Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача у якому просив визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його дружина [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS], яка належала їй на підставі додаткового рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 14.03.2014 року. 22.04.2015 року позивач звернувся до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім позивача із заявою про прийняття спадщини звернулась донька позивача [PERSON], яка відмовилась від своєї частки на користь позивача. Відповідач до нотаріальної контори не звертався. Вважає, що він має право на 1/2 частину квартири, у зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] у зазначеній квартирі не проживає, а отже він є таким, що не прийняв спадщину. 18.11.2015 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено, у зв'язку з тим, що [PERSON] не зареєструвала у встановленому законом порядку своє право власності на спірну частину квартири. На підставі викладеного позивач просив позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що він також є спадкоємцем першої черги і має право на спадщину. З урахуванням викладеного просив у задоволенні позову відмовити. Вислухавши думку позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла дружина позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві 13.04.2015 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у виді 1/2 частини квартири [ADDRESS], яка належала їй на праві власності на підставі додаткового рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 14.03.2014 року. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1261 ЦК України позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями першої черги щодо майна [PERSON], яка померла [INFO]. Крім позивача та відповідача спадкоємицею першої черги є [PERSON] З матеріалів спадкової справи №301/2015 щодо майна померлої [INFO] [PERSON], вбачається, що позивач, відповідач та [PERSON] звернулись до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після [PERSON], яка померла [INFO]. Також, з матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] відмовилась від прийняття належної їй долі спадщини на користь позивача [PERSON] 18.11.2015 року позивач звернувся до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлої [INFO] позивачу було відмовлено. Позивач просив визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Як на підставу своїх позовних вимог посилався на те, що він має право на спадщину на 1/2 частину спірної квартири, у зв'язку з тим, що відповідач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, дій які б свідчили про прийняття ним спадщини не здійснив. Також зазначив, що відповідач не проживає і не проживав у квартирі [ADDRESS], а тому він не має права на спадщину. Однак, суд частково погоджується з вказаними твердженнями позивача з огляду на наступне. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 25.02.2014 року було визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Зобов'язано [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] в здійсненні ним права користування та розпоряджання належною йому 1/2 частиною квартири [ADDRESS]. Додатковим рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14.03.2014 року було визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, квартира [ADDRESS] належала позивачу та його дружині [PERSON] на праві власності в рівних частинах. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини зазначеної квартири. Як встановлено вище спадкоємцями першої черги є позивач [PERSON], відповідач [PERSON] та [PERSON] У зв'язку з тим, що [PERSON] відмовилась на користь позивача від своєї частини спадщини, спадкова маса на яку має право позивач становить 2/6 частини квартири [ADDRESS]. В свою чергу, відповідач має право на 1/6 частину зазначеної квартири. Твердження позивача про те, що відповідач не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини спростовується матеріалами спадкової справи №301/2015 щодо майна померлої [INFO] [PERSON], в якій міститься зазначена заява (а.с. 64). Також, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що відповідач не має права на спадщину у зв'язку з тим, що він у спірній квартирі не проживає, оскільки вони спростовуються рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 25.02.2014 року. Рішенням суду від 25.02.2014 року встановлено, що відповідач [PERSON] перешкоджає позивачу проживати в спірній квартирі, у зв'язку з чим його було зобов'язано судом не чинити перешкод [PERSON] в здійсненні ним права користування та розпоряджання належною йому 1/2 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 49-52). Крім того, встановлено, що заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 24.12.2014 року було виселено [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. Проте, вказане заочне рішення було скасовано ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 13.05.2015 року. На даний час розгляд даної справи триває (а.с. 85-90). Дані обставини в силу ст. 61 ЦПК України не потребують доказування. З довідки ЖБК «Домобудівник» від 10.02.2016 року за №11/16 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] в період з 01.10.1992 року по 27.05.2015 року не був зареєстрований і не проживав. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], однак фактично не проживає з 1996 року по цей час (а.с. 93). З довідки №04/16 від 21.01.2016 року, виданої ЖБК «Домобудівник» вбачається, що відповідач [PERSON] постійно зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 92). Вказані обставини також підтверджуються довідкою форми №3 ЖБК «Домобудівник» за №52/15 від 20.04.2015 року та копією паспорту [PERSON] з відміткою про місце реєстрації (а.с. 65, 67). Таким чином, матеріали справи спростовують твердження позивача стосовно непроживання відповідача у спірній квартирі, а тому вони не приймаються судом до уваги. Встановлено, що позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини щодо майна померлої [INFO] [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, у зв'язку з тим, що право власності [PERSON] не було зареєстроване в органі, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна, на що слід зазначити наступне. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, про необхідність визнання за позивачем права власності на спадщину за законом, а саме на 2/6 частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 2550,00 грн.

Outcome: partial