Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування за законом, яку уточнивши, посилається на те, що [INFO] року померла її бабуся - [PERSON], яка за життя склала на її ім'я заповіт, в якому свій будинок розташований по [ADDRESS] заповідала їй. 03 листопада 2011 року на підставі рішення сесії Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 15.07.2008 року №292-20/у на її ім'я видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS], який зареєстрований Магдалинівським БТІ за №35230095. 08 вересня 2014 року державним нотаріусом їй відмовлено в оформленні спадкового майна за заповітом, після смерті її бабусі [PERSON], на земельну ділянку на якій розташований житловий будинок що належить їй із за того, що вона не зазначена в її заповіті від 24 березня 2008 року. Дана відмова порушує її право на власності та використання земельної ділянки, на якій і розташований її власний будинок, передбачене ст.ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України. Окрім цього інші спадкоємці за законом - відповідачі по справі [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], не подали заяви до нотаріуса про відкриття спадщини і є такими, що не прийняли її та відмовляються від прийняття спадщини на її користь. В зв'язку з чим, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом та просить визнати за нею - [PERSON], [INFO] право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,52 га. переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,25 га. та ведення особистого підсобного Господарства - 0,27 га. у відповідності до державного акта на право приватної власності на землю серії ДП зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 1940 від 21.03.1997 року що належав [PERSON] померлої [INFO] року. У судове засідання представник позивача - [PERSON], що діє на підставі договору про представництво клієнта з юридичних питань від 17 листопада 2014 року (а.с. 17), будучи належним чином повідомленим, не з'явився, до суду надано заяву (а.с. 79), згідно якої просить справу розглянути в його відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не з'явились, до суду надано заяви (а.с. 46, 47, 71, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78), в яких просять суд справу розглянути без їх участі, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення, при цьому як спадкоємці за законом відмовляється від прийняття спадщини на користь позивача [PERSON] З цих підстав суд вважає можливим ухвалити судове рішення, згідно ст. 174 ЦПК України, а також відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла бабуся позивачки [PERSON], [INFO] (а.с. 3, 5, 6, 7) - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] від 04 лютого 2014 року (а.с. 8), яка за життя склала на ім'я позивачки заповіт від 24 березня 2008 року, посвідчений секретарем Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 161, в якому будинок розташований по [ADDRESS] заповідала позивачці. 03 листопада 2011 року на підставі рішення сесії Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 15.07.2008 року №292-20/у на ім'я позивачки [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS], який зареєстрований Магдалинівським БТІ за №35230095 (а.с. 9-11, 12, 13). 08 вересня 2014 року державним нотаріусом позивачці, яка звернулась з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 31), було відмовлено в оформленні спадкового майна за заповітом, після смерті [PERSON], на земельну ділянку на якій розташований житловий будинок, що належить позивачці із за того, що земельна ділянка не зазначена в заповіті від 24 березня 2008 року (а.с. 4). Дана відмова порушує право на власності та використання земельної ділянки, на якій і розташований належний позивачці житловий будинок, передбачене ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України. Інші спадкоємці за законом - відповідачі по справі [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], не подавали заяв до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину і є такими, що не прийняли її та відмовляються від прийняття спадщини на користь позивачки. В зв'язку з чим, позивач звернулась до суду з даним позовом (а.с. 1, 2, 20). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків). У відповідності до ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Таким чином, у п'яту чергу спадкують наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення); правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення); двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки; двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення); двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабабки, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п'ятий ступінь споріднення); троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, чотириюрідні брати та сестри (шостий ступінь споріднення). У відповідності до ст.ст. 1268, 1273, 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, при цьому спадкоємець за законом чи за заповітом може відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги протягом строку для прийняття спадщини подавши заяву про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Право позивачки на спадщину в порядку спадкування за законом підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах цивільної справи в їх сукупності та приведеними і проаналізованими судом вище, а також матеріалами спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] за № 122/2014 (а.с. 28-44). Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачами, суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити позов і визнати за позивачем право власності на спадкове майно по праву спадкування за законом, оскільки згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, законність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову відповідає вимогам чинного законодавства і обґрунтована на обставинах справи та доказах про належність земельної ділянки спадкодавцю, суд вважає за необхідним постановити рішення про визнання за позивачем права власності на спадкове майно по праву спадкування за законом, враховуючи, що інше спадкоємці за законом попередніх черг відмовились від прийняття спадщини на користь позивача [PERSON] Дане рішення суд ухвалює в рамках заявлених позивачем вимог і на підставі наданих доказів (ст.ст. 57-66 ЦПК України). На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved