Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими що втратили право користування житловими приміщеннями, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. У квартирі з 16.08.2013 року зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON]. Місце постійного проживання відповідачів у м. Батумі, Грузія. Вказує, що з квітня 2015 року відповідачі у його квартирі не проживають. При зверненні позивача разом з відповідачами до Центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради їм було відмовлено, оскільки у відповідачів минув час дії посвідки про постійне місце проживання. Зазначає, що відповідачі не є членами його сім'є, та право користування квартирою на договірних та інших законних підставах у них відсутнє. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає. У судове засідання відповідачі не з'явились. 30 жовтня 2018 року від представника відповідачів за довіренністю [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] надійшли до суду заяви про визнання позову, в яких зазначено місце постійного проживання відповідачів у м. Батумі, Грузія. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у квартирі позивача, яка належить йому на праві власності , відповідно до Витягу № 21373313 від 23.12.2008 року, з 16 серпня 2013 року зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON]. Вказане підтверджується випискою із домової книги про склад сім'ї. Вказане підтверджується випискою із домової книги про склад сім'ї та реєстрацію від 10 травня 2018 року. З квітня 2015 року відповідачі у вказаній квартирі не проживають, що підтверджується заявою представника - [PERSON] У вказаній заяві також зазначено їх постійне місце проживання, а саме м. Батумі, Грузія. Ст.71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), таким чином зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно положень ст. 6 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» фізичні особи зобов'язані зареєструвати своє місце проживання. Отже, враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] не проживають у квартирі позивача більше 3 років, та визнання ними позову із зазначенням іншого постійного місця проживання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки питання щодо стягнення судових витрат позивачем не заявлялось, тому їх вирішення судом не здійснювалось.

Outcome: approved