Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Позивач, звернувся до суду із позовом 18.11.2020 року, про стягнення на його користь з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 41716 гривень 81 копійку. В обґрунтування позову зазначає, що він перебував в трудових відносинах із відповідачем з 23.01.2013 року, 26.10.2020 року був звільнений за власним бажанням за ч.3 ст.38 КЗпП України, в день звільнення отримав трудову книжку, розрахункових документ із зазначенням належних виплат за жовтень 2020 року в сумі 28279,10 гривень, також, на цьому ж документі бухгалтером підприємства було зазначено власноруч суму заборгованості по зарплаті за серпень та вересень 2020 року, на загальну суму 41716,81 гривень. Остаточний розрахунок проведений не був в день звільнення, його запевняли, що розрахунок буде проведений впродовж 3-х днів, але станом на день подання позову, виплата проведена не була. Ухвалою судді від 23.11.2020 року визначено вказану справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, у відповідності до вимог ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України. У наданий в ухвалі час від сторін заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні не надходило. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач позовну заяву з додатками отримав, що підтверджується матеріалами справи. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив, відповідно до вимог ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено, на виконання ухвали суду надано довідку про розмір середнього заробітку та розмір заборгованості. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, встановив наступне. Позивач [PERSON] , 23.01.2013 року був прийнятий на роботу у заготівельно-зварювальний цех №9 обрубувачем, зайнятим обробленням литва та зварних виробів образивними кручами та пневматичним інструментом 3 розряду, з 03.09.2018 року був переведений у заготівельно-зварювальному цеху №01 обрубувачем, зайнятим обробленням литва та зварних виробів образивними кругами та пневматичним інструментом 4 розряду, з 03.12.2018 року переведений у заготівельно-зварювальному цеху №01 на заготівельну дільницю обрубувачем зайнятим обробленням литва та зварних виробів образивними кругами та пневматичним інструментом 4 розряду. Звільнений 26.10.2020 року за власним бажанням на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. Зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки. Відповідно до вимог статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідачем у встановлений ухвалою строк подано довідку про розмір заборгованості по заробітній платі, а саме відповідно до довідки №245/1067 від 03.12.2020 року розмір заборгованості по заробітній платі звільненого працівника [PERSON] складає 41716,81 гривні, а саме, за серпень 6547,83 гривні, вересень 6889,88 гривень, жовтень 28279,10 гривень ( в тому числі, вихідна допомога та компенсація за невикористану відпустку). Дана сума заборгованості не виплачена, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Нормами п. 171.1 ст. 171 та 14.1.180 ст. 14 Податкового Кодексу України та ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування врегульовано порядок утримання податків з будь-яких виплат на користь громадян України, і суди не є суб`єктами, уповноваженими надавати тлумачення вимог чинного законодавства. Оскільки, суд не є податковим агентом, тому обов`язок відрахувати зазначені податки і збори закон покладає на роботодавця. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову за вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі, враховуючи задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, тобто в розмірі 840,80 гривень, розмір судового збору визначається на момент подачі позову.

Outcome: approved