Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

\~\~ Позивач звернувся з позовом до держави в особі Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області, Управління державної казначейської служби України у Лиманському районі Одеської області про стягнення матеріальної шкоди завдану злочином у кримінальному провадженні №12017160330000289 від 21.02.2017 року в якому його визнано потерпілим. В обґрунтування заявлених вимог посилався, на те, що 20 лютого 2017 року він звернувся до Лиманського ВП ГУНП в Одеській області із заявою про скоєння відносно нього кримінального правопорушення, за фактом чого відкрито кримінальне №12017160330000289 за ч.1 ст.190 КК України. В результаті вказаного правопорушення йому було завдано матеріальну шкоду в розмірі 500 грн., на даний час досудовим слідством винних осіб не встановлено, у звязку з чим просить стягнути з Держави України через Управління державної казначейської служби України у Лиманському районі Одеської області суму збитків які він поніс від кримінального правопорушення в розмірі 500 грн.. В судове засідання [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала. Представник Управління державної казначейської служби України у Лиманському районі Одеської області [PERSON] надав до суду письмові заперечення, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не може бути задоволеним з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21 лютого 2017 року за заявою [PERSON] до ЄРДР внесено запис про кримінальне правопорушення №12017160330000289 з наступною фабулою: 20.02.2017 об 10:30 год. не встановлена особа шляхом обману заволоділа грошовими коштами у сумі 500 грн. які належали [PERSON], чим завдала потерпілому майнову шкоду на зазначену суму. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилається на те, що досудовим слідством винних осіб у вчиненні злочину не встановлено, відтак вважає, що спричинена шкода має бути відшкодована з Державного бюджету України, посилаючись на те, що відповідно до\~ст. 1177 ЦК України\~держава відшкодовує майнову шкода, завдану фізичній особі злочином, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин. Разом з тим позивачем не надано до суду доказів визнання його потерпілим(вручення пам'ятки потерпілого), крім того недоведеними залищаються твердження позивача про невстановлення особи винної в скоєнні кримінального правопорушення або закриття кримінального провадження. Жодних відомостей про хід розслідування, у вказаному кримінальному провадженні, до суду не надано. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed