Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача в якому зазначив, що він є членом автокооперативу по експлуатації відкритих стоянок «Десна», за ним закріплене місце [NUMBER] та він є власником металевого боксу, який розташований на вказаному місці. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу йому належить автомобіль марки «ВАЗ 21051» 1986 року випуску, д.н.з. [NUMBER]. 03.10.2017 року він прибув на місце стоянки свого автомобілю та виявив те, що з належного йому металевого боксу його автомобіль викрадено. Про дану обставину було негайно було поліцію та відповідача. Посилаючись на те, що відповідачем не було забезпечено схоронності його транспортного засобу та порушено вимоги статуту і норми чинного законодавства України, просив стягнути з останнього збитки у розмірі вартості викраденого майна, які складають 50 000 грн.. В судовому засіданні, яке відбувалося 04.06.2018 року позивач підтримав свої вимоги та просив їх задовольнити. Вказував на те, що відповідач, під час направлення на адресу суду відзиву на позовну заяву, не дотримався вимог процесуального законодавства щодо одночасного направлення на його адресу відзиву, разом із його направленням до суду. Зазначав, що йому необхідний час для підготовки відповіді на відзив та для подачі доказів на спростування позиції, вказаній у відзиві. В подальшому, позивачем було подано відповідь на відзив та клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, про відсутність яких, було зазначено у відзиві відповідача. 03.07.2018 року позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Надав суду відзив на позовну заяву від 25.04.2018 року в якому вказував на відсутність в діях кооперативу вини щодо завдання позивачу збитків. Відмітив, що позивачем не доведено розмір заподіяних збитків та вказував на необхідність зупинення провадження у справі до завершення розслідування кримінального провадження, відкритого за заявою позивача. Справу просив розглядати за його відсутності та відмовити в задоволенні позовних вимог. Повно та всебічно дослідивши в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із матеріалів справи, позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить транспортний засіб марки «ВАЗ 21051» д.н.з. [NUMBER], 1986 року випуску. Позивач є членом автокооперативу по експлуатації відкритих стоянок «Десна», за ним закріплене місце [NUMBER] та він є власником металевого боксу розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідною довідкою відповідача. Належний позивачу транспортний засіб зберігався у гаражному боксі позивача на території автокооперативу. Зі змісту позовної заяви убачається та не заперечується відповідачем, що позивач вчасно вносить членські внески, які визначені відповідачем та складає 150 грн. на місяць. 03.10.2017 року позивач, прийшовши на територію автокооперативу та виявив, що належний йому транспортний засіб викрадено невідомою особою із належного йому гаражного боксу. Після виявлення викрадення транспортного засобу, позивач повідомив про даний факт правоохоронні органи. Дане повідомлення внесено до ЄРДР за №12017100050009205 за ч.2 ст. 289 КК України, за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом. З довідки СВ УП ГУНП у м. Києві від 15.02.2018 року встановлено, що в період часу із 12.09.2017 року по 03.10.2017 року, невстановлена особа, перебуваючи на території охоронюваного гаражного кооперативу [ADDRESS], незаконно заволоділа автомобілем марки «ВАЗ 21051», д.н.з. [NUMBER], бежевого кольору, 1986 року випуску, що знаходилася в гаражному приміщенні [NUMBER] (а.с.16). Позивач стверджує, що відповідач не виконав взятого на себе обов'язку щодо забезпечення схоронності його транспортного засобу, оскільки не забезпечив облік автомобілю при його виїзді з території стоянки, не забезпечив контрольно - пропускний режим доступу до автостоянки осіб, що входить до завдання діяльності кооперативу. Вважає, що такі дії призвели до завдання позивачу збитків, який він оцінює у розмірі 50 000 грн. - вартості викраденого транспортного засобу. Відповідно до п. 2.5 статуту відповідача, кооператив надає послуги щодо зберігання транспортних засобів громадян - членів кооперативу. Підпунктом «а» п.3.2 статуту визначено, що кооператив зобов'язаний вести облік автотранспорту, що належить як членам кооперативу, так й іншим громадянам, які користуються тимчасово вільними місцями, а також здійснювати облік автотранспорту при виїзді та по поверненню на автостоянку. Підпунктом «и» п.3.2 статуту визначено, що кооператив несе відповідальність за нанесення збитків з боку кооперативу його членам у випадку: крадіжок, розукомлектування та пошкодження транспортних засобів на автостоянках кооперативу. В судовому засіданні було досліджено наданий відеозапис з відеокамер, які розташовані на території автостоянки та здійснений у день його викрадення. З досліджуваного доказу убачається, що невстановлена особа 12.09.2017 року о 21 годині, безперешкодно заходить на територію автокооперативу. О 21 год. 06 хв. транспортний засіб безперешкодно залишає територію автокооперативу, оскільки на контрольно - пропускному пункті немає охоронця, який веде облік автомобілів, які виїжджають з території, а шлагбаум на воротах відкритий. Враховуючи характер спірних правовідносин, які склалися між позивачем та відповідачем, то відповідач узяв на себе зобов'язання з приводу охорони майна членів кооперативу, в т.ч. і позивача, та фактично надає послуги по збереженню такого майна, за які члени кооперативу сплачують обумовлену грошову винагороду, яка становить 150 грн. на місяць. Доказів належного виконання позивачем свого обов'язку по сплаті членських внесків матеріали справи не містять, однак відповідач не заперечує такого факту належного виконання ним свого обов'язку по сплаті членських внесків. Відповідно до частини першої статті 937 ЦК України договір зберігання укладається в письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем. Відповідач не заперечує факту того, що автомобіль позивача був поставлений на стоянку в гаражний бокс на зберігання. Окрім того виходячи із досліджуваних доказів убачається, що транспортний засіб дійсно перебував на зберіганні у відповідача. Пунктом 2 ст. 977 ЦК України визначено, що договір зберігання транспортного засобу поширюється також на відносини між гаражно-будівельним чи гаражним кооперативом та їх членами, якщо інше не встановлено законом або статутом кооперативу. Відомостей про те, що статутом кооперативу встановлено інше, матеріали справи не містять. За змістом ст. 950 ЦК України за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Професійний зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця. Зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі після закінчення строку зберігання лише за наявності його умислу або грубої необережності. Частиною 1 ст. 951 ЦК України визначено, що збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: 1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; 2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість. Відповідно до ч.2 ст. 977 ЦК України за договором зберігання транспортного засобу в боксах та гаражах, на спеціальних стоянках зберігач зобов'язується не допускати проникнення в них сторонніх осіб і видати транспортний засіб за першою вимогою поклажодавця. Встановлених вимог закону та положень статуту, відповідач не виконав. Як убачається із звіту про незалежну оцінку автомобіля марки «ВАЗ 21051», д.н.з. 39-437КЕ, ринкова вартість вказаного автомобілю станом на 12.06.2018 року становить 49 300 грн.. Частиною 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. На думку суду, не заслуговують на увагу позиція сторони відповідача про те, що розгляд справи слід зупинити до завершення розгляду кримінального провадження № 12017100050009205. Суд приходить до такого висновку у зв'язку із тим, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються приписами цивільного законодавства та нормами статуту відповідача і пов'язані з виконанням фактично договірних відносин з приводу зберігання майна. Жодних доказів про те, що відповідач виконав взяті на себе зобов'язання по схоронності транспортного засобу та забезпечення контрольно - пропускного режиму на автостоянці, матеріали справи не містять. В той же час, факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань, які визначені статутом кооперативу, зафіксовані на камерах відеоспостереження, які розташовані на території кооперативу. Враховуючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в частині стягнення з відповідача на користь позивача 49 300 грн. - доведеної ринкової вартості викраденого майна. Інші наявні в матеріалах справи докази, висновків суду не спростовують. На підставі викладеного та

Outcome: partial