Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої вказував, що з 24 квітня 2009 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Сімейні стосунки з відповідачем припинено у липні 2020 році. Причиною цьому вказує, те, що дружина зловживає спиртними напоями, що призводить до постійних сварок. В липні 2020 вона повідомила його, що бажає жити з іншим чоловіком та залишає сім`ю. Вони припинили спільне проживання та не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно. Спору щодо місця проживання дитини та поділу майно не має. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 24 квітня 2009 року виконавчим комітетом Радушанської селищної Ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 5. Ухвалою судді від 11 серпня 2020 позовна заява прийнята судом до розгляду та призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні. Не заперечував проти заочного розгляду справи ( а.с. 22). Відповідач повідомлялася судом про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення повістки на зареєстроване нею місце проживання (а.с. 25), але поштовий конверт повернувся до суду з відміткою «адресат не відповідає». Відповідач до суду не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяв по суті справи, зокрема відзиву, та з процесуальних питань не надала. Позивач надав згоду на проведення заочного розгляду справи, що відповідно до ст. 280 ЦПК України, надає суду право ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів. Суд на місці ухвалив здійснити заочний розгляд справи. В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам наданим позивачем на обґрунтування своїх вимог, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 квітня 2009 року виконавчим комітетом Радушанської селищної Ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 5, дошлюбне прізвище відповідача « [PERSON] », яке вона змінила на « [PERSON] » при реєстрації шлюбу, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Позивач стверджує, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені у липні 2020. Відповідач у судове засідання не з`явилася, факти викладені в позові не заперечила. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні встановлено обставини, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, причиною припинення шлюбних відносин позивач вказував те, що відповідач фактично почала проживати з іншим чоловіком, а тому подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Беручи до уваги викладене, те що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що шлюб зареєстрований між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що відповідач при укладенні шлюбу змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Оскільки відповідач в судове засідання не з`явилася, не висловила бажання щодо зміни прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами, залишити відповідачу прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 141 ЦПК України, беручи до уваги факт сплати позивачем судового збору при зверненні до суду в розмірі 840,80 грн. (а.с. 2), задоволення позову судом, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору.

Outcome: approved