 15/МК/2008-980 від 18.07.2008 р. є недійсним. В судовому засіданні були досліджені докази: - розрахунок суми боргу за період з 31.07.2008 р. по 01.06.2014 р.; - копія кредитного договору № 15/МК/2008-980 від 18.07.2008 р., укладеного між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON]; - копія графіку повернення кредиту та сплати відсотків; - копія меморіального ордеру № 824 від 18.07.2008 р. на суму 150000,0 грн., виданих [PERSON]; - копія квитанції № 2 від 18.07.2008 р. без підпису позичальника, про перерахування 5250,0 грн. комісії; - копія договору поруки № 15/МК/2008-980 від 18.07.2008 р., укладеного між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON]; - копії претензій та поштового повідомлення про їх вручення із вимогою погасити заборгованість; - копія заявки на отримання кредиту, складеної [PERSON]; - звернення [PERSON] до ПАТ «КБ «Надра» щодо неотримання кредиту від 21.08.2014 р.; - копія звернення позивача [PERSON], в якому він визнає факт укладення ним з установою банку договору та інформує банк про те, що ІІІ-тя особа взяла на себе, за домовленістю із відповідачем, зобов'язання по сплаті боргу за кредитним договором; - копія договору про переведення боргу від 09.02.2012 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON], в якому йдеться про переведення боргу на [PERSON] за кредитним договором № 15/МК/2008-980 від 18.07.2008 р., укладеного між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON]; - копія листа банку від 13.02.2013 р. з пропозицією боржнику реструктуризації суми боргу; - копія звернення [PERSON] до позивача про отримання копій документів кредитної справи; - копія ухвали Світловодського міськрайонного суду від 15.03.2012 р. про залишення позовної заяви ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] та [PERSON] без розгляду в зв'язку із неявкою позивача; - копія договору іпотеки, укладеного між установою банка та ІІІ-ю особою, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 15/МК/2008-980 від 18.07.2008 р., укладеного між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON]; - письмові пояснення ІІІ-ї особи; - копія постанови судді Славутського міськрайонного суду від 28.03.2011 р. про надання дозволу на проведення виїмки оригіналів банківських документів по отриманню громадянами кредитів; - копія протоколу виїмки документів кредитної справи [PERSON] від 06.04.2011 р., згідно якого були вилучені документи, які надавалися позичальником з метою отримання кредиту; - письмові пояснення представника ПАТ КБ «Надра»; - копія службової записки від 12.11.2014 р., відповідно до якої банківські рахунки, відомості про належність яких витребовувалися судом, є внутрішньобанківськими рахунками та відповідачу не належать; - поточний звіт за операціями по поточному (картковому) рахунку з 01.01.2007 р. - 08.12.2014 р., відповідно до якого відбулося зарахування грошових коштів на рахунок [PERSON] в сумі 150000,0 грн. 18.07.2008 р. та їх зняття в цей же день, з використанням платіжної картки; - копія квитанції № 2 від 18.07.2008 р, з підписом позичальника, про перерахування 5250,0 грн. комісії; - копія чеку від 18.07.2008 р. про зняття готівки із використанням терміналу, в сумі 150000,0 грн.; - розрахунок сум пені та штрафу за період з 01.01.2014 р. по 01.07.2014 р. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні з достовірністю було встановлено, що [PERSON] уклав із установою банку договір кредитування, вказані обставини також були визнані представником відповідача [PERSON] Згідно умов договору, [PERSON] було отримано 150000,0 грн. Строк дії договору, відповідно до п. 1.3. Договору кредитування, до 18.07.2018 р. На обґрунтування позовних вимог щодо отримання відповідачем [PERSON] суми 150000,0 грн. позивачем за первісним позовом були надані належні і допустимі докази: копія квитанції № 2 від 18.07.2008 р. з підписом позичальника, про перерахування 5250,0 грн. комісії; копія чеку від 18.07.2008 р. про зняття готівки із використанням терміналу 150000,0 грн.; поточний звіт за операціями по поточному (картковому) рахунку з 01.01.2007 р. - 08.12.2014 р., відповідно до якого відбулося зарахування грошових коштів на рахунок [PERSON] в сумі 150000,0 грн. 18.07.2008 р. та їх зняття в цей же день, з використанням картки, оригінали яких були вилучені правоохоронними органами, що також підтверджено копіями процесуальних документів кримінальної справи. Також на спростування стверджень представника позивача щодо неподання відповідачем [PERSON] документів на отримання кредиту, позивачем була надана копія складеної [PERSON] заявки на отримання кредиту, та як слідує із протоколу виїмки від 06.04.2011 р., також в установі банку вилучалися й інші документи, які були надані позичальником для отримання кредиту: копія паспорту та ін. номера, анкету. Крім цього, згідно наданих відповідачем копії звернень до позивача, в лютому 2012 р. ним визнавався факт укладання та отримання кредиту, а також неможливості здійснити його погашення, на що кредитором була здійснена пропозиція реструктуризації суми боргу. Судом не може бути прийнятий до уваги договір переведення боргу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 09.02.2012 р., так як кредитором, відповідно до ст. 520 ЦК України, згода на заміну боржника у зобов'язанні не надавалася. Також судом не можуть бути прийняті до уваги пояснення ІІІ-ї особи щодо того, ким був отриманий кредит, так як у судовому засіданні знайшло підтвердження, що грошові кошти були отримані не іншою особою, а [PERSON], з використанням наданої останньому кредитної картки та пін - коду, а в правовідносинах, що склалися між банком та [PERSON], [PERSON] є іпотекодавцем, який передав належне йому майно для забезпечення виконання [PERSON] по кредитному договору своїх зобов'язань. Використання [PERSON] належної йому кредитної картки або суми кредиту на власний розсуд не дає підстав вважати про заміну сторони у зобов'язанні або те, що ці грошові кошти отримала інша особа за оспорюваним кредитним договором. На теперішній час боржник за зобов'язанням заборгував кредитору 366793,95 грн., а саме: 150000,0 грн. - борг за кредитом; 184522,79 грн. - по сплаті процентів; 20531,83 грн. - пені; 11739,33 грн. - штраф. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, у встановлені строки, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. ст. 549, 610, 611, 1048, 1054 ЦК України, боржник за кредитним договором повинен повернути суму отриманого кредиту, у строк встановлений договором, сплатити встановлені договором відсотки по ньому, а у разі порушення зобов'язання - сплатити штрафні санкції. Також кредитор, відповідно до ч. 2, ст. 1050, ст. 1054 ЦК України має право вимагати повернення боржником всієї суми боргу та належних до сплати відсотків достроково, у разі порушення боржником умов договору, прострочення повернення чергової частини суми. В зв'язку з чим, позовні вимоги щодо стягнення боргу з [PERSON] підлягають повному задоволенню. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, між кредитором та відповідачем [PERSON] укладається договір поруки, що відповідає ст. ст. 546-548, 553, 554 ЦК України. В разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, як то передбачено також умовами договорів. Як слідує із змісту позовної заяви, позивач просить стягнути з поручителя солідарно 366793,95 грн., а саме: 150000,0 грн. - борг за кредитом; 184522,79 грн. - по сплаті процентів; 20531,83 грн. - пені; 11739,33 грн. - штраф, за період з 01.07.2008 р. по 01.06.2014 р., в тому числі достроково борг та відсотки за користування кредитом. За змістом п. 5.3. Договору поруки, дія цього Договору закінчується виконанням боржником взятих на себе зобов'язань, чи виконанням цих зобов'язань поручителем. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1, ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, ч. 1, 2, ст. 554 ЦК України. Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Відповідно до ч. 1, ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, ч. 1, ст. 252 ЦК України. Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати, ст. ст. 251, 252 ЦК України. Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Під виконанням сторонами зобов'язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, «основне зобов'язання» - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору. Поручитель взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 18.07.2018 р., сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. У зв'язку з порушенням боржником графіка погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України право на односторонню зміну умов кредитного договору, надіславши 06.06.2014 р. вимогу, у тому числі поручителю, про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов'язаних із ним платежів протягом 3 - х днів. Заборгованість, з приводу якої заявлений позов у справі, виникла в боржника за період з 1 липня 2008 року до 01 липня 2014 року (часу звернення позивача до суду) у зв'язку з несплатою боржником поточних щомісячних платежів із погашення кредиту та процентів за користування ним. Умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Як вачається з графіка погашення кредиту, чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 18 - 20 чисел кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя. У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Разом із тим, правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань, та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань відповідно до ч. 4, ст. 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміється як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання чергового строку виконання основного зобов'язання. Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). Зазначені положення застосування вимог цивільного законодавства викладені в постанові ВС України № 6-53цс14 від 17.09.2014 р. Таким чином, позовні вимоги до поручителя повинні бути задоволені частково, а саме, в межах строку дії поруки за останні шість місяців, що передували зверненню позивача до суду, з 01.01.2014 р. по 01.07.2014 р., у наступному розмірі: 7263,94 грн. - борг за кредитом; 10861,94 грн. - по сплаті процентів; 17583,12 грн. - пені; 906,30 грн. - штраф. Враховуючи викладені обставини, у відповідності до ст. ст. 14, 15, 16 ЦК України, позовні вимоги позивача за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, а цивільне право - захисту. З огляду на те, що у судовому засіданні було встановлено, що грошові кошти отримані [PERSON] з використанням пост - терміналу та кредитної карточки з наданим йому пін - кодом, а тому підстави для задоволення зустрічного позову про визнання кредитного договору недійсним відсутні. Судові витрати по справі повинні бути покладені на відповідачів.

Outcome: partial