overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості. Свій позов обґрунтовує тим, що відповідач 20.08.2010 року отримав на підставі кредитного договору № б/н кредит у розмірі 3700 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В судове засідання представник позивача не зявився, однак, подав суду письмове клопотання про слухання справи без його участі. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, проте надав на адресу суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позов не визнає, оскільки оплатив всю суму заборгованості. Додатково надав довідку від 05.12.2016 року про відсутність заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Із врахуванням наведеного, на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін та на підставі представлених суду доказів. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх належними та допустимими доказами, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку про те, що позов у даній справі не підлягає до задоволення судом повністю з огляду на таке. Судом встановлено, що 20.08.2010 року між сторонами було укладено кредитний договір б/н. Відповідно до укладеного кредитного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 3700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Правовідносини, що виникли між сторонами носять зобов»язальний характер. Із довідки від 05.12.2016 року, виданої Публічним акціонерним товариством [PERSON] банк «Приватбанк», за підписом заступника керівника роздрібного бізнесу [PERSON] вбачається, що [PERSON] станом на 05.12.2016 року немає заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до положень ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. В даному випадку позивач не довів, а в судовому засіданні не було здобуто жодних переконливих доказів того, що у відповідача існує перед банком заборгованість по кредитному договору № б/н від 20.08.2010 року. З урахуванням зазначеного, суд приходить до переконливого та обґрунтованого висновку про відсутність жодних правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних за час прострочення грошового зобовязання. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25.11.2014 року встановлено що відповідачка має перед позивачем грошове зобовязання, та стягнуто з відповідачки на користь позивача 7200 грн. боргу, три проценти річних за час прострочення грошового зобовязання в сумі 211 грн. 80 коп., та індекс інфляції в сумі 36грн. за період з 04.12.2012 року по 11.12.2013 року. Відповідачка виконала вказане рішення суду лише 01.02.2016 року та сплатила борг позивачу. Оскільки відповідачка несвоєчасно сплатила борг позивачу він просить суд стягнути з відповідачки 4998 грн. 42 коп. індексу інфляції та 462 грн. 17 коп. - три проценти річних за час прострочення грошового зобовязання за період з 11.12.2013 року по 01.02.2016 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Представник відповідача позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25.11.2014 року встановлено що відповідачка має перед позивачем грошове зобовязання, та стягнуто з відповідачки на користь позивача 7200 грн. боргу, три проценти річних за час прострочення грошового зобовязання в сумі 211 грн. 80 коп., та індекс інфляції в сумі 36грн. за період з 04.12.2012 року по 11.12.2013 року. Відповідачка виконала вказане рішення суду лише 01.02.2016 року та сплатила борг позивачу. Оскільки відповідачка несвоєчасно сплатила борг позивачу, суд приходить до висновку про те, що до спірних правовідносин слід застосувати ст. 625 ЦК України та стягнути з відповідачки на користь позивача 4998 грн. 42 коп. індексу інфляції та 462 грн. 17 коп. - три проценти річних за час прострочення грошового зобовязання за період з 11.12.2013 року по 01.02.2016 року, згідно розрахунку позивача. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 05.01.2016 року. В судовому засіданні представник позивача вимоги уточнив, з врахуванням здійсненої Моторним (транспортним) страховим бюро України виплати в розмірі 14 000 грн., просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 32 044,34 грн. Враховуючи складність справи, суд вважає, що по справі слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк 10 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення суми завдатку в подвійному розмірі. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], згідно якого відповідач зобов'язався продати а позивач зобов'язався купити вказану квартиру. В рахунок часткової оплати вартості квартири позивач передав відповідачу 2000 доларів США, про що відповідач склав власноруч написану розписку. Однак відповідач не укладає договір купівлі-продажу, та не оформлює його нотаріально. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму завдатку в подвійному розмірі. Позивач та його представник позов підтримали, наполягали на його задоволенні. Відповідач та його представник позов визнали частково, вважають вказану суму не завдатком а авансом, та бажають повернути лише 2000 доларів США. Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], згідно якого відповідач зобов'язався продати а позивач зобов'язався купити вказану квартиру. В рахунок часткової оплати вартості квартири позивач передав відповідачу 2000 доларів США, про що відповідач склав власноруч написану розписку. Судом встановлено, що попередній договір купівлі-продажу спірної квартири між сторонами укладений в простій письмовій формі та не посвідчений нотаріально, як того вимагають ч.1 ст. 635 та ст. 657 ЦК України, а тому згідно ст. 220 ЦК України вказаний договір є недійсним (нікчемним) з моменту підписання, та не потребує визнання його недійсним судом. З позовної заяви та пояснень сторін, вбачається, що нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу спірної квартири між сторонами не було укладено. Отримані від позивача 2000 доларів США відповідач не повернув позивачу, вказаний факт сторонами не заперечувався. Згідно ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Крім того згідно ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Оскільки нотаріальний договір купівлі-продажу спірної квартири між сторонами не укладений, а попередній договір купівлі-продажу спірної квартири є нікчемним, та не потребує визнання його недійсним судом, вказана сума є авансом. Такими чином з відповідача на користь позивача слід стягнути 31155 грн. 03 коп., що еквівалентно 2000 доларів США, авансу. Згідно із ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 311 грн. 55 коп. судового збору, співмірно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення суми спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, посилаючись на те, що 19 квітня 2014 року відповідач [PERSON] не прослідкував за правильністю розташування та кріплення вантажу, внаслідок чого сталося відкриття заднього борту під час руху транспорту, що призвело до зіткнення із зустрічним автомобілем «Volkswagen Polo д/н [NUMBER], належному позивача на праві власності, під керуванням водія [PERSON] В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди була завдана матеріальна шкода автомобілю «Фольксваген Поло» д/н [NUMBER]. Відповідачем [PERSON] було порушено п.2.3. (б) Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. за № 1306, згідно якого: «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися під керуванням у дорозі. Вина відповідача підтверджується постановою № 179/856/14-п (3/179/292/14) від 28.04.2014 року Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області, якою [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за скоєння саме даної дорожньо-транспортної пригоди та накладено штраф у розмірі 425 гривень. З метою встановлення розміру матеріального збитку позивач звернувся до судового експерта для проведення відповідної експертизи. 17 травня 2014 року судовим експертом [PERSON] було проведено технічне дослідження автомобіля «Volkswagen Polo д/н [NUMBER], належного позивачу та розрахована калькуляція витрат, необхідних для проведення відновлювального ремонту зазначеного транспортного засобу та вирахувана сума збитку, завдана позивачу внаслідок ДТП. Згідно висновку експертного дослідження № 026/14 від 17.05.2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Polo д/н [NUMBER] складає 26 925 гривень 59 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про усунення перешкод у вихованні дитини [PERSON], [INFO], встановлення порядку побачень з дитиною. Враховуючи складність справи, суд вважає, що по справі слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк 10 днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, у якій просить стягнути аліменти на її користь та на утримання у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на час її навчання в Олександрійському медичному училищі Кіровоградської області, оскільки у зв'язку із продовженням навчання позивач потребує матеріальної допомоги. Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги позову та просить суд їх задовольнити . Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги частково та пояснив, що він працює, має стабільний заробіток та має на утриманні десятирічного сина, згоден платити аліменти в розмірі 600-700 гривень щомісяця. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Батьком [PERSON] являється [PERSON] (а.с.5). На даний час повнолітня [PERSON] навчається на 3 курсі денної форми навчання Олександрійського медичного училища Кіровоградської області, термін навчання до 01.07.2018 (а.с. 7). Відповідно до ст.ст. 166, 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Обовязок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів Верховний Суд України розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи наведені положення закону, при вирішенні питання про визначення розміру аліментів, суд враховує згоду та можливість відповідача сплачувати аліменти в розмірі 600-700 гривень, знаходженні на його утриманні малолітнього сина, вважає за можливе визначити розмір аліментів, які відповідач повинен сплачувати на користь позивача на період його навчання в розмірі 700 гривень. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, із відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, у якій просить стягнути аліменти на його користь та на утримання, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, до закінчення ним навчання до 30.06.2021, оскільки у зв`язку із продовженням навчання він потребує матеріальної допомоги. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник надав заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу без його участі, просить задовольнити вимоги позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без його участі. Вказав, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина на час його навчання. Розглянувши заяви сторін, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Батьком [PERSON] , [INFO] , являється [PERSON] , [INFO] (а.с.3). На час звернення позивача до суду повнолітній [PERSON] навчається на 3 курсі Олександрійського політехнічного коледжу І рівня акредитації на денній формі навчання, термін навчання до 30.06.2021 (а.с.8). Позивач проживає разом із матір`ю та братом (а.с.9). Відповідно до ст.ст. 166, 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи наведені положення закону, при вирішенні питання про визначення розміру аліментів, суд враховує згоду та можливість відповідача сплачувати аліменти, тому вважає за можливе визначити розмір аліментів, які відповідач повинен сплачувати на користь позивача на період його навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача до закінчення навчання сином [PERSON] , тобто до 30.06.2021 Відповідно до частини першої та другої ст. 141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, яким просить виключити з актового запису № 2516 від 17.10.2014 про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дитини - [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовує тим, що 18.10.2008 зареєстрований шлюб між сторонами, який розірвано 11.07.2016 . [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] та батьком дитини у актовому запису про народження зазначено [PERSON] відповідно до ст. 133 СК України. На час народження дитини та протягом тривалого часу, а саме, до кінця 2016 позивач вважав себе батьком дитини. Між тим, наразі, позивач з цим не згодний, оскілки не є біологічним батьком про що дізнався випадково. Представник позивача у підготовчому засіданні заявив клопотання про допит свідків та призначення судово-генетичної експертизи. Відповідач у підготовчому засіданні заявила, що повністю визнає вимоги позову, підтверджує факт того, що позивач не є біологічним батьком [PERSON] . При таких обставинах представник позивача відмовився від заявлених клопотань та сторони звернулися до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутністю. Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до правил ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Суд, вивчивши доводи позову, позицію відповідача, дослідивши матеріали справи та надані суду докази вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із такого. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2008 по 11.07.2016 (а.с.11,16.17). Із копії повторного свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 13.06.2019, актовий запис № 2516 батьком [PERSON] , [INFO] , зазначений [PERSON] (а.с.12 Далі, відповідно до правил ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законним підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, оскільки з боку відповідача надано заяву про визнання позову, суд вважає за необхідне постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Відповідно до правил ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.04.1997 року [PERSON], яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина [PERSON] з одного буку і позивачкою з іншого боку уклали договір купівлі продажу квартири № 27 в будинку № 58 корпус № 4 по вул. Одеській в м. Одесі. Купівля продаж квартири здійснювалась та зареєстрована на Одеській універсальній товарній біржі GIP. Вказаний договір був зареєстрований КП «ОМБТІ та РОН». В теперішній час позивачка має намір розпорядитися квартирою, та їй стало відомо що договір купівлі-продажу квартири не зареєстрований нотаріально та вважається недійсним, тому позивачка просить суд визнати договір купівлі продажу квартири № 27 в будинку № 58 корпус № 4 по вул. Одеській в м. Одесі від 15.04.1997 року дійсним. Представник позивачки надав суду заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, на позові наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися та не повідомили про причини неявки, та від них не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, тому суд згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Розглянувши матеріали справи суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії договору купівлі продажу від 15.04.1997 року відповідачі продали, а позивачка купила квартиру № 27 в будинку № 58 корпус № 4 по вул. Одеській в м. Одесі. Вказаний договір зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 19.04.1997 року. Відповідно до ст. 334 ч.3 ЦК України право власності на майно по договору, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально дійсним. Оскільки договір купівлі продажу був виконаний у відповідності зі ст. 203 ЦК України з дотриманням усіх необхідних вимог для дійсності угоди, а саме: договір складений в письмовій формі та зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі, після укладення договору позивачка, уплатила вартість квартири відповідачам, після чого прийняла вказану квартиру, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved