Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача та просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 9669,63 грн., 3% річних в сумі 823,04 грн. та інфляційну складову боргу в сумі 2147,79 грн., а також судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 26.02.2014 року № 05/01-545 , а також Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 26.02.2014 року № 05/01-545-К. Зазначив, що свої зобов`язання позивач виконує належним чином, надає відповідачу послуги з утримання будинку та прибудинкової території та житлово-комунальні послуги. Відповідач послугами користується, проте не здійснює вчасну та регулярну оплату за їх надання, у зв`язку з чим в нього виникла заборгованість перед позивачем, яка за період з 01.01.2014 року по 30.06.2017 року становить 9669,63 грн. Також, відповідно до ст. 625 ЦК України просив стягнути з відповідача за період з 01.08.2017 року по 01.06.2020 року інфляційну складову боргу в сумі 2147,79 грн. та 3% річних в сумі 823,04 грн. Враховуючи вищевикладене, просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.07.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження. У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача не надійшов. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується додатковою угодою №3 до договору про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» 13-23-5 від 14.11.2012 року. З матеріалів справи вбачається, що зазначений будинок закріплений за комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» на підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації від 07.05.2004 року № 750. Також, встановлено, що між сторонами було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 26.02.2014 року № 05/01-545 , а також Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 26.02.2014 року № 05/01-545-К. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За таких обставин та встановлених фактів, суд приходить до висновку, що між сторонами існують зобов`язання, що випливають з договору про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.(ст. 9 Закону) У разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу (ч.1 ст.26 Закону) Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З наданого суду розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача за період з 01.01.2014 року по 30.06.2017 року становить 9669,63 грн. Відповідачем такий розрахунок спростований не був, як і не було надано доказів належного виконання своїх зобов`язань за вищевказаними договорами, у зв`язку з чим вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України з відповідача за період з 01.08.2017 року по 01.06.2020 року підлягає стягнення на користь позивача 3% річних в сумі 823,04 грн. та інфляційну складову боргу в сумі 2147,79 грн. Аналізуючи докази, надані позивачем на підтвердження заявлених вимог, суд погоджується із тим, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З огляду на висновки суду про задоволення заявлених позивачем позовних вимог, витрати щодо стягнення судового збору покладаються на відповідача в порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України у розмірі, який передбачений Законом України «Про судовий збір» за вимоги, що були предметом вирішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved