overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідач не сплачує за наданні йому позивачем послуги з водопостачання, водовідведення, технічного та санітарного обслуговування будинку в якому поживає відповідачка, тому станом на 01 червня 2010 року утворилася заборгованість в сумі 403 грн. 05 коп., яку просить стягнути з відповідача на свою користь. В судове засідання представник позивача не з»явився , але подав заяву про розгляд справи без його участі. Крім того, в заяві зазначено, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився , про причини неявки не повідомив, письмових заперечень на позов не надіслав. За згодою позивача на заочний розгляд справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

\~ Позивач звернувся з позовом до відповідача посилаючись на те, що має статус дитини війни відповідно до ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Згідно ст. 6 цього Закону дітям війни пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Ст.ст. 77, 110 Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» та ст. 71 ч. 12 Закону України Про державний бюджет на 2007 рік зупинено дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, з урахуванням ст. 111 цього Закону. Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України деякі положення Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, в тому числі і п.п. 3 і 12 ст. 71.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача посилаючись на те, що має статус дитини війни відповідно до ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Згідно ст. 6 цього Закону дітям війни пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Ст.ст. 77, 110 Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» та ст. 71 ч. 12 Закону України Про державний бюджет на 2007 рік зупинено дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, з урахуванням ст. 111 цього Закону. Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України деякі положення Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, в тому числі і п.п. 3 і 12 ст. 71.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

\~ Позивач звернувся з позовом до відповідача посилаючись на те, що має статус дитини війни відповідно до ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Згідно ст. 6 цього Закону дітям війни пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Ст.ст. 77, 110 Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» та ст. 71 ч. 12 Закону України Про державний бюджет на 2007 рік зупинено дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, з урахуванням ст. 111 цього Закону. Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України деякі положення Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, в тому числі і п.п. 3 і 12 ст. 71.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, про визнання втратившим права користування житлом по вул. Новоселицька, 2 в м. Новоселиця Новоселицького району Чернівецької області. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що даний житловий будинок належить йому на праві власності. Відповідач за даним позовом зареєстрований в даному житловому будинку, однак з 2008 року не проживає. Позивач вважає, що оскільки відповідач десять років не проживає в даному будинку, просить суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Просять задовольнити позов. Відповідач будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи по суті в судовому засіданні не зявився і не повідомив суд про причину своєї неявки. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не зявилася, однак направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

\~ \~\~Позивач звернувся з позовом до відповідача про\~ визнання втративши права користування житлом, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить будинок 4 по вул. Ашхабатська в м. Нікополь. В зазначеному будинку зареєстрований, але не проживає відповідач. \~\~\~\~\~\~\~ Просить суд визнати відповідача втратившим право користування будинком 4 по вул. Ашхабатська в м. Нікополь. \~ \~ \~\~ Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі договору дарування від 23.11.2015 року належить житловий будинок № 4 по вул. Ашхабатська в м. Нікополь (а.с. 4-5,6-7,24-26). В даному будинку також зареєстрований [PERSON] відповідач по справі, що підтверджується довідкою Адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області (а.с.16). Відповідач зареєстрований у будинку позивача, але не мешкає там більш як 5 років, що підтверджується актом про не проживання від 29.07.2017 року (а.с. 8). Внаслідок того, що відповідач залишається зареєстрованим у будинку, позивач вимушений нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Оскільки відповідач не проживає у будинку позивача більше пяти років без поважних причин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання втративши право користування житлом, посилаючись на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу належить квартира [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстрований, але не проживає відповідач. Просить суд визнати відповідача втратившими право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 21.07.2016 року належить квартира [ADDRESS] (а.с. 4,24-25). В даній квартирі також зареєстрований [PERSON] - відповідач по справі, що підтверджується довідкою від 01.03.2017 року ОСББ «Лідер 44Б» (а.с.9) та довідкою Адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області (а.с.15). Відповідач зареєстрований у квартирі позивача, але не мешкають там з 01.07.2016 року, що підтверджується актом № 3 ОСББ «Лідер 44Б» про не проживання від 06.03.2017 року (а.с. 10). Внаслідок того, що відповідач залишається зареєстрованим у квартирі, позивач вимушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину. На обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві та в судовому засіданні зазначив, що 25.09.2010 року між ним та ТОВ «Авто Просто» укладено угоду № 0328361 предметом якої є надання учаснику фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, спрямованих на придбання автомобіля, за рахунок обєднання грошових коштів учасників через систему АвтоТак. Додатком №1 до угоди передбачено його право на придбання автомобіля «ЗАЗ Славута» вартістю 38880,00 грн. Перед укладенням вказаної угоди позивач ознайомився з її змістом, проте мало що зрозумів. 30.11.2010 року

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання за [PERSON], [INFO], право власності за законом на 1/2 частину земельної ділянки, розташовану в м. Сарни, вул. 17 Вересня, 54а, передану у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0493 га згідно рішення Сарненської міської ради №1056 від 26 вересня 2008 року, згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯЗ №326768, що зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010948800560405, кадастровий номер земельної ділянки: 5625410100:01:018:0056; після смерті чоловіка [PERSON], який помер 05 квітня 2015 року. Позивач згідно заяви позов підтримав повністю, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач згідно заяви позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. З досліджених документів вбачається, що земельна ділянка, розташована в м. Сарни, вул. 17 Вересня, 54а, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0986 га згідно рішення Сарненської міської ради №1056 від 26 вересня 2008 року, згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯЗ №326768, кадастровий номер земельної ділянки: 5625410100:01:018:0056 належала на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON], який помер 05 квітня 2015 року. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серію І-ГЮ №382797 [PERSON] була дружиною [PERSON], який помер 05 квітня 2015 року. Враховуючи вищевикладене, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання за [PERSON], [INFO], право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1 га, свідоцтво №13525740; на 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,12 га, свідоцтво №13527618, які знаходяться за адресою: місто Сарни Рівненська область вул. Гоголя, 10, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 22 липня 2014 року. Позивач та представник позивача згідно заяви позов підтримали повністю, просять позовні вимоги задовольнити. Відповідач згідно заяви позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. З досліджених документів вбачається, що земельні ділянки 5625410100:01:001:0307 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1 га, та 5625410100:01:01:0308 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,12 га, належали на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], який помер 22 липня 2014 року. Згідно свідоцтва про шлюб серію І-ГЮ №098043 [PERSON] була дружиною [PERSON], який помер 22 липня 2014 року. Враховуючи вищевикладене, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання за [PERSON] право власності земельну ділянку, площею 0,91 га, державний акт на право власності земельну ділянку серія ЯБ №084278 від 22.09.2004 та земельну ділянку, площею 0,60 га, державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА №036599 від 22.09.2004, які розташовані на території Коростської сільської ради Сарненського району Рівненської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, [PERSON]. яка померла 07.09.2016 року. Позивач згідно заяви підтримав позов в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач згідно заяви просить справу розглянути за його відсутності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. З досліджених документів вбачається, що земельна ділянка, площею 0,91 га, державний акт на право власності земельну ділянку серія ЯБ №084278 від 22.09.2004 та земельна ділянка, площею 0,60 га, державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА №036599 від 22.09.2004, які розташовані на території Коростської сільської ради Сарненського району Рівненської області, належали [PERSON], яка померла 07.09.2016 року. Відповідно до заповіту від 25.02.2002 року за №25 [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на земельні ділянки з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства, площею 1,24 га та 1,50 га (загальна площа 2,74 га), розташовані на території Стрільської сільської ради Сарненського району Рівненської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії: ЯБ № 072324, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 15.05.2015 року. Позивач згідно заяви підтримав позов в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач згідно заяви просить справу розглянути за його відсутності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. З досліджених документів вбачається, що земельні ділянки з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства, площею 1,24 га та 1,50 га (загальна площа 2,74 га), розташовані на території Стрільської сільської ради Сарненського району Рівненської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії: ЯБ № 072324, належали [PERSON], яка померла 15.05.2017 року. Згідно свідоцтва про народження І-УР №762601 від 23.11.1959 року, свідоцтва про укладення шлюбу І-ГЮ№375467 від 14.08.1982 року, [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], яка померла 15.05.2015 року. Враховуючи вищевикладене, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 3,48 га, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІV-РВ №035640 від 13.02.2003, яка розташована на території Степанської селищної ради Сарненського району Рівненської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON], який помер 01.02.2017 року. Позивач згідно заяви підтримав позов в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач згідно заяви просить справу розглянути за його відсутності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. З досліджених документів вбачається, що земельна ділянка, площею 3,48 га, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІV-РВ №035640 від 13.02.2003, яка розташована на території Степанської селищної ради Сарненського району Рівненської області належала [PERSON], який помер 01.02.2017 року. Згідно свідоцтва про одруження ІІІ-УР №337830 від 04.12.1965 року [PERSON], [INFO], була дружиною [PERSON], який помер 01.02.2017 року. Враховуючи вищевикладене, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на 3 земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1,4 га, розташовані на території Камяне-Случанської сільської ради Сарненського району Рівненської області, згідно державних актів про право власності на земельну ділянку, а саме: - РВ №037465 від 08.11.2003 року, площею 0,92 га; - РВ №037466 від 08.11.2003 року, площею 0.25 га; - РВ №037467 від 08.11.2003 року, площею 0,23 га; в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 24.02.2014 року. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилась, згідно письмової заяви підтримала позов в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявився, згідно письмової заяви позов визнав, просить позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно копій відповідних свідоцтв засвідчується, що майно належало матері позивача [PERSON] яка померла 24.02.2014 року. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені факт вступу заявника у встановлені строки у володіння спадковим майном, наявність заповіту та відсутність заяв третіх осіб про прийняття спадщини, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного та ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності,

Outcome: approved