Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, який в подальшому був уточнений, по якому просить суд\~стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 910.79849 у сумі 270038,76 грн.; вилучити у [PERSON] транспортний засіб, який є предметом застави, а саме автомобілю марки Honda CRZ, 2010 року випуску, колір чорний, номер шасі ( кузова, рами) [NUMBER] , актуальний номерний знак [NUMBER] та передати АТ « Ідея Банк» на період його реалізації; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 910.79849 у сумі 270038,76 грн. звернути стягнення на предмет застави; судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування своїх позовних вимог АТ « Ідея Банк» зазначив, що 16.08.2011 року між АТ « Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 910.79849, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 99959 грн. у тому числі для купівлі транспортного засобу Honda CRZ, 2010 року випуску, колір чорний, номер шасі ( кузова, рами) [NUMBER] , актуальний номерний знак [NUMBER] . Строк користування кредитними коштами за вказаним договором 16.08.2018 року. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вказаного автомобілю, решта коштів на фінансування страхового платежу та інших витрат пов`язаних із купівлею автомобілю. Додатком № 1 до вказаного договору встановлено графік щомісячних платежів, відповідно до яких [PERSON] мав сплачувати відсоткову процентну ставку у розмірі 21, 9%. В рахунок забезпечення зобов`язань між банком та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу Honda CRZ, 2010 року випуску, колір чорний, номер шасі ( кузова, рами) [NUMBER] , актуальний номерний знак [NUMBER] , який належав відповідача на праві приватної власності. В подальшому [PERSON] відчужив вказаний транспортний засіб [PERSON] .. У зв`язку із невиконанням зобов`язань у [PERSON] станом виникла заборгованість у розмірі 270038,76 грн., яка складається з прострочений борг 100687,06 грн. - прострочені відсотки 167352,55 грн. - строкові відсотки 1999,15 грн.. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте від нього надходило до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. В клопотанні представник позивача зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі до судового засідання не з`явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином у встановленому порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, прийнявши до уваги докази, наявні у матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд вважає позовні вимоги АТ « Ідея Банк» такими що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що між ПАТ « Ідея Банк» та [PERSON] 16.08.2011 року укладено кредитний договір № 910.79849, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 99959 грн.. Відповідно до параграфу 1 вказаного кредитного договору, кредитні кошти надавались : 1)фінансування купівлі транспортного засобу марки Honda\~CRZ,\~2010\~року випуску,\~колір чорний,\~номер шасі\~(\~кузова,\~рами)\~ [NUMBER] ,\~актуальний номерний\~знак [NUMBER] у розмірі 99959 грн; 2)фінансування страхового платежу за страхування за життя у розмірі 2830 грн; Строк користування кредитними коштами за вказаним договором 16.08.2018 року. У зв`язку із невиконанням зобов`язань у [PERSON] станом на 14.06.2019 року виникла заборгованість у розмірі 270038,76 грн., яка складається з прострочений борг 100687,06 грн. - прострочені відсотки 167352,55 грн. - строкові відсотки 1999,15 грн.. Відповідно до савідоцтва про реєстрацію транспортний засіб марки Honda CRZ, 2010 року випуску, колір чорний, номер шасі ( кузова, рами) [NUMBER] 16.08.2011 року зареєстрований за [PERSON] .. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~Цивільного кодексу\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (Кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановленим та не оспореним сторонами є той факт, що ПАТ « Ідея Банк» » свій обов`язок по наданню кредиту виконав, а [PERSON] , свої зобов`язання по поверненню кредиту, процентів не виконував, що є порушенням умов Договору кредиту. Відповідно до ст.\~526\~Цивільного кодексу\~України (далі - ЦК України), зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527\~ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ « Ідея Банк» за кредитним договором у розмірі 270038,76 грн.. Щодо вимоги вилучення у [PERSON] транспортний засіб марки марки Honda CRZ, 2010 року випуску, колір чорний, номер шасі ( кузова, рами) [NUMBER] та звернення стягнення на транспортний засіб в рахунок погашення заборгованості [PERSON] , слід зазначити наступне. Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 1\~Закону України\~«Про заставу» та стаття 572 ЦК України). Відповідно до частини першої, другої та сьомої статті 20\~Закону України\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~«Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів, у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим законом чи договором. Як вбачається з п.п. а параграфу 1 кредитного договору № 910.79849 від 16.08.2011 року ПАТ « Ідея Банк» надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 99959 грн строком на 84 місяці, тобто строк виконання кредитного договору складає 16.08. 2018 року. Згідно із частиною першою статті 589\~ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до статті 27\~Закону України\~«Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Звернення стягнення на предмет застави відповідно до ст. 590 ЦК України, здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно дост. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобовязання. Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 06 березня 2013 року у справі за № 6-10цс13, яка згідно зіст. 360-7 ЦПК України, є обовязковою для судів. Згідно статті 28 Закону України «Про заставу», застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобовязання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобовязань, установлених законом. Спосіб звернення стягнення обраний позивачем відповідає вимогам положень ст.ст. 25, 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Відповідно до частини першої, другої статті 12\~Закону України\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~«Про\~забезпечення вимог\~кредиторів та\~реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених статтею 26 Закону України\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 03 квітня 2013 року у справі № 6-7цс13 та\~\~\~\~ від 19 листопада 2014 року у справі № 6-168цс14. Тобто, у разі відчуження предмета обтяження боржником без згоди обтяжувача, обтяження рухомого майна, що є предметом обтяження, зберігає свою силу для нового власника (покупця) в разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Згідно з пунктом 4 частини другої статті 25\~Закону України\~«Про забезпечення\~вимог кредиторів\~та реєстрацію\~обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. Відповідно до частини першої статті 26\~Закону України\~«Про забезпечення\~вимог кредиторів\~та реєстрацію\~обтяжень» обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші, майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, або цінні папери; 5) реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі № 523/8653/15-ц (касаційне провадження № 61-43889св18) та у справі № 520/16295/15-ц (касаційне провадження 61-12274св19) від 11.11.2020 року. Положення статті 3, 6, 203, 626, 627\~ЦК України містять загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів. Відповідно до частини першої статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 статті 628\~ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Розкриваючи зміст засади свободи договору у статтях 6, 627\~ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Умови укладеного між сторонами договору є обов`язковими для його сторін та їх правонаступників. Відповідно до пункту 1 параграфу 2 договору застави у разі невиконання застоводавцем зобов`язань за кредитним договором заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами. Суд вважає, що 16.08.2011 року ПАТ «Ідея Банк» і [PERSON] уклали кредитний договір на умовах повернення, строковості, платності та цільового використання грошових коштів у сумі 99959 грн. При укладанні договору сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов: мети, суми і строку кредиту; умов і порядку його видачі та погашення; способів забезпечення зобовязань позичальника; відсоткової ставки; порядку плати за кредит; порядку зміни та припинення дії договору; відповідальності сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. На укладання договору сторони мали вільне волевиявлення і необхідний обсяг цивільної дієздатності. Договір підлягає виконанню обома сторонами. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, позовні вимоги в частині у [PERSON] транспортний засіб марки марки Honda\~CRZ,\~2010\~року випуску,\~колір чорний,\~номер шасі\~(\~кузова,\~рами)\~ [NUMBER] \~та звернення\~стягнення на\~транспортний засіб\~в рахунок\~погашення заборгованості\~ [PERSON] обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.141\~ЦПК України пропорційно з відповідачів підлягає стягненню на користь ПАТ « Ідея Банк» судовий збір. Відповідач по справі до судового засідання не з`явився, не скористався своїм правом надати докази на підставу своїх заперечень проти позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved