Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. При подальшому розгляді справи позивач уточнив свої позовні вимоги, посилаючись на наступні обставини. Відповідно до укладеного договору № ZPBNAK11010001 від 02.09.2005 року позивач зобов»язався надати відповідачу кредит у розмірі 41035, 00 грн. на термін до 01.09.2010 року, а відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 19.05.2016 року має заборгованість - 231069,36 гривень, яка складається з наступного : - 26467, 66 грн. - заборгованість за кредитом; - 67069, 40 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 1538, 94 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 135993, 36 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. Позивач вказав, що від загальної суми віднімається сума у розмірі 34215, 08 грн., згідно якої було задоволено позов рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13.06.2007 року, а тому з відповідача підлягає стягненню сума боргу у розмірі 199579, 49 грн., яка складається з : - 62935,20 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 1262,72 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 135381, 57 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, в подальшому в судове засідання не з»явився, надав судові письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що немає заборгованості за кредитним договором, що станом на теперішній час вона погашена. Суд, заслухав сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов не підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Cудом встановлено, що 02 вересня 2005 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № ZPBNAK11010001 на підставі якого [PERSON] був наданий кредит в розмірі 41035 грн. на термін по 01 вересня 2010 року . У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, в 2007 році позивач звертався до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, а саме всієї суми кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії за користування кредитом, пеню за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором. Відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 червня 2007 року було стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у вигляді всієї суми кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії за користування кредитом, пеню за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором. Рішення набрало законної сили 26.06.2007 року. Судом встановлено, що 27 червня 2007 року до відділу державної виконавчої служби надійшов виконавчий лист № 2-3541 та державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження . 29.11.2012 р. державним виконавцем на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із повним фактичним виконанням. Отже, 29.11.2012 р. зобов'язання відповідача перед позивачем по кредитному договору № ZPBNAK11010001 від 02 вересня 2005 р. припинилося виконанням, проведеним належним чином, а тому у позивача відсутні підстави для пред'явлення вимог до відповідача про погашення заборгованості по кредитному договору у зв'язку з її відсутністю. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом. Ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позивачем не надано судові доказів в обґрунтування позовних вимог, а саме яким чином виникла заборгованість у відповідача перед позивачем за кредитним договором, заборгованість за яким була вже погашена 29.11.2012 року, позивачем не надано судові доказів чому саме не виконувалося рішення суду, що саме це відбувалося за провиною відповідача, чому саме не реалізовувався автомобіль, який був в заставі і був вилучений позивачем ще в 2007 році . Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч.ч.1, 5 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.1 ст. 266 Цивільного кодексу України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Згідно розділу 1 кредитного договору № ZPBNAK11010001 від 02 вересня 2005 р., відповідачу був наданий кредит в розмірі 41035 грн. на термін по 01 вересня 2010 року . Тобто, перебіг позовної давності почався 02 вересня 2010 року і позовна давність спливла 02 вересня 2013 року, а позивач повторно звернувся до суду з позовом лише в травні 2016 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові - це передбачено ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України. Але судом встановлено, що право позивача відповідачем не порушено на теперішній час, тому суд відмовляє у позові саме з цих підстав, а не у зв»язку із спливом строку позовної давності. На підставі ст.ст. 611, 525, 526 ЦК України і

Outcome: dismissed