Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права на земельну ділянку, мотивуючи позовні вимоги тим, що її мати [PERSON] померла 10.01.2016 року. Вказав, що після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку та житловий будинок. Позивач звернувся з приводу спадкування земельної частки до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просив визнати його право на звершення приватизації земельної частки. Позивач в судове засідання не з'явився, однак, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечила. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому судом постановлено провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення по справі. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи письмові докази. Дослідивши у судовому засіданні та оцінивши докази, якими обґрунтовувались позовні вимоги, судом встановлено наступне. З сертифікату на право на земельну частку (пай) вбачається, що такий видано на імя [PERSON] в тому, що йому передано у власність земельну ділянку площею 2,51 га, право передано [PERSON]В на підставі свідоцтва про право на спадщину. З копії розпорядження № 579 від 25.12.2015 року, виданого Жовківською РДА, вбачається, що [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі на території Воле-Висоцької сільської ради, виділено та передано у власність [PERSON] земельні ділянки № 4622781200:08:000:0042 та № 4622781200:07:000:0021. З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.11.2015 року вбачається, що площа земельної ділянки, кадастровий номер 4622781200:08:000:0042, 0,1693 га. З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.11.2015 року вбачається, що площа земельної ділянки, кадастровий номер 4622781200:07:000:0021, 2,0056 га. З копії заповіту від 08.09.2010 року вбачається, що [PERSON] все своє майно заповіла позивачці. З копії свідоцтва про смерть серії І-СГ № 414212 вбачається, що [PERSON] померла 10.01.2016 року. З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.07.2016 року вбачається, що спадкоємцем [PERSON] є позивачка. З листів Жовківської ДНК від 04.08.2016 року № 1570/01-16, № 1569/01-16 вбачається, що для видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу необхідно подати оригінал правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Спадщина після померлої [PERSON] відкрилась 10.01.2016 року, тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З копії розпорядження № 579 від 25.12.2015 року, виданого Жовківською РДА, вбачається, що [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі на території Воле-Висоцької сільської ради, виділено та передано у власність [PERSON] земельні ділянки № 4622781200:08:000:0042 та № 4622781200:07:000:0021. З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.11.2015 року вбачається, що площа земельної ділянки, кадастровий номер 4622781200:08:000:0042, 0,1693 га. З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.11.2015 року вбачається, що площа земельної ділянки, кадастровий номер 4622781200:07:000:0021, 2,0056 га. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При визначенні кола спадкоємців суд бере до уваги наступне. З копії заповіту від 08.09.2010 року вбачається, що [PERSON] все своє майно заповіла позивачці. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.07.2016 року вбачається, що спадкоємцем [PERSON] є позивачка. З листів Жовківської ДНК від 04.08.2016 року № 1570/01-16, № 1569/01-16 вбачається, що для видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу необхідно подати оригінал правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Таким чином встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті матері. Згідно з ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З листів Жовківської ДНК від 04.08.2016 року № 1570/01-16, № 1569/01-16 вбачається, що для видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу необхідно подати оригінал правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання прав. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог. Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Outcome: approved