Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та просить: - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 02.08.2017 року у сумі 50 000 грн. 00 коп.; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні збитки у сумі 5165 грн. 00 коп.; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3 % річних від простроченої суми у розмірі 2 595 грн. 97 коп.; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15 000 грн. 00 коп. Позов мотивований тим, що 02.08.2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, на підставі якого [PERSON] взяла у [PERSON] в позику грошові кошти в сумі 50 000 грн., надавши [PERSON] розписку про отримання грошових коштів у зазначеній сумі. Борг [PERSON] зобов`язалася повернути впродовж року. Однак грошові кошти повернуті не були. Позивач в судове засідання не з`явився, однак його представник надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечував, розгляд справи просив проводити за відсутності сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслала. Про причину неявки суд не повідомила, інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступне. Письмова розписка відповідача (а.с. 9) є підтвердженням укладення договору позики між позивачем та відповідачем на суму 50 000 грн. З боргової розписки від 02.08.2017 року вбачається, що позивач передав у власність відповідача безпроцентну позику у розмірі 50 000 грн. з кінцевим терміном повернення впродовж року. Отже, дослідивши вищезазначені\~письмові докази, які вказують на передання відповідачу позивачем грошових коштів, суд приходить до висновку про існування договірних правовідносин позики між сторонами у справі. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений договір позики, в якому були визначені всі істотні умови. Відповідач належним чином свої обов`язки за договором не виконував, внаслідок чого допустив виникнення заборгованості. Таким чином, враховуючи те, що відповідач, будучи ознайомленим з умовами договору, уклавши вказаний договір, не виконує його істотні умови щодо порядку та строків його погашення, хоча взяв на себе зобов`язання їх виконувати та вчасно погашати заборгованість, не подає відомості про причини порушення взятих на себе зобов`язань, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до вимог\~ст. 625 ЦК України. Відповідно\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на день подання позовної заяви [PERSON] не повернула [PERSON] грошові кошти в обумовлений строк, та безпідставно ухиляється від виконання зобов`язань, взятих на себе за договором позики від 02.08.2017 року. Так, кількість прострочених днів з 02.08.2018 року по 24.04.2020 року складає 632 днів. З урахуванням прострочених днів (632), суми заборгованості (50 000 грн.), то 3 % річних становитимуть 2595,97 грн. Відповідач, при порушенні строку повернення позики, повинен сплатити позикодавцю пеню у розмірі діючої облікової ставки НБУ від залишку несплаченої суми за кожний день прострочення повернення грошових коштів. Інфляційні збитки становлять 5165,00 грн. На підставі викладеного, з відповідача на корить позивача стягненню підлягає заборгованість за договором позики 50000 грн., три відсотки річних в сумі 2595,97 грн., та інфляційне збільшення суми боргу в сумі 5165,00 грн. У відповідності до ст.\~137, ст.\~141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 840,80 грн., та - витрати на правничу допомогу в сумі 15 000 грн.

Outcome: approved