Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 01.12.2010 року по 22.10.2014 року працював у ПрАТ «Азовелектросталь» начальником бюро, звільнився за власним бажанням. На момент звільнення та по теперішній час відповідачем не виплачена заборгованість по заробітній платі у розмірі 9522,59 гривень. Одночасно просив стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку. У зв'язку з невиплатою сум належних при звільненні, опинився у важкій матеріальній ситуації, відчував моральні страждання, втратив нормальні життєві зв'язки та змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, у зв'язку з чим просить відшкодувати 5000 гривень моральної шкоди. Позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, також уточнив та просив стягнути з відповідача суму заборгованості по заробітній платі у розмірі 9598,10 гривень, відповідно довідки наданої ПрАТ «Азовелектросталь» та середній заробіток за час затримки виплати заборгованості по заробітній платі з моменту звільнення по 31.12.2014 року. Представник відповідача у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, але надав довідку про заборгованість з виплати заробітної плати [PERSON], довідку про розмір середньої заробітної плати, довідку про доходи та табелі обліку робочого часу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 01.12.2010 року працював у Приватному акціонерному товаристві «Азовелектросталь» на посаді начальника бюро, 22.10.2014 року звільнився з за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача. Відповідно до довідки ПрАТ «Азовелектросталь» від 12.02.2015 року, заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить: за серпень 2014 року - 2047,27 гривень, за вересень 2014 року - 2105,32 гривень, за жовтень 2014 року - 5445,51 гривень, а всього 9598,10 гривень. Згідно ст.115 Кодексу Законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плати виплачується напередодні. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. З огляду на викладене суд вважає, що оскільки відповідачем була нарахована, але вчасно не виплачена заробітна плата, заборгованість за якою складає 9598 гривень 10 копійок, то вказана сума підлягає стягненню на користь позивача, з урахуванням податку з доходів фізичних осіб та пенсійних утримань. Згідно ст.116 Кодексу Законів про працю України при звільненні робітника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації, проводиться у день звільнення. Якщо робітник у день звільнення не працював, то вказані суми повинні бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим робітником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.1 ст.117 Кодексу Законів про працю України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому робітнику сум у строки, вказані ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити робітнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до довідки-розрахунку від 12.02.2015 року, наданої ПрАТ «Азовелектросталь», розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] під час роботи на підприємстві становить 162 гривень 50 копійок. Таким чином, з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 23.10.2014 року (з наступного дня звільнення позивача з ПрАТ «Азовелектросталь») по 31.12.2014 року, в сумі 8125 гривень (розрахунок: 162,50 гривень (середньоденна заробітна плата) х 50 днів (кількість робочих днів з 23.10.2014 року по 31.12.2014 року). Стаття 237-1 КЗпП України, передбачає, що відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», із змінами, внесеними п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року № 5, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що з урахуванням характеру, обсягу тривалості моральних страждань, а також складного фінансового становища підприємства, з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду у розмірі 300 гривень. Також з відповідача ПрАТ «Азовелектросталь» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved