Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив,що відповідач [PERSON] 01.11.2012 року о 18.10 год. рухаючись по вул. Лісова - 7 лінія в м. Києв, керуючи транспортним засобом Шевролет д.н.з. [NUMBER], не надала дорогу транспортному засобу, що наближався праворуч, в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем Фольксваген д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив ст. 124 КУпАП. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мала чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 20.11.2011р. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Фольксваген д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту № 6340 та 6262 про оцінку автомобіля Фольксваген д.н.з. [NUMBER] та складає 19567,51 та 63958,35 грн. (ринкова вартість автомобіля до ДТП). Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9038805 з терміном дії - з 01.09.2012р. до 31.08.2013 р. . У звязку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 08 лютого 2013 р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 44390,84 грн. . Також, МТСБУ додатково понесені витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. та витрати на аварійного комісара в розмірі 788,00 грн. 11 лютого 2013 р. № 3503/3-2-05 МТСБУ звернулось до [PERSON] з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, який залишено без задоволення. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України: кошти в розмірі понесених витрат 44390,84 грн. (сорок чотири тисячі триста дев'яносто грн. 84 коп.); витрати на правову допомогу 2000,00 грн. витрати на аварійного комісара 788,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з»явився,до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача,позов просять задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовну заяву не визнала,просить у позові відмовити,поскільки позивач пропустив строк позовної давності. Суд,заслухавши пояснення відповідача,дослідивши письмові докази по справі ,вважає позов таким,що не підлягає до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України»Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини». У судовому засіданні встановлено,що відповідач [PERSON] 01.11.2012 року о 18.10 год. рухаючись по вул. Лісова - 7 лінія в м. Києв, керуючи транспортним засобом Шевролет д.н.з. [NUMBER], не надала дорогу транспортному засобу, що наближався праворуч, в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем Фольксваген д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила ст. 124 КУпАП. Також встановлено,що на час вказаної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мала чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,щдо підтвердила відповідач у судовому засіданні. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 20.11.2011р.відповідачку визнано винною в ДТП та притягнуто до адмінвідповідальності по ст..124 КпАП України.Сворю вину у даному ДТП підтвердила відповідач у судовому засіданні. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Фольксваген д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту № 6340 та 6262 про оцінку автомобіля Фольксваген д.н.з. [NUMBER] та складає 19567,51 та 63958,35 грн. (ринкова вартість автомобіля до ДТП). Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9038805 з терміном дії - з 01.09.2012р. до 31.08.2013 р. . У звязку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 08 лютого 2013 р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 44390,84 грн. Також позивач поніс витрати на аварійного комісара в суммі 788гр.Наведені обставини стверджуються копіями платіжних доручень. 11 лютого 2013 р. № 3503/3-2-05 МТСБУ звернулось до [PERSON] з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, яка залишена без задоволення. Відповідно до ст..1187 ЦК України «Шкода заподіяна джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою,яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.» Відповідно до ст..1191 ЦК України»Особа,яка відшкодувала шкоду,завдану іншою особою має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування,якщо інший розмір не встановлений законом». Відповідно до ст.. 993 ЦК України до страховика,який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги,яке страхувальник або інша особа,що одержала страхове відшкодування,має до особи,відповідальної за завдані збитки. Відповідно до положень п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» -, при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю майну третьої особи. Відповідно до положень ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо- транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього закону. Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У судовому засіданні було встановлено,що позивачем по справі 08.02.2013р було здійснено відшкодування шкоди потерпілій особі шкоду у суммі44\~390 гр 84 коп.,що стверджується копією платіжного доручення (а.с.7) Відповідно до правових позицій,викладених Верховним Судом України у постанові від 30.03.2016р у справі № 6-2598цс15 право зворотної вимоги(регресу) яка регулюється положеннями ст..1191 ЦК України,ст.. 38 Закону України«Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа,яка відшкодувала шкоду,завдану іншою особою,має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування,якщо інши розмір не встановлений законом. истемний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов:проаво регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов»язання перед потерпілим.Регрес застосовується після припинення зобов»язання з відшкодування шкоди.За регресними зобов»язаннями перебіг позовної давноситі пояинається від дня виконання основного зобов»язання,зокрема виплати страхового відшкодування». У судовому засіданні було встановлено,що позивач дану позовну заяву направив до суду по пошті 29.02.2016р,що стверджується відтиском печатки поштового відділення на конверті (а.с.40). Відповідно до ст.257 ЦК України Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки . Відповідно до ст.. 267 ЦК України Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі,зробленою ним до винесення ним рішення. Враховуючи ту обставину,що позивач пропустив строк позовної давності визначений ст.. 257 ЦК України,не надав суду доказів поважності причин пропуску даного строку,відповідач наполягає на застосуванні вказаного строку позовної давності,суд відмовляє позивачу у заявлених позовних вимогах. На підставі ст. 1187,1188,1191 ЦК України ,

Outcome: dismissed