Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, згідно якого просить суд зобов'язати [PERSON] привести за власні кошти в первинний стан самовільно реконструйовану квартиру №21, яка розташована в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача судові витрати, зазначаючи, що позивач самовільно виконала роботи щодо реконструкції балкону вказаної квартири, чим значно погіршила житлово-побутові умови мешканців будинку. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04.10.2016 року, позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради задоволено. Зобов'язано [PERSON] власними силами та за власний рахунок привести у первинний стан самовільно реконструйовану квартиру №21, розташовану по [ADDRESS] та вирішено питання про розподіл судових витрат. Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.04.2017 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 04.10.2016 року було скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд. Позивач, будучи сповіщеним належним чином, до суду не з'явився, надавши судові письмову заяву, згідно якої позов підтримує у повному обсязі, просить суд його задовольнити та справу розглянути за відсутності представника позивача на підставі наданих суду доказів, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] заперечували проти задоволення позову, зазначаючи, що всі дозвольні документи отриманні, тому здійснені роботи по реконструкції існюючого балкону не є самовільними. Третя особа [PERSON] підтримав позовну заяву та просив задовольнити позовні вимоги, зазначаючи, що позивач самовільно виконала роботи по реконструкції балкону, чим значно погіршила його житлово-побутові умови. Враховуючи заяву представника позивача [PERSON] про розгляд справи на підставі наданих суду доказів у відсутноті представника позивача, суд ухвалив про розгляд справи за його відстуністю. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволеню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 629/1000 квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, номер у реєстрі нотаріальних дій: 1-6765 від 02.12.2004 року. Відповідно до технічного паспорту станом на 28.10.2004 року загальна площа квартири складала 78 кв. м., житлова площа - 51,1 кв. м., балкон - 1,1 кв. м. [PERSON] самовільно виконала роботи по реконстукції вказаної квартири зі збільшенням площі існуючого балкону у 2005 році. Внаслідок реконструкції збільшилася площа балкону шляхом створення веранди площею 9,7 кв. м., зі збільшенням загальної площею до 86,6 кв. м. Реконструкція була здійснена без отримання дозвільних документів у встановленому законом порядку. Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 22.06.2015 року №222 [PERSON] зобовязано до 29 червня 2015 року привести самовільно реконструйовану квартиру [ADDRESS] у первинний стан, згідно з проектом забудови. Проте вказане розпорядження нею виконано не було. Згідно з листом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 04.03.2016 року станом на березень 2016 року [PERSON] вимоги приписів комунального підприємства «ЖКС «Порто-Франківський» від 15 та 18 травня 2015 року не виконала, чим порушила підп. «а» п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної дяльності». Разом з тим, згідно звіту № 18-Т320/11, технічнчий стан основних конструкцій квартири № 21 є задовільний, проведена реконструкція не вплинула на технічний стан житлового будинку в цілому. Таким чином, судом встановлено, що права інших осіб при проведенні реконструкції порушені не були, при цьому ані позивач, ані третя особа клопотань про призначення судової будівельно-технічної експертизи для вирішення такого питання, не заявляли. Враховуючи принципи змагальності цивільного процесу, суд вважає вказану обставину доведеною. Крім того, згідно Декларації про готовність до експлуатації об'єкта №ОД142162651279 зареєстрованої Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 21.09.2016 року, відповідач сдала реконструйовану квартиру до експлуатації. Таким чином, станом на теперешній час, спірна квартира не може вважатись такою, що реконструйована самовільно. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.10.2016 року відповідачем зареєстровано право вланості на реконструйовану квартиру. З наведеного випливає, що у позивача виникло зареєстроване у встановленому законом порядку право приватної власності на реконструйовану квартиру, тому задоволення позову стане підставлою для позбавлення відповідача права власності в спосіб, що не передбачений законодавством України. Згідно ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Суд, враховуючи презумпцію правомірності актів органів державної влади та місцевого самоврядування, враховуючи відсутність відомостей щодо звернення до суду із позовом про скасування вказаних дозвольних документів, доходить до висновку про те, що на теперішний час квартира не є самовільно реконструйованою, підстави для застосування положень ст. 376 ЦК України відстуні, а відтак відмовляє в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed