Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просить Усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловими приміщеннями будинку [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому на підставі договору купівлі-продажу належить спірний житловий будинок за вказаною адресою. Колишній власник будинку - відповідач [PERSON] знявся з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою, та за домовленістю з позивачем був зареєстрований останнім у спірному будинку. З 24 січня 2017 року відповідач зареєстрований у належному позивачу будинку, але з часу реєстрації там не проживав, належним мені будинком не користувався, не сплачував належні платежі та не брав участі у підтримці технічного стану будинку. Протягом 2016-2018 років позивач реконструював будинок по [ADDRESS] шляхом зносу старого та будівництва нового житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. 23 грудня 2019 року за позивачем зареєстровано право власності на новозбудований об`єкт. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачу здійснювати право власності належним йому нерухомим майном. Оскільки відповідач не є членом сім`ї власника, ніколи не проживав у спірному житловому будинку, позивач вважає його таким, що втратив право користування належним позивачу майном. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 січня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи у свою відсутність та згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника Пісочинської сільської ради Харківського району Харківської області. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 29 листопада 2016 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу житлового будинку літ. А-1 житловою площею 16,60 кв.м., загальною площею 41,80 кв.м. з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Судом встановлено, що за вказаною адресою з 24 січня 2017 року був зареєстрований колишній власник будинку - [PERSON] , що підтверджується довідкою Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 15.01.2020 року № 219. Як вбачається з акту про фактичне проживання осіб від 28 грудня 2019 року, складеного депутатом Пісочанської селищної ради, [PERSON] останні три роки не проживає за місцем реєстрації по [ADDRESS] . Як встановлено судом з витягу державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 194440288 від 23.12.2019 року, по [ADDRESS] розташований новозбудований житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 520,40 кв.м., житловою - 55,5 кв.м. з надвірними будівлями. Вказаний об`єкт нерухомості зареєстрований на праві власності за позивачем на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації серії [NUMBER] від 11.12.2019 року. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також, норми статей 15, 16, 386 ЦК України гарантують власникові майна можливість усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому. Втрата відповідачем права користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] є наслідком припинення його права власності на вказане житло, а також знищення того об`єкту нерухомості, власником якого [PERSON] був до 29.11.2016 року. Відповідачем не надано суду відомостей про існування домовленості щодо збереження за ним права користування належним позивачу будинком, або укладення договору найму між сторонами, предметом якого є спірний будинок. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved