Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що 19.04.1997 р. купив у [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями по пров.Коцюбинського,4 в м.Суми, житловою площею 35,4 кв.м, на земельній ділянці розміром 910 кв.м, з яких 600 кв.м належать продавцям на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Другою Сумською державною нотаріальною конторою від 17.04.1997 р. Зазначений договір купівлі продажу житлового будинку був зареєстрований ним у встановленому порядку 21.05.1997 р. у Сумському обласному обєднаному бюро технічної інвентаризації. Однак, після укладення договору купівлі продажу він не звертався до Сумського міського управління земельних ресурсів за отриманням відповідної довідки та за отриманням державного акту на право приватної власності на землю з тієї причин, що в момент укладення договору купівлі продажу жилого будинку він вважав, що купив і земельну ділянку разом з житловим будинком. У 2015 році він звернувся до Управління Держкомагенства у Сумському районі Сумської області. Після отримання консультації, він виготовив технічну документацію із землеустрою, після чого земельній ділянці, площею 0,0600 га, було присвоєно кадастровий номер 5910136600:19:001:0007, а частині земельної ділянки, що перебуває у користуванні площею 0,0368 га кадастровий номер 5910136600:19:001:0008. Але державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, право власності на яку перейшло у позивача разом з переходом права власності на житловий будинок 19.04.1997 р., СМР відмовляється оформлювати, мотивуючи це тим, що у межах діючого земельного законодавства, право власності на земельну ділянку не підтверджено належним чином документами. У звязку з цим, позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: м.Суми, пров.Коцюбинського,4, площею 0,0600 га, кадастровий №5910136600:19:001:0007, яка належить йому на праві власності на підставі договору купівлі продажу житлового будинку від 19.04.1997 р.,посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №1387. Представник відповідача Сумської міської ради в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомили, що дає право розглядати справу без їхньої участі. Представник третьої особи - Управління Держземагенства у Сумському районі Сумської області в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомили. Треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], повідомлені про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не зявилися, про причини неявки не повідомили. Третя особа - [PERSON], в судове засідання не зявилась, надала до суду повідомлення згідно якого просила розглядати справу без її участі та зазначила, що19.04.1997 р. за реєстраційним №1387 нею було посвідчено договір купівлі продажу житлового будинку під №4, який розташований за адресою: м.Суми, пров. Коцюбинського, сторонами якого були продавці: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та покупець [PERSON] Земельна ділянка не була предметом купівлі продажу, оскільки чинним законодавством станом на квітень 1997 р. це не було передбачено. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін з урахуванням доказів, що є у справі. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, під номером №4, який розташований за адресою: м.Суми, пров.Коцюбинського на підставі договору купівлі продажу від 19.04.1997 р., посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №1387 (а.с.7-8). З копії реєстраційного посвідчення вбачається, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок за адресою: м.Суми, пров.Коцюбинського,4 (а.с.9). З довідки, виданої Державним комітетом земельних ресурсів від 17.04.1997 р., вбачається, що приватизована земельна ділянка по пров. Коцюбинського,4, в м.Суми, площею 0,06 га, належить згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.04.1997 р. за №2-1034, в рівних частках: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про що зроблений запис в книзі реєстрації за №120 від 17.04.1997 р. (а.с.10). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку,- земельна ділянка, кадастровий номер якої 5910136600:19:001:007, розташована за адресою: м.Суми, пров.Коцюбинського,4, площею 0,0600 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.12-14). Згідно зі ст.3 ЦПК України,- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. П.п. «ґ» п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» закріплено, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК ( 2768-14 ) до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 р. в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до статті 120 ЗК 2001 року на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. Згідно ст. 120 ЗК України від 05.11.2009 р., у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до положень ст. 377 ЦК України, - до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ст. 378 ЦК України, - право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 30 ЗК України 1990 року, який був чинним на час укладання договору купівлі-продажу жилого будинку від 19.04.1997 р. між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою, без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. Цільовим призначенням земельної ділянки є будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). За таких обставин при переході права власності на будинок разом з ним до позивача перейшло і право власності на земельну ділянку. Згідно зі ст. 41 Конституції України,- кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Враховуючи, що права і обов'язки відповідача не порушуються, приймаючи до уваги наявність договору купівлі-продажу нерухомого майна, за яким переходить право власності на земельну ділянку, на якій воно розміщено, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved