Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, про зняття арешту з нерухомого майна боржника, посилаючись на те, що на виконанні Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерстві юстиції (м. Суми) знаходиться виконавче провадження №29909988 по виконанню виконавчого листа виданого Октябрським районним судом м. Полтави від 22.07.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості. 18.11.2011 року державним виконавцем відділу Полтавського районного відділу ДВС Макаренко М.В. було винесено постанову ВП №29909988 про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить [PERSON] в межах суми заявлених позовних вимог 29 892,59 грн. Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження, виконавче провадження було закінчене 29.12.2011 року на підставі фактичного повного виконання рішення (п.8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»), а також згідно із довідкою №РNСUEOB6N6Е38ТКІ від 20.05.2020 року виданою АТ КБ «Приватбанк» зазначено, що [PERSON] не має заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк». Позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю у зв`язку з накладенням на неї арешту. У зв`язку з тим, що позивач боргові зобов`язання перед відповідачем погасив у повному обсязі, тому відсутні підстави для продовження арешту його нерухомого майна в межах виконавчого провадження яке закрито, а тому позивач просить суд зняти арешт з нерухомого майна, а саме Ѕ житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , накладений Постановою Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про арешт всього нерухомого майна, що накладено на [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити. Проти винесення заочного рішення суду не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Про причину неявки відповідач суд не повідомив. Представник третьої особи до суду не з`явився навдавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з чим суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, на виконанні Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходилось виконавче провадження №29909988 по виконанню виконавчого листа виданого Октябрським районним судом м. Полтави від 22.07.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості. 18.11.2011 року державним виконавцем відділу Полтавського районного відділу ДВС Макаренко М.В. винесено постанову про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить [PERSON] в межах суми заявлених позовних вимог 29 892,59 грн. У зв`язку з чим, позивач не може розпоряджатися належним йому нерухомим майном, а саме Ѕ житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно постанови по ВП від 20.05.2020 року, встановлено, що виконавче провадження було закінчене 29.12.2011 року на підставі фактичного повного виконання рішення (п.8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»). Згідно Довідки № РNСUEOB6N6Е38ТКІ від 20.05.2020 року виданої, АТ КБ «Приватбанк», встановлено, що [PERSON] не має заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк». Відповідно до вимог частини 2 статті 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Згідно з частино першою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Отже суд вважає, що накладений арешту на нерухоме майно позивача створює для нього перешкоди у вільному володінні, розпорядженні та користуванні належною йому часткою житлового будинку з господарськими спорудами, що порушує його права як власника. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із частини 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями частини 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. При цьому відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. За таких підстав суд вважає, що позов є обгрунтованим належним доказами, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що позивач здійснив повне погашення заборгованості перед відповідачем, тому зняття арешту дозволить йому вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю в повному обсязі. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 908,00 грн. підлягає віднесенню за його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved