Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом,який у послідуючому уточнив та зазначив,що він є власником 39/100 частин житлового будинку, загальною площею 54,7 метрів квадратних, який розташований за адресою: місто Ірпінь, [ADDRESS]. Навесні 2014 року на земельній ділянці, по [ADDRESS], поруч із його земельною ділянкою за адресою Київська область, місто Ірпінь, [ADDRESS]. 16-а почалися будівельні роботи. Відповідно до довідки, зазначеній земельній ділянці змінено адресу на адресу: [ADDRESS] Земельна ділянка на якій здійснюється будівництво належить громадянину [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права забудовником земельної ділянки є [PERSON] . На зазначеній земельній ділянці анонсувалось будівництво 3-х поверхового будинку. Згідно із інформацією про Об'єкт будівництва, забудова здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «Орлан-інвест груп» . Згодом, стало відомо потому, по факту будівництва, на вказаній земельній ділянці будується багатоповерховий будинок у п'ять поверхів - будівництво житлового комплексу «Садовий». Згідно із доказами, зібраними під час розгляду справи, а саме Декларації про початок виконання будівельних робіт, Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права забудовником, особою яка здійснює будівництво є [PERSON] Згідно із Генеральним планом забудови міста Ірпінь, що затверджений рішенням Ірпінської міської ради Київської області № 2639-39-VІ, а саме плану зонування території м. Ірпінь Київської області, який розроблено Державним підприємством Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «ДІПРОМІСТО» імені Ю.М. Білоконя, Об'єкт забудови знаходиться в зоні садибної забудови (Ж-1). Відповідно до плану зонування території міста Ірпінь, який є частиною Генерального плану міста Ірпінь, зона садибної забудови Ж-1 призначена для розташування одноквартирних житлових будинків до 4 поверхів із земельними ділянками та зблокованих одно-двоквартирних житлових будинків на суміжних ділянках. Однак, незважаючи на існуючі містобудівні обмеження, власником та забудовником здійснено будівництво п'ятиповерхового житлового багатоквартирного будинку. За таких обставин відповідачі здійснюють самочинне будівництво, поскільки земельна ділянка на якій здійснюється будівництво була відведена для індивідуального житлового будівництва. Відповідно до Класифікатору видів цільового призначення земель, що затверджений Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 548 від 23 липня 2010 року земельна ділянка має класифікацію 02.01 (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд,тоді як об'єкт, що будується може бути побудований виключно на земельній ділянці з класифікацією 02.03. (для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку);під час будівництва порушені будівельні норми та правила, а саме порушені містобудівні обмеження, що встановлені генеральним планом міста Ірпінь, власником земельної ділянки та її забудовником здійснюється будівництво багатоквартирного будинку в зоні одноквартирної забудови. Позивач зазначає,що будівництво житлового комплексу «Садовий» порушує його права, як власника житлового будинку розташованих за адресою: місто Ірпінь, [ADDRESS]. Адже його земельна ділянка та його будинок знаходиться на одній вулиці (провулку) з Об'єктом забудови. Він мешкає за вказаною адресою [ADDRESS] завжди був тихім місцем, де будувались одно-, дво- поверхові житлові будинки та влаштовувались сади. [ADDRESS] у місті Ірпінь був завжди рекреаційною зоною. [ADDRESS] ніколи не був людним місцем, це було тихе екологічно чисте місце. Автомобілі по провулку рухались дуже рідко та й то, виключно на вихідні дні, коли до сусідів приїздили гості. Проте, будівництво багатоквартирного будинку змінить статус провулку. Місце мого проживання втратить статус малонаселеної тихої вулиці (провулку) за рахунок мешканців багатоквартирної забудови. Кількість мешканців, що будуть прожити на вулиці (провулку) збільшиться. Відповідач будує будинок на 35 квартир. В переважній більшості це будуть молоді люди, яким притаманні вечорниці та відмічання різних свят. Також зміниться екологія за рахунок збільшення автомобільного транспорту мешканців провулку. Отже, за таких обставин будівництвом житлового комплексу «Садовий» відповідач порушує його права та охоронювані законом інтереси. Такі зміни вже відбулися, по вулиці постійно з раннього ранку до пізнього вечора їздять вантажні автомобілі, стоїть гуркіт будівельної техніки та механізмів, піднімається пил, бруд. Зачасти, дорога перекривається будівельною технікою отже, неможливо певний час під'їхати до будинку. Таким чином, виходячи зі змісту частини другої статті 386 ЦК України, позов про превентивний захист права власності може бути пред'явлений власником, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою. Позивач просить зобов'язати [PERSON] - власника земельної ділянки площею 0,1001 га (кадастровий номер [NUMBER]), яка розташована за адресою: місто Ірпінь, [ADDRESS], та [PERSON] - забудовника земельної ділянки площею 0,1001 га (кадастровий номер [NUMBER]), яка розташована за адресою: місто Ірпінь, [ADDRESS], за власний рахунок знести самочинне будівництво - житловий комплекс «Садовий», що складається з п'ятиповерхового багатоквартирного будинку. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився,про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав,просив у позові відмовити,поскільки спірний житловий будинок не є самочинним будівництвом, поскільки будується на земельній ділянці,власником якої є [PERSON]Даний будинок будується відповідно до Декларації про початок будівельних робіт.Будинок ще не збудований та не зданий в експлуатацію,а тому неможливо говорити про його поверховість та про порушення будівельних норм та правил.Крім того,позивач по справі не є суміжним землекористувачем,позивач не надав до суду доказів тих обставин,що спірним будівництвом порушуються його права. Представник 3-ї особи ТОВ «ОРЛАН-ІНВЕС ГРУП» у судовому засіданні позов не визнала та просила у позові відмовити. Суд,заслухавши пояснення сторін,покази свідка,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що не підлягає до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України»Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини». У судовому засіданні встановлено,що позивач по справі є власником 39/100 частин житлового будинку, загальною площею 54,7 метрів квадратних, який розташований за адресою: місто Ірпінь, [ADDRESS] (а.с.6-7). Також,у судовому засіданні встановлено,що відповідач по справі [PERSON] є власником земельної ділянки пл..0,1001 га по [ADDRESS] в м.Ірпені,кадастровий номер [NUMBER](а.с.10-12). Відповідач по справі [PERSON] є забудовником земельної ділянки площею 0,1001 га (кадастровий номер [NUMBER]), яка розташована за адресою: місто Ірпінь, [ADDRESS]. 28.08.2014р [PERSON] подав до Державної архітектурно-будівельної інспекції Декларацію про початок виконання будівельних робіт з будівництва житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями по [ADDRESS] в м.Ірпені (а.с.107-111).Рішенням виконкому Ірпінської міської ради № 212/8 від 01.11.2014р адреса земельної ділянки по [ADDRESS] в м.Ірпені була змінена на [ADDRESS] в м.Ірпені (а.с.11).22.08.2014р [PERSON] як забудовнику начальником відділу містобудування та архітектури Ірпінської міської ради були видані Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (а.с.166-167). Також,у судовому засіданні встановлено,що будинок по [ADDRESS] м.Ірпені не закінчений будівництвом,що підтвердив представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні. Позивач згідно позовної заяви просить відповідачів за власний рахунок знести багатоквартирний житловий будинок по [ADDRESS] в м.Ірпені як самочинне будівництво,поскільки даним будівництвом порушуються його права. Відповідно до ст.. 376 ч 1 ЦК України «Житловий будинок,будівля,споруда,інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом,якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці,що не була відведена для цієї мети,або без відповідного документа,який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту,або із істотним порушенням будівельних норм і правил». Відповідно до ст.. 376 ч 7 ЦК України « У разі істотного відхилення від проекту,що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб,істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення,яким зобов»язати особу,яка здійснила(здійснює) будівництво,провести відповідну перебудову.Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа,яка здійснила(здійснює) будівництво,відмовляється від її проведення,таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи,яка здійснила(здійснює) будівництво.Особа,яка здійснила(здійснює) самочинне будівництво,зобов»язана відшкодувати витрати,пов»язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану». Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України х розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва), при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. У судовому засіданні було встановлено,що житловий будинок,який будується по [ADDRESS] в м.Ірпені не є самочинним,поскільки як уже зазначалось раніше даний будинок будується на земельній ділянці,власником якої є відповідач по справі [PERSON],цільове призначення земельної ділянки- для будівництва та обслуговування житлового будинку,господарських будівель та споруд (а.с.160),будівництво даного будинку здійснюється на підставі Декларації про початок виконання будівельних робіт (а.с.155-158) та відповідно до Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки (а.с.166-167). Суду також не було надано жодного доказу на підтвердження тих обставин,що спірний житловий будинок будується із істотним порушенням будівельних норм і правил. Враховуючи викладене,суд вважає житловий будинок,який будується за адресою м.Ірпінь, [ADDRESS] не є самочинним будівництвом,а тому не може бути знесений у порядку,визначеному ст.. 376 ЦК України. Крім того,статтею 376 ч 7 ЦК України передбачено знесення самочинного будівництва у разі істотного відхилення від проекту,що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб,істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Посилання позивача на порушення відповідачами норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»,а саме що будівництво ведеться у зоні житлової забудови одноквартирних 4-х поверхових будинків,а відповідачі збудували 5-ти поверховий будинок,суд вважає безпідставним,поскільки суду не надано доказів тих обставин,що відповідачами збудований саме 5-ти поверховий будинок і що даним 5-ти поверховим будинком порушуються права позивача.Крім того,у судовому заіданні було допитано свідка [PERSON]І,який показав,що вимоги Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»,санітарні норми не порушені будівництвом,яке здійснюється у зоні житлової забудови Ж-1 по [ADDRESS]. Крім того,необхідно звернути увагу на ті обставини,що спірний житловий будинок по [ADDRESS] в м.Ірпені будується на підставі Декларації про початок виконання будівельних робіт та Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.Дані дозвільні документи на будівництво не були оскаржені у передбаченому законом порядку. Позивач,зазначаючи,що будівництвом житлового будинку по [ADDRESS] в м.Ірпені порушуються його права, як власника житлового будинку розташованого за адресою: місто Ірпінь, [ADDRESS], адже його земельна ділянка та його будинок знаходиться на одній вулиці (провулку) з Об'єктом забудови.Позивач зазначає,що він мешкає за вказаною адресою [ADDRESS] завжди був тихім місцем, де будувались одно-, дво- поверхові житлові будинки та влаштовувались сади. [ADDRESS] у місті Ірпінь був завжди рекреаційною зоною.[ADDRESS] ніколи не був людним місцем, це було тихе екологічно чисте місце. Автомобілі по провулку рухались дуже рідко та й то, виключно на вихідні дні, коли до сусідів приїздили гості.Проте, будівництво багатоквартирного будинку змінить статус провулку. Місце мого проживання втратить статус малонаселеної тихої вулиці (провулку) за рахунок мешканців багатоквартирної забудови. Кількість мешканців, що будуть прожити на вулиці (провулку) збільшиться. Відповідач будує будинок на 35 квартир. В переважній більшості це будуть молоді люди, яким притаманні вечорниці та відмічання різних свят. Також зміниться екологія за рахунок збільшення автомобільного транспорту мешканців провулку. Отже, за таких обставин будівництвом житлового комплексу «Садовий» відповідач порушує його права та охоронювані законом інтереси. Дані обґрунтування позивача суд вважає надуманими та безпідставними. Відповідно до ч 2 ст. 386 ЦК України «Власник,який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою,може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій,які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню». Обставини,на які посилається позивач як на підставу даного позову,не свідчать про існування можливості порушення його права власності іншою особою.У судовому засіданні встановлено,що позивач по справі не є суміжним землекористувачем із земельною ділянкою на якій проводить спірне будівництво,житловий будинок,власником частини якого є позивач по справі знаходиться по [ADDRESS] в м.Ірпені,але на певній відстані від будинку по [ADDRESS](через декілька будинків як пояснив представник позивача у судовому засіданні).Можливе порушення у майбутньому екології,зміни статусу провулку не свідчить та не може свідчити про порушення у даний час чи у майбутньому саме права власності позивача.Будь-яких доказів тих обставин,що будівництвом житлового будинку по [ADDRESS] в м.Ірпені порушуються права та законні інтереси позивача та в чому дані порушення полягають,позивач до суду не надав. У зв»язку із викладеними обставинами,суд вважає позов [PERSON] безпідставним та таким,що не підлягає до задоволення,у зв»язку з чим суд відмовляє позивачу у данному позові. На підставі ст. 376 ЦК України ,

Outcome: dismissed