Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 31000 грн.; розірвати договір оренди нежитлових приміщень № 3/15-ор від 01.06.2015 р., укладений між ТзОВ «Галбрухт» та [PERSON]; витребувати у відповідача нежитлову будівлю складу з адміністративним корпусом та котельнею площею 3838,4 кв. м, що розташована за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна,11; визнати за ТзОВ «Галбрухт» право власності на нежитлову будівлю складу з адміністративним корпусом та котельнею площею 3838,4 кв. м, що розташована за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна,11. Свої вимоги мотивує тим, що 01.06.2015 р. між ТзОВ «Галбрухт» та [PERSON] був укладений договір оренди нежитлових приміщень № 3/15-ор. Відповідно до умов договору ТзОВ «Галбрухт» передав [PERSON] нежитлові приміщення під літ. «Ж», «З», «И», «К» загальною площею 774,7 кв. м, розташовані за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна,11, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.06.2015 р. Відповідно до п. 7.1 договору оренди встановлено, що орендна плата становить 15500 грн. з врахуванням ПДВ за місяць. Згідно із п. 7.7 договору оренди, орендна плата за період червень 2015 р. жовтень 2015 р. зараховується в рахунок здійснення орендарем поточного ремонту. Термін оренди встановлено до 31.12.2016 р. 10.12.2015 р. та 10.01.2016 р. відповідачеві було виставлено рахунок на сплату орендної плати, однак він не здійснив оплати за користування переданими йому приміщень і тому у нього виникла заборгованість по орендній платі у розмірі 31000 грн. Умовами договору оренди було передбачено, що орендар має здійснити поточний ремонт приміщень, вартість якого зараховується в рахунок орендної плати за шість місяців користування обєктом оренди. Натомість відповідач здійснив капітальний ремонт та реконструкцію приміщень, внаслідок чого було змінено площу орендованих приміщень, та фактично обєднано чотири будівлі в одну. При цьому жодних звернень щодо отримання дозволу на проведення капітального ремонту будівель до позивача від відповідача не надходило. Зважаючи на те, що відповідач не сплачує орендну плату, отримані в оренду приміщення використовує не за призначенням та здійснив капітальний ремонт та реконструкцію приміщень без згоди позивача, є всі підстави для розірвання договору оренди. Крім цього внаслідок неправомірних дій відповідача будівлі під літ. «Ж», «З», «И», «К» фактично стали однією будівлею, а саме площа будівлі під літ. «Ж» була збільшена до 3838,4 кв. м, в тому числі за рахунок площі інших будівель, тобто повернути в натурі передане в оренду нерухоме майно неможливо, а тому відповідач зобовязаний повернути новостворене майно, а саме: будівлю складу з адміністративним корпусом та котельнею площе 3838,4 кв. м. У звязку із наведеним, просить суд позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пояснення дав аналогічні наведеним, просить суд позов задовольнити. Представник відповідача позов заперечив частково, пояснив, що у нього з позивачем була усна домовленість про те, що даний обєкт перейде у його власність, а тому він його реконструював. Визнав, що винен позивачеві кошти за орендну плату. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму /оренди/ наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 773 ЦК України наймач зобовязаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Наймач має право змінювати стан речі, переданої йому у найм, лише за згодою наймодавця. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно /житлові будинки, будівлі, споруди тощо/ виникає з моменту завершення будівництва /створення майна/. Судом встановлено, що 01.06.2015 р. сторони уклали договір оренди № 3/15-ор /а.с.10-11/. Відповідно до даного договору позивач передав, а відповідач взяв у тимчасове, платне володіння та користування /оренду/ нежитлові приміщення під літ. «Ж», «З», «И», «К» загальною площею 774,7 кв. м, що розташовані за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна,11 /п.1.1 договір оренди/. Орендна плата становить 15500 грн. з урахуванням ПДВ за місяць /п.7.1 договору оренди/. Орендна плата за період червень 2015 року жовтень 2015 року зараховується в рахунок здійсненого відповідачем поточного ремонту /п.7.7 договору оренди/. Відповідно до акту здачі-приймання нежитлового приміщення від 01.06.2015 р. позивач в особі директора передає, а відповідач приймає нежитлові приміщення під літ. «Ж», «З», «И», «К» загальною площею 774,7 кв. м, що розташовані за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна,11 /а.с.12/. Згідно із договором оренди землі від 07.06.2016 року, зареєстрований за № 302876, Львівська міська рада передала в оренду ТзОВ «Галбрухт» земельну ділянку, кадастровий № 4610136300:05:011:0022 загальною площею 1,4214 га в тому числі забудовані землі 1,4214 га без права загромадження проїзду для обслуговування нежитлових будівель та споруд /а.с.77-78/. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно власником нерухомого майна загальною площею 815,8 кв. м по вул. Конюшинна,11 у м. Львові є ТзОВ «Галбрухт» /а.с.73/. Як вбачається з вимоги ТзОВ «Галбрухт» 15.12.2015 р. товариство зверталось до відповідача про сплату орендної плати, однак [PERSON] листом від 21.12.2015 р. відмовився від оплати орендної плати у звязку із реконструкцією будівлі /а.с.13-14/. З пояснень представника позивача вбачається, що відповідач провів реконструкцію і добудову нежитлових приміщень, в результаті чого утворилось одне нежитлове приміщення загальною площею 3838,4 кв. м. Дана обставина визнається відповідачем, а тому не підлягає доказуванню на підставі ст. 61 ЦПК України. Відповідно до технічного паспорту, виданого ДП «Західний експерто-технічний центр держпраці» загальна площа будівлі складу з адміністративним корпусом та котельнею за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна,11 становить 3838,4 кв. м /а.с.15-20/. У висновку експертизи з питань охорони праці та промислової безпеки № 100.16.46.41.20/15 несучих конструкцій будівлі склад з адміністративним корпусом та котельнею за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна,11, вказано, що за результатами проведеного візуального технічного обстеження будівлі складу з адміністративним корпусом та котельнею встановлено, що загальний стан їх нормальний /а.с.21-35/. Суд критично ставиться до твердження відповідача, що з нього не треба стягувати орендну плату за користування нежитлових приміщень по вул. Конюшина, 11 у м. Львові, оскільки він здійснив поліпшення зазначеного обєкту, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 773 ЦК України якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. З аналізу вищевказаної норми ЦК України слідує, що орендар має право на зарахування вартості необхідних витрат, які він здійснив на поліпшення речі, в рахунок орендної плати за користування річчю лише за умови, якщо таке поліпшення зроблено за згодою орендодавця. Беручи до уваги, що позивач не надавав згоди відповідачу на проведення реконструкції нежитлових приміщень по вул. Конюшина, 11 у м. Львові, то і підстав для зарахування вартості витрат, які були проведені відповідачем у звязку з вказаною реконструкцією, в рахунок орендної плати, яка має бути сплачена відповідачем за користування вказаними приміщеннями, немає. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідач порушує взятті на себе зобов'язання за договором оренди, тому позивач вправі вимагати стягнення з відповідача боргу за орендну плату у розмірі 31000 грн. Крім цього у звязку із тим, що відповідач істотно порушив умови договору оренди, здійснив перепланування та прибудову нежитлових приміщень без дозволу власника нежитлових приміщень, договір оренди підлягає розірванню відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Як убачається з кадастрового плану земельної ділянки по вул. Конюшинна,11 у м. Львові, який є додатком до договору оренди землі від 07.06.2016 року, на час укладання зазначеного договору будівля площею 3838,4 кв. м. вже існувала, оскільки така є вже нанесена на кадастровий план. Суд не бере до уваги твердження відповідача, що позивач зобовязувався передати йому у власність частину приміщень по вул. Конюшинна,11 у м. Львові, оскільки відповідач не надав суду жодного допустимого та належного доказу на підтвердження вказаного твердження. Беручи до уваги, що відповідач здійснив капітальний ремонт та реконструкцію приміщень, внаслідок чого було змінено площу орендованих приміщень, та фактично обєднано чотири будівлі в одну без дозволу та повідомлення позивача, необхідно витребувати у відповідача дані приміщення та визнати за позивачем право власності на дане нежитлове приміщення загальною площею 3838,4 кв. м як на новостворене майно, оскільки іншого шляху захистити права та інтереси позивача як власника майна немає, а позивач, яка власник спірних нежитлових приміщень має право на визнання за ним права власності на реконструйоване приміщення, яке не визнається відповідачем. Враховуючи наведене, суд, дослідивши доказу по справі в їх сукупності, прийшов до висновку про підставність позовних вимог, і тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На користь позивача також слід стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 1079 грн. 21 коп.

Outcome: approved