Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про виселення та зняття з реєстраційного обліку, відповідно до якого просив суд виселити [PERSON], [PERSON] та всіх проживаючих мешканців з житлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати Оболонський районний відділ ДМС України в м. Києві зняти з реєстраційного обліку з вказаного житлового приміщення відповідачів, всіх зареєстрованих осіб та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача судові витрати в розмірі 243,60 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 18.01.2008 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 07-08-И/38, згідно умов якого позивач надав позичальнику кредит в розмірі 2100000,00 грн., строком до 17.01.2008 року, зі сплатою 11,8 % річних за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов'язань відповідача по кредитному договору між банком та позичальником був укладений іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.Л. та зареєстровано в реєстрі за № 119. Предметом іпотечного договору була квартира [ADDRESS] Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та за письмовою заявою відповідача надав кредитні кошти, однак позичальник умови договору належним чином не виконував. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.06.205 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS] шляхом визнання права власності на майно за банком. Звернення стягнення на предмет іпотеки є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. Позивач звернувся до відповідачів із вимогою про усунення порушень умов кредитного договору та виселення, проте відповідачі не виконали умови вимоги. Якщо громадяни не звільнять жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Представник позивача в суд не з'явився про розгляд справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, заяв, заперечень, клопотань суду не надавали, в зв'язку з чим, суд визнає їх повторну неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у їх відсутності та постановити заочне рішення, на підставі наявних в справі доказів, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.06.2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено та звернено стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 18.01.2008 року, шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» права власності на квартиру [ADDRESS] Згідно вимоги АТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 03.10.2014 року відповідачів попереджено про необхідність звільнити приміщення, яке є предметом іпотеки. (а.с. 22-23) Відповідно до частини другої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду. Таким чином, частина друга статті 109 ЖК УРСР установлює загальне правило про неможливість виселення громадян із жилих приміщень, придбаних не за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, забезпеченого іпотекою цього приміщення, без одночасного надання іншого постійного жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що в разі звернення стягнення на іпотечне майно в судовому порядку та ухвалення судового рішення про виселення мешканців з іпотечного майна, яке не придбане за рахунок кредитних коштів, підлягають застосуванню як положення частини другої статті 39 та/або частини першої статті 40 Закону України «Про іпотеку», так і частини другої статті 109 ЖК УРСР. Отже, за змістом цих норм особам, які виселяються з жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Зазначена правова позиція була викладена в постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 р. у справі № 6-39цс15. Згідно п. 2.2 кредитного договору № 07-08-И/38 від 18.01.2008 року кредитні ресурси отримані позичальником за цим договором використовуються за цільовим призначенням, для придбання 3-кімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 13-18) Оскільки у справі, що розглядається, квартира, яка є предметом договору іпотеки, придбана [PERSON], згідно договору купівлі-продажу квартири від 18.01.2008 року, за рахунок отриманого кредиту, [PERSON] та [PERSON] підлягають виселенню без надання їм іншого жилого приміщення. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Не підлягає задоволенню вимога позивача щодо виселення із спірної квартири всіх проживаючих осіб, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про інших осіб, які проживають у квартирі [ADDRESS] крім [PERSON], про що свідчить дозвіл банку на реєстрацію відповідача у спірній квартирі (а.с. 25) У зв'язку з зазначеним, судом при розгляді справи не встановлено проживання інших осіб у спірній квартирі. Крім того не підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов'язання третю особу вчинити дії по зняттю з реєстрації відповідачів та інших осіб зареєстрованих в спірній квартирі. Оскільки, вказана вимога пред'явлена до третьої особи є передчасною, судом не встановлено порушення будь яких прав позивача третьою особою. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, судом встановлено правові підстави для частково задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути 121,80 грн. судового збору з кожного. (а.с. 8)

Outcome: partial