Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просив визнати недійсним державний акт на право власності на земельну з кадастровим номером 3211000000:01:086:0080, виданий на ім`я [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію. Ухвалою суду від 19.11.2019 відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 09.12.2019. Відповідачу було запропоновано до 05.12.2019 подати відзив на позовну заяву, а третій особі роз`яснено, що вона має право протягом 15 днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі або протягом 15 днів з дня отримання відзиву на позов надати (надіслати) суду свої пояснення щодо позову або відзиву з викладеними в них аргументами і міркуваннями на підтримку або заперечення проти позову. 02.12.2019 відповідач подала до суду відзив на позов, в якому позову не визнала та просить у його задоволенні відмовити в зв`язку з його безпідставністю. З огляду змісту відзиву судом встановлено, що при подачі позовної заяви позивачем було невірно зазначено анкетні дані відповідача: замість [PERSON] було зазначено [PERSON] . Сторони погодилися про необхідність заміни особи відповідача відповідно до її прізвища, імені та по батькові. Третя особа вимогу суду про витребування доказів не виконала без поважних причин. 09.12.2019 відповідач у підготовчому засіданні подала заяву про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Переяславську міську раду. Заяву обґрунтовує тим, що позивач мав у користуванні 0,06 га землі, однак йому було надано дозвіл на розробку технічної документації на земельну ділянку площею 0,10 га. Прийняття такого рішення міською радою нічим не аргументовано, а тому встановлені судом обставини в подальшому можуть вплинути на права та обов`язки щодо однієї із сторін у справі. Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 09.12.2019 було замінено особу первісного відповідача [PERSON] на [PERSON] та залучено Переяславську міську раду в якості третьої особи. Підготовче провадження було закрито 24.03.2020 та призначено справу до розгляду на 13.05.2020. 12.05.2020 представник позивача електронною поштою направила на адресу суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. 12.05.2020 представник відповідача подав заяву про відкладення судового засідання в зв`язку з його хворобою. В судове засідання 03.08.2020 ні позивач, ні його представник не з`явилися, заяв про відкладення судового розгляду до суду не направляли, судом було постановлено ухвалу про розгляд справи за їх відсутності відповідно до ст. 223 ЦПК України. Представник відповідача позову не визнав, просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі, зважаючи на його безпідставність та недоведеність. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані сторонами суду докази в підтвердження своїх позовних вимог та заперечень проти них, судом встановлено наступне. За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав наведені у ст. 16 цього Кодексу і вирішуються в порядку позовного провадження. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами ч. ч. 2 та 3 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Як передбачено ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯК №397857, що виданий 19 серпня 2010 року Переяслав-Хмельницькою міською радою на підставі рішення від 17.06.2010 № 159-41, зареєстрований державним реєстратором 26.08.2010, відповідачу належить земельна ділянка площею 0,0992 га по [ADDRESS] ), кадастровий номер 3211000000:01:086:0080. Рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області від 31.01.2019 № 38-63-VII позивачу було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшого оформлення права власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,100 га, розташовану в межах [ADDRESS] . Зазначена земельна ділянка була виділена позивачу відповідно до наказу №7 від 12.04.1985 по радгоспу «Переяславський» із фонду радгоспу в розмірі 0,06 га в зв`язку з набуттям права на будинок по спадщині після смерті [PERSON] . Рішенням № РВ-3201883432019 від 31.07.2019 державного кадастрового реєстратора відділу у Переяслав-Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області позивачу було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру в зв`язку з невідповідністю електронного документа установленим вимогам (XSD схема наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Перетин ділянок з ділянкою 3211000000:01:086:0080. Площа співпадає на 29,3196%). Будь-яких інших доказів позивачем до суду не подано. Відповідно до ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Із поданих позивачем доказів вбачається, що він не завершив процедуру приватизації земельної ділянки по [ADDRESS] . Зокрема, рішення Переяслав-Хмельницької міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність у справі відсутнє. Посилання позивача на наявність накладення двох сусідніх земельних ділянок: ділянки, що належить відповідачу та ділянки, яку позивач бажає отримати у власність належними і допустимими доказами не підтверджені. Позивачу виділялася земельна ділянка із фонду радгоспу «Переяславський» у 1985 році в розмірі 0,06 га, а він виявив бажання отримати у власність за тією ж адресою 0,100 га. Наявність чи відсутність порушеного права позивача на отримання земельної ділянки у власність площею 0,100 га по [ADDRESS] а ним не доведено. Пред`явлення вимоги до відповідача є його правом, але така вимога є безпідставною та такою, що не підтверджена належними та допустимими доказами в справі. За таких обставин, позивачу слід відмовити в задоволенні його позовних вимог до відповідача в зв`язку з недоведеністю позовних вимог. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 118, 121,152 ЗК України, та

Outcome: dismissed