Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що він перебував з 15 серпня 1998 року у шлюбі із [PERSON], який було розірвано за рішенням суду від 5 листопада 2014 року. При цьому під час шлюбу у сторін народилась донька, [PERSON], [INFO], матірю якої є відповідачка. Зараз він із відповідачкою мешкає окремо, сімейні стосунки припинені, дитина знаходяться на його утриманні. Жодної матеріальної допомоги на утримання доньки відповідачка не надає. Оскільки відповідачка працює, то має можливість надавати йому допомогу на утримання дитини за рішенням суду. Зазначав також, що на утриманні відповідачки перебуває спільна молодша донька сторін, [PERSON], [INFO], на утримання якої він сплачує аліменти відповідачці в розмірі 1/4 частини від свого заробітку за рішенням суду. Враховуючи, що відповідачка зобовязана утримувати свою доньку, то просив суд стягнути з [PERSON] на його користь на утримання неповнолітньої [PERSON] аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частина від усіх видів доходів відповідачки до досягнення донькою повноліття. У судовому засіданні позивач заявлений ним позов підтримав у повному обсязі, надавши суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Додавав, що неповнолітня [PERSON] мешкає разом із ним та бабусею останньої [ADDRESS]. Натомість оскільки він надає достатньо коштів на утримання молодшої доньки, яка мешкає із відповідачкою, то просив суд задовольнити позов. В судове засідання відповідачка не зявилась, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи належним чином. Представник відповідачки, яка діє на підставі договору, [PERSON], не визнаючи заявлені вимоги [PERSON], вказувала, що у теперішній час [PERSON] перебуває у патологічному відділенні пологового будинку, де нею була народжена дитина. Таким чином після виписки з пологовому будинку остання буде перебувати у декретній відпустці по догляду за новонародженою дитиною. Крім цього у відповідачки не має жодних доходів, окрім аліментів, які вона отримує на виховання спільної із позивачем доньки, [PERSON]. Також додавала, що позивач не мешкає разом із неповнолітньою [PERSON], яка проживає разом із своєю бабусею. Вважає, що існують підстави для звільнення відповідачки від сплати аліментів на утримання [PERSON]. Таким чином просила суд відмовити у задоволені позову. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного вмотивування. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 1998 року, актовий запис № 605, який однак було розірвано на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 5 листопада 2014 року, яке набуло чинності (а. с. 2). Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 744 від 12 грудня 2000 року, вбачається, що [PERSON] народилась 29 листопада 2000 року, батьками якої зазначені сторони у справі (а. с. 5). Згідно з довідкою Керуючої компанії «Східна» від 2 вересня 2015 року вбачається, що [PERSON], 2000 р. н., мешкає разом із своїм батьком, [PERSON], [ADDRESS] (а. с. 5). На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 4 грудня 2014 року, яке набуло чинності, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку до повноліття дитини (а. с. 3-4). За відомостями з ПАТ «МК «Азовсталь» вбачається, що із заробітної плати [PERSON] за останні 6 місяців роботи в сумі 67676,37 грн. було утримано 30511,82 грн. (67676,37 37164,55 = 30511,82) (а. с. 6). Відповідно до довідки № 12 Комунального дошкільного навчального закладу «Ясла-садок № 35» вбачається, що [PERSON] працює у вказаному закладі з 1 лютого 2005 року. Однак на теперішній час вона перебуває на післяпологовому лікарняному до 14 березня 2016 року (а. с. 25). Зазначений факт також підтверджується довідкою КЗ «Маріупольське територіальне медичне обєднання здоровя дитини та жінки» від 12 листопада 2015 року, з якої вбачається, що хлопчик [PERSON], [INFO], перебуває на лікуванні у вказаному закладі у відділі патології з 2 листопада 2015 року (а. с. 20). Згідно із ст. 180 СК України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а на підставі ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд при цьому не приймає до уваги посилання представника відповідачки про можливість звільнити від сплати аліментів [PERSON], оскільки обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за положеннями ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати дитину, лише якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Також суд не погоджується з доводами представника відповідачки проте, що неповнолітня [PERSON] не мешкає із позивачем, оскільки такі доводи не були підтверджені в судовому засіданні жодними доказами, тому є необґрунтованими та такими, що суперечать іншим доказам у справі. На підставі того, що обидва батьки повинні приймати участь в утриманні дитини незалежно від наявності у них доходів, то суд вважає, що існують усі підстави для стягнення щомісячних коштів з відповідачки на утримання її доньки, [PERSON], яка мешкає із позивачем та перебуває на його утриманні. При визначенні обґрунтованого розміру аліментів, що буде стягуватись на користь [PERSON] з відповідачки, суд враховує положення ст. 182 СК України, за якими при визначенні розміру аліментів враховується: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На підставі ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] має достатній заробіток для утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], 2000 р. н., що свідчить про стабільне матеріальне становище цієї дитини. Також суд враховує, що відповідачка фактично не має доходів, бо тепер перебуває на післяпологовому лікарняному та у подальшому буде знаходитись у декретній відпустці по утриманню новонародженої дитини, що свідчить про її скрутне матеріальне становище. Крім цього на утриманні відповідачки перебуває ще одна спільна із позивачем донька, [PERSON], 2010 р. н., натомість на утримання якої [PERSON] за рішенням суду отримує аліментів від позивача у розмірі близька 2500 3000 грн. щомісяця. На підставі переліченого, враховуючи обовязок матері дитини утримувати її та достатній дохід батька дитини, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки, [PERSON], до досягнення нею повноліття в мінімальному розмірі, передбаченому положеннями СК України, тобто в розмірі 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на думку суду відповідатиме в першу чергу інтересам усіх дітей із урахуванням встановлених обставин справи.

Outcome: partial