Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] та зняти її з реєстрації місця проживання. При цьому він посилався на те, що відповідач зареєстрована у вищевказаній квартирі, проте з 2000 року у квартирі не мешкає, постійно проживає в іншому місці, через що він за власні кошти сплачує комунальні послуги за відповідача, несе витрати. У судовому засіданні позивач надав суду письмову заяву, відповідно до якої просив позовні вимоги у частині зняття відповідача з реєстрації залишити без розгляду, в іншій частині позов підтримав, просив суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Протокольною ухвалою суду від 06.02.2014 року заява позивача задоволена, позовні вимоги у частині зняття відповідача з реєстраційного обліку залишені без розгляду. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе, у відповідності до ст.224 ЦПК України, та зі згоди позивача, провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, показання свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], що підтверджується довідкою Ф-1 від 09.01.2014 року, виданою КП «ЖКС «Порто-Франківський» (а.с.5) Згідно до показань свідка [PERSON] відповідач кілька років не мешкає в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема можуть бути припинення дії, яка порушує право, примусове виконання обов'язку, або іншим способом. Згідно до ч.2 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР до членів сім'ї наймача (власника) належать дружина наймача (власника) їх діти та батьки. Членами сім'ї наймача (власника) можуть бути визнані інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство. На підставі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст. 71 ЖК України, збереження за відповідачем спірного жилого приміщення судом не встановлено. Згідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 41 Конституції України гарантує право володіння та користування своєю власністю, а також вказує що право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно до п.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Стаття 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати такою, що втратило право на користування квартирою [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved