Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, який у подальшому був уточнений, по якому просить суд: -визнати незаконним та скасувати розпорядження ПРА ОМР № 419 від 20.07.2012 року згідно якого [PERSON] отримала ордер № 2071 серії ПР від 01.08.2012 року на ізольовану квартиру, загальною площею 35,6 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] ; -визнати незаконним та скасувати розпорядження органу приватизації департаменту міського господарства від 29.12.2014 року № 250144, згідно якого [PERSON] та [PERSON] було передано у власність квартиру [ADDRESS] ; -визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 29.12.2014 року, видане Департаментом міського господарства ОМР, згідно якого [PERSON] та [PERSON] отримали в спільну власність квартиру [ADDRESS] ; -витребувати у [PERSON] нежитлове приміщення першого поверху, площею 37,0 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] на користь територіальної громади м. Одеси, в особі Департаменту комунальної власності Одеської міської ради; -усунути перешкоди у користуванні шляхом виселення [PERSON] та [PERSON] з нежитлового приміщення першого поверху, площею 37,0 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради; -скасувати запис про державну реєстрацію на квартиру [ADDRESS] [PERSON] . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.11.2019 року в задоволенні позову відмовлено. 19.11.2019 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] звернулась до суду з заявою про стягнення судових витрат на правчину допомогу в розмірі 22 994,54 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.11.2019 року у задоволені позову відмовлено, при цьому відповідно до п. 2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. В судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] заяву підтримала, просила суд її задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні заяву не визнала, надала письмові заперечення проти заяви, мотивуючи тим, що сума понесених витрат не підтверджена. Суд, дослідивши заяву, вважає за можливе її задовольнити частково. Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.8, ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. З наведеного вище суд вважає за можливе стягнути судовий збір в розмірі 52,86 грн. та витрати пов`язані з витребування доказів у сумі 828,08 грн., які підтверджені матеріалами справи. Оскільки відповідач [PERSON] приймає участь у справі не самостійно, а шляхом залучення представника - адвоката, витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з позивача у разі відмови в задоволенні позову або залишення позову без розгляду. За правилами ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Заявник просить стягнути на її користь також витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 15 784 грн. та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду в сумі 2113,60 грн.. Суд вважає, що представником заявника не доведено необхідність здійснення даних дій та стягнення за них витрат в розмірі 4 216 грн., яка складається з витрат на ознайомлення з матеріалами справи 18.04.2018 року в розмірі 340 грн.; підготовка та подання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи від 13.07.2018 року в розмірі 272 грн.; ознайомлення з матеріалами справи 03.04.2019 року в розмірі 1020 грн.; підготовка та подання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи від 27.03.2019 року в розмірі 204 грн.; підготовка та подання уточненого попереднього розрахунку суми судових витрат від 21.01.2019 року розмірі 680 грн.; підготовка та подання уточненого попереднього розрахунку суми судових витрат від 01.03.2019 року розмірі 680 грн. та підготовка та подання уточненого попереднього розрахунку суми судових витрат від 01.03.2019 року розмірі 340 грн.. Суд вважає, що визначений адвокатом розмір витрат на оплату послуг адвоката, за виключенням суми в розмірі 4 216 грн., є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт за понад два роки розгляду справи у суді; ціною позову та значенням справи для сторони, сплатою судових зборів за подання заяв про витребування доказів, тому суд дійшов до переконання, що представником відповідача надано належні та допустимі докази, які надані до матеріалів справи понесених ним витрат у справі, які підлягають стягненню із позивача на його користь у розмірі . На підставі викладеного та

Outcome: partial