Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 66338,84 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 31.03.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №94509а6зда, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Renault (д.н.з. [NUMBER]). 26.07.2016 року о 08 год. 40 хв. в м. Києві, по вул. О.Теліги сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Renault (д.н.з. [NUMBER]), яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля - [PERSON].) та автомобіля Volkswagen (д.н.з. [NUMBER]), яким керував водій [PERSON], внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Renault (д.н.з. [NUMBER]), що був застрахований за договором страхування №94509а6зда. Згідно довідки №97392575 про ДТП та Постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 02.09.2016, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] пункту 13.1 ПДР України, відповідальність за, що передбачена ст. 124 КпАП України. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №АХА2143203 від 11.08.2016 року та умов Договору страхування №94509а6зда від 31.03.2016, розмір страхового відшкодування склав 66338,84 грн., яке ПрАТ «СК «АХА Страхування» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу. Таким чином до ПрАТ «СК «АХА Страхування» перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Renault (д.н.з. [NUMBER] - [PERSON].), внаслідок дорожньо0транспортної пригоди, яка мала місце 26.07.2016 року. З метою досудового врегулювання спору позивачем 15.12.2016 року було направлено на адресу відповідача претензію за вих.№СУ/003153/4, яка не була отримана відповідачем, лист повернувся із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи, що відповідачем не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків, позивач звернувся до суду. До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу за відсутності свого представника, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явилась, про поважність причин неявки суд не повідомив. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 26 липня 2016 року о 08 год. 40 хв. в м. Києві на перехресті вулиць О.Теліги та Мельникова, водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем [NUMBER], яким керувала водій [PERSON], що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 вересня 2016р. Вищевказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення , передбаченого ст. 124 КпАП України. 31.03.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №94509а6зда, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Renault (д.н.з. [NUMBER]). Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №АХА2143203 від 11.08.2016 року та умов Договору страхування №94509а6зда від 31.03.2016, розмір страхового відшкодування склав 66338,84 грн., яке ПрАТ «СК «АХА Страхування» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу Renault (д.н.з. [NUMBER]), який на праві власності належить [PERSON]. З метою досудового врегулювання спору позивачем 15.12.2016 року було направлено на адресу відповідача претензію за вих.№СУ/003153/4, яка не була отримана відповідачем, лист повернувся із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. У відповідності з ч. 1 ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1192 ЦК України З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, до позивача перейшло право вимоги до відповідачки в межах фактичних витрат. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи те, що вина відповідача [PERSON] у вчиненні зазначеного вище ДТП встановлена постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 вересня 2016р., позивачем було здійснено відшкодування шкоди за відповідача власнику автомобіля Renault (д.н.з. [NUMBER]), [PERSON], відповідно до вищенаведених вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА СТРАХУАННЯ» є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved