Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути заборгованість за надані освітні послуги в сумі 6602,81 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що між позивачем та [PERSON] 28.10.2011 року укладено договір про навчання № 11078, відповідно до умов якого позивач зобов'язувався надавати відповідачу освітні послуги, а відповідач був зобов'язаний своєчасно вносити плату за навчання. У зв'язку з порушенням умов договору [PERSON] відповідно до наказу від 01.07.2013 року № 36-с «Про зміни в контингенті студентів» був відрахований з навчального закладу з 01.07.2013 року. Відповідач умови договору не виконував належним чином, у зв'язку з чим за період з 01.09.2012 року по 30.06.2013 року утворилась заборгованість за навчання в сумі 3700,00 грн. Крім того, відповідно до п. 6.3 договору за несвоєчасне внесення оплати за навчання за період з 01.11.2011 року по 30.06.2013 року відповідачу нарахована пеня в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежів в сумі 2902,81 грн. Позивач просить стягнути на свою користь заборгованість та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Тимчук О.О. підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених в позові. Відповідач та його представник [PERSON] заявлені вимоги визнали частково. Відповідач визнав позов в частині стягнення боргу за навчання в сумі 3700,00 грн. Проти задоволення позову в частині стягнення заборгованості по пені заперечував, просив відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності, оскільки до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність строком один рік. Письмова заява про застосування строку позовної давності приєднана до матеріалів справи (а.с. 79). Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.10.2011 року між Вищим навчальним закладом «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» та [PERSON] було укладено договір про навчання № 11078 (а.с. 4). Відповідно до умов договору позивач зобов'язувався за рахунок коштів замовника здійснити навчання [PERSON] за освітньо-кваліфікаційним рівнем Бакалавр. Вартість навчання становила 18500,00 грн., термін навчання 4 роки 6 місяців, щорічна оплата навчального року складала 3700,00 грн. У період з 01.09.2011 року по 30.06.2013 року зобов'язання позивача щодо надання освітніх послуг відповідачу були виконані. Умови договору відповідач не виконував належним, своєчасно не вносив плату за навчання, внаслідок чого за навчальний рік з 01.09.2012 року по 30.06.2013 рік утворилась заборгованість в сумі 3700,00 грн. Розмір боргу за навчання підтверджений змістом розрахунку, долученого до матеріалів справи (а.с. 15-26, 38-39). Крім того, відповідач не заперечував, що має заборгованість за навчання в сумі 3700,00 грн. У зв'язку з тим, що відповідач не вносив плату за навчання, відповідно до наказу № 36-с від 01.07.2013 року «Про зміни в контингенті студентів» він був відрахований з навчального закладу з 01.07.2013 року (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та в порядку, встановлених договором. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення плати за навчання за навчальний рік з 01.09.2012 року по 30.06.2013 року в сумі 3700,00 грн. підлягають стягненню в повному обсязі. Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення пені за період з 01.11.2011 року по 30.06.2013 рік в сумі 2902,81 грн. підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно приписів п.3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором, зокрема, сплата неустойки. Зі змісту п. 6.3 укладеного між сторонами договору про навчання вбачається, що за несвоєчасне виконання замовником своїх обов'язків за даним договором він повинен сплатити пеню у розмірі 0,5% несплаченої суми за кожен день прострочки (а.с. 4). Відповідач своєчасно не вносив плату за навчання, у зв'язку з чим позивач нараховував пеню у розмірі, встановленому в договорі. Розрахунок пені приєднаний позивачем до матеріалів справи (а.с. 27-36). Зауважень щодо неправильності проведених нарахувань ні відповідач, ні його представник в судовому засіданні не висловлювали, а тому суд приймає його як належний доказ по справі. Статтею 258 ЦК України визначена спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу), яка встановлюється тривалістю в один рік. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. В судовому засіданні відповідач подав заяву про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені (а.с. 79). Позивач звернувся до суду з позовом 10.01.2014 року, що підтверджується відтиском штампу вхідної кореспонденції на позовній заяві, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, строку позовної давності, суд приходить до висновку про те, що вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню за період з 10.01.2013 року по 30.06.2013 року в сумі 2157,15 грн. згідно наданого позивачем розрахунку. В задоволенні вимог про стягнення пені за період з 01.11.2011 року по 09.01.2013 року слід відмовити у зв'язку зі спливом позовної давності. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved