Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Міського комерційного банку» в особі відділення №40 про захист прав споживачів та повернення банківського вкладу, мотивуючи тим, що 31.03.2014р. між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № 2630/40/170501 про банківський строковий вклад (депозит) «Ваш Стабільний», відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний вклад грошові кошти в розмірі 100000,00 грн., з процентною ставкою за вкладом 25,35% річних на період до 30.06.2014р.. На неодноразові звернення про повернення суми вкладу було відмовлено. Так 11.03.2014р. та 15.08.2014р. на письмове звернення позивача банк не надав відповідь взагалі. Просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 100000,00 грн., а також 6 337,50грн. -проценти річних за фактичну кількість днів користування внеском протягом дії договору та 25,35% процентів річних від простроченої суми внеску понад строк дії договору в розмірі 5281,25грн. Також стягнути з відповідача на користь позивача суму втрат від знецінення грошей в сумі 3% річних - 1375,00грн. та індекс інфляції - 1250,00грн., всього 114243,75грн. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про збільшення позовних вимог, відповідно якої просив стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 100000,00 грн., а також 6 337,50грн. - проценти річних за фактичну кількість днів користування внеском протягом дії договору та 25,35% процентів річних від простроченої суми внеску понад строк дії договору в розмірі 12038,13грн. Також стягнути з відповідача на користь позивача суму втрат від знецінення грошей в сумі 3% річних - 1424,63грн. та індекс інфляції - 18800,51грн., та надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 31.03.2014р. між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № 2630/40/170501 про банківський строковий вклад (депозит) «Ваш Стабільний», відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний вклад грошові кошти в розмірі 100000,00 грн., з процентною ставкою за вкладом 25,35% річних на період на 91день. 15.08.2014 року позивач звернувся у банк з заявою про видачу його вкладу за договором №2630/40/170501, який закінчився 30.06.2014р. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно із ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу(депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.3 ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного документа. Відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.88 ЦПК України - якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідач не виконав своїх обов'язків по поверненню суми депозитного вкладу, тому суд приходить до висновку, що дії відповідача є неправомірними та такими, що порушують права позивача, як вкладника, а отже позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за депозитним вкладом в розмірі 100000грн. підлягають задоволенню. Так відповідно до положень до ст.625 ЦК України, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та три відсотки річних на є санкціями, а виступають способом захисту, майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов'язання. А тому, вони є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання та підлягають задоволенню. Крім того, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, від якого позивач звільнена при подачі позову до суду, тому сума судового збору, яка підлягає стягненню складає 1% від ціни позову, як передбачено Законом України «Про судовий збір» - 1386,77грн.

Outcome: approved