Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в селі Галичани по вулиці Прибережній, 21 Горохівського району Волинської області. \~ \~ \~ \~Мотивує свій позов тим, що 16 квітня 2005 року померла її мама [PERSON]. Позивач є спадкоємцем майна померлої за заповітом, прийняла спадщину, просить визнати за нею право власності на спадкове майно. \~ \~ \~ \~Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, однак в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила його задовольнити, а справу слухати у її відсутність. \~ \~ \~ \~Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, однак в своїй заяві до суду позов визнала повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Справу просить слухати у її відсутність. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з заповітом, посвідченим секретарем Галичанської сільської ради Горохівського району Волинської області і зареєстрованим 01 грудня 2000 року в реєстрі за №93 стверджується, що [PERSON] все належне їй майно заповіла своїй дочці [PERSON], тобто позивачу. \~ \~ \~ \~Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 16 квітня 2005 року. \~ \~ \~ \~Довідкою Галичанської сільської ради Горохівського району Волинської області №197 від 23 квітня 2018 року стверджується, що спадкоємцями майна після смерті [PERSON] за законом є її діти дочка [PERSON], тобто позивач, та дочка [PERSON], тобто відповідач. Спадкоємцем за заповітом є дочка [PERSON] Заповіт померлої не змінений і не скасований. \~ \~ \~ \~З спадкової справи, заведеної 20 вересня 2005 року Горохівською державною нотаріальною конторою за №274 стверджується, що після померлої 16 квітня 2015 року [PERSON] спадщину прийняла ї дочка [PERSON], тобто позивач і їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на інше спадкове майно. Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини в нотаріальну контору не зверталися. Технічною документацією на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в селі Галичани по вулиці Прибережній, 21 Горохівського району Волинської області стверджується, що вказаний житловий будинок збудований з дотриманням відповідних будівельних норм. \~ \~ \~ \~З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 квітня 2018 року вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз'ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням його права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, судом встановлено, що позивач після смерті матері [PERSON] прийняла спадщину, а тому суд, з метою виконання волі спадкодавця, вважає, що слід встановити право власності по спадкуванню за законом [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в селі Галичани по вулиці Прибережній, 21 Горохівського району Волинської області.

Outcome: approved