Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернувся з дійсним позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 12815 грн. 02 коп. та моральну шкоду в сумі 3000 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07.09.2013 року з вини відповідача трапилася ДТП, в результаті якої його автомобілю «FORD TRANSIT » державний номер [NUMBER] були спричинені механічні ушкодження, вартість відновлюючого ремонту склала 11935 грн. 02 коп. Окрім того, за проведення експертизи він сплатив експертній установі 600 грн., послуги банку 14 грн., робив діагностику автомобіля, за що сплатив 250 грн., отримав пошту від експертної установи та вимушений був сплатити 100 грн., а також поніс інші витрати на суму 16 грн. Із-за пошкодження його автомобіля він вимушений змінити течію свого життя, бо вимушений був звертатися за юридичною допомогою та в експертні установи, шукати додаткові кошти на ремонт автомобіля, тому йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 3000 грн. Відповідач не повідомляв про те, що має поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та не повідомляв страховика про страховий випадок, тому він вважає, що відповідач і повинен нести матеріальну відповідальність за спричинену шкоду. В судовому засіданні представник відповідача підтримав позовні вимоги. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що дійсно мало місто ДТП 07.09.2013 року з його вини, але він відразу ж подзвонив страховику та повідомив про страховий випадок, тому вважає, що матеріальне та моральне відшкодування за ДТП повинен нести саме страховик, а оскільки позивач звернувся саме до нього з позовом, то вважає, що він є неналежним відповідачем по справі, тому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи - ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» в судове засідання не з'явився повторно, просить справу слуханням відкласти та повідомив, що про страховий випадок, який стався 07.09.2013 року його не повідомляли, з заявами про відшкодування шкоди ніхто не звертався. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю вказаної третьої особи. Вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що 07.09.2013 року о 9 год. 10 хв. на вул. Гагаріна в м. Керчі, [PERSON], керуючи транспортним засобом «CHERI KIMO» державний номер [NUMBER], порушив вимоги п.13.1.Правил дорожнього руху України, а саме невірно обрав дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення зі стоячим попереду автомобілем «FORD TRANSIT » державний номер [NUMBER], чим завдав матеріальної шкоди. За вказані дії відповідача [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановою Керченського міського суду від 26.09.2013 року та постановою від 14.10.2013 року(ар.с.13-14). В результаті зіткнення автомобілів автомобілю позивача«FORD TRANSIT » державний номер [NUMBER], були спричинені механічні ушкодження, що підтверджується довідкою інспектора ВДАІ Керченського МУ (ар.с.10). Вартість відновлюваного ремонту авто біля становить 11935 грн. 02 коп., що підтверджується висновком експертної установи (ар.с.20-44). Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст. 1187 ч.2 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі(право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже, оскільки відповідач є власником джерела підвищеної небезпеки, то на нього і покладається відповідальність по відшкодуванню спричиненої матеріальної шкоди. Доводи представника відповідача в тій частині, що автомобіль відповідача було застраховано від цивільно-правової відповідальності третьою особою, тому відповідно до вимог ЗУ №1961-IV« Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач повинен вимагати відшкодування саме з вказаної особи до уваги судом не приймаються в зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності згідно з п. 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю, майну інших осіб при використанні транспортних засобів. Оскільки відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та /або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону України обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір ( у передбачених випадках Моторному(транспортному) страховому бюро України), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого ст. 33 Закону обов'язку була з'ясована в судовому засіданні та в якості третьої особи до справи було залучено Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», з яким відповідач уклав відповідний договір страхування. Але, про те що цивільно- правова відповідальність відповідача була застрахована саме вказаним страховиком відповідач повідомив і суд і позивача тільки в судовому засіданні в січні 2014 року при розгляді справи і за повідомленням вказаного страховика позивач не повідомляв його про дорожньо-транспортну пригоду. У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ( у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди, тобто відповідачем. Відповідно до висновку експертної компанії «Укравтоекспертиза» встановлена вартість відновлюючого ремонту автомобіля позивача в сумі 11935 грн.02 коп., що підтверджується відповідним висновком. Вказаний висновок визнається судом доказом та приймається. Окрім того, позивачем також понесені збитки по оплаті за проведення експертизи в сумі 600 грн.(ар.с.4), при цьому були сплачені послуги банку в сумі 14 грн.(ар.с.5), зроблена була діагностика після ДТП автомобіля та сплачено за неї 250 грн.(ар.с.7) та сплачено за отримання експертного висновку 100 грн.(ар.с.8). Вказані витрати пов'язані зі спричиненням автомобілю позивача шкоди, тому приймаються судом та підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Разом з тим, оплата позивачем 16 грн. за організацію перевезення вантажу 06.11.2013 року не може бути визнана як понесені позивачем збитки в зв'язку з ДТП, оскільки представник позивача не зміг пояснити природу сплати таких витрат, тому суд вважає, що в задоволенні вимог про стягнення цієї суми варто відмовити. Ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відповідно до вимог ст. 23 ЦК України полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна. Позивач зазначив в позові, що він переніс нервовий стрес в зв'язку з аварією та вимушений був шукати кошти для ремонту автомобіля, отримувати юридичні консультації, ходити до експерта, суду, що для нього є моральною шкодою. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не було суду надано доказів на підтвердження свої вимог про отримання ним моральної шкоди з вищеприведених доводів, тому суд вважає, що в задоволенні цих вимог варто відмовити за недоведеністю вимог. Понесені позивачем судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України пропорційно задоволеної частки вимог в сумі сплаченого судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial