Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 лютого 2019 року, успадкував майно у вигляді суми пенсії у розмірі 17554,33 грн, яка належала його матері [PERSON] , померлої [INFO] , але не була нею отримана за життя. При зверненні 22 лютого 2019 року до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про виплату недоотриманої при житті матері пенсії у розмірі 17554,33 грн, на підставі разового доручення позивачу було виплачено 9950,49 грн, у залишку суми пенсії - відмовлено, оскільки розрахунок недоотриманої пенсії проводився з 21 лютого 2016 року (не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії). Позивач, посилаючись на приписи Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Цивільного кодексу України просить стягнути з відповідача залишок недоотриманої пенсії у розмірі 7603,84 грн, яка залишилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та увійшла до складу спадщини відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 30.09.2019 року призначено судове засідання для розгляду справи по суті, витребувано у Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду інформацію про загальний (повний) розмір нарахованої та недоотриманої пенсії [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , за період з 01 лютого 2015 року по 22 вересня 2016 року включно, без врахування будь-яких строків. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, звернулися до суду із заявами про розгляд справи без їх участі, в якій позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутністю. Разом із тим, 01 вересня 2019 року судом було отримано відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі, зазначає, що згідно приписів частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058 нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер за життя мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Позивач звернувся до управління ПФУ 22 лютого 2019 року тому з урахуванням вимог ч. 1 ст. 46 Закону України № 1058 було зроблено розрахунок пенсії за період з 21.02.2016 року по 30.09.2016 року у розмірі 9950,49 грн, тобто саме на дату звернення спадкоємця з усіма необхідними документами, а ні надходження запиту державного нотаріуса про наявність заборгованості з пенсії. Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 21.02.2019 року приватним нотаріусом Добропільського районного нотаріального округу Донецької області Молодняк О.В., посвідчено свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1937 року народження, померлої [INFO] , є її син [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з суми пенсії, у розмірі 17554,33 грн, яка належала спадкодавцю згідно довідки, виданої 07.09.2018 року Добропільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області за № 14740/02, але не була нею одержана за життя. Спадкова справа № 105/2018. 01 березня 2019 року Добропільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області видано розпорядження про виплату позивачу недоодержаної пенсії, що залишилася після смерті [PERSON] у розмірі 9950,49 грн, що також підтверджується копією разового доручення № 914220176146/1 за період з 01.03.2019 року по 01.03.2019 року. Із долученого до матеріалів справи інформаційного листа Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 28.03.2019 року № 69/К-39-01-09 вбачається, що управлінням було розглянуто звернення [PERSON] та повідомлено позивачу, що управлінням ПФУ було надано відповідь приватному нотаріусу Добропільського районного нотаріального округу Донецької області Молодняк О.В. на запит від 31.08.2018 року вх. № 8362/10-31/6 щодо наявності заборгованості по пенсійним виплатам, які за життя були належні до сплати спадкодавцю станом на 30.08.2018 року у розмірі 17554,33 грн, з посиланням на ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також, акцентували увагу, що розмір суми недодержаної пенсії буде зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду особи, яка має право на спадщину. Оскільки пенсіонерка померла [INFO] , звернення за вказаною виплатою зареєстровано 22.02.2019 року, тому розрахунок недоотриманої пенсії проводився з 21.02.2016 року (не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії), що складає 9950,49 грн. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі - Закон №1058). Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується зі статтею 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року, згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (з дня відкриття спадщини стаття 1220 Цивільного кодексу України). Доводи відповідача щодо відсутності права позивача на отримання нарахованих спадкодавцю коштів за межами трирічного строку є необґрунтованими та спростовуються встановленими судом обставинами та наведеними вище нормами матеріального права, згідно з якими сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини, тому позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату відповідної суми у повному обсязі. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Права і свободи людини та їх гарантії, відповідно до ст. 3 Конституції України, визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З огляду на викладене, та враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, яке увійшло до складу спадщини, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоотриманої пенсії у розмірі 7603,84 грн (17554,33 грн - 9950,49 грн), яка увійшла до складу спадщини. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача в сумі 768 гривень 40 копійок. На підставі наведеного,

Outcome: approved