Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 16.02.2017 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 6951676189, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 866 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 30.07.2018 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 20180730 до боржників, у тому числі до відповідача. Позивач зазначає, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, чим порушив норми діючого законодавства, оскільки станом на 16.02.2017 року існує заборгованість, яку просить стягнути в примусовому порядку з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у розмірі - 34 755, 65 грн., яка складається із: 15 192, 54 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2, 07 грн. - сума заборгованості за відсотками; 11 628, 04 грн. - сума заборгованості за платою за управління кредитом; 7 933 грн. - сума заборгованості за пенею, а також стягнути 1 921 грн. судових витрат. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27.03.2019 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом та не нада суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, представник позивача на адресу суду надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує, тому суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України проводиться без участі сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. 16 липня 2019 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судом встановлено, що на підставі поданої [PERSON] заяви № 6951676189 від 16.02.2017 року на отримання кредиту 16 лютого 2017 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» укладено кредитний договір № 6951676189, на підставі якого [PERSON] було надано грошові кошти у розмірі 15 866 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. 16 лютого 2017 року [PERSON] було отримано кредитні кошти у розмірі 12 000 грн., шляхом їх переказу на картковий рахунок № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням № І108925509 від 16.02.2017 року. Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» від 31.10.2018 року № -2697187-SG видно, що станом на 30.07.2018 року заборгованість [PERSON] по укладеному кредитному договору № 6951676189 від 16.02.2017 року перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» становить 29 910, 40 грн. 30 липня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 20180730, предметом якого було відступлення Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у тому числі право вимоги за кредитним договором № 6951676189 від 16.02.2017 року, який був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] , що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 20180730 від 30.07.2018 року, з якого видно, що заборгованість [PERSON] станом на 30.07.2018 року за кредитним договором № 6951676189 від 16.02.2017 року становить 34 755, 65 грн. 07 серпня 2018 року на поштову адресу [PERSON] Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було направлено повідомлення про відступлення права вимоги Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», у тому числі за кредитним договором № 6951676189 від 16.02.2017 року, який був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] . Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» видно, що станом на 30.07.2018 року заборгованість [PERSON] по укладеному кредитному договору № 6951676189 від 16.02.2017 року перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», який є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» становить 34 755, 65 грн. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань боржником банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, з письмовою заявою про розірвання договору або проханням щодо зміни тарифів позичальник не звертався. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч. 1 ст. 517 ЦК України). Згідно ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Таким чином, оскільки судом встановлено, що між сторонами укладався кредитний договір, за умовами якого відповідач взяв на себе певні зобов`язання, які належним чином в установлений кредитним договором строк не виконав, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та примусового стягнення заборгованості. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору в розмірі 1 921 грн. На підставі статей 525, 627-629, 1054 ЦК України та

Outcome: approved