Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 15.05.2013 року позичив відповідачу [PERSON] 29560,00 гривень, про що останній надав розписку та зобов'язався їх повернути, згідно графіку погашення боргу, до 15.05.2014року. Відповідач прийнятих на себе зобов'язань не виконав, частково сплати борг у сумі 4170,00 гривень. В зв'язку з чим, позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. Просить суд стягнути з відповідача суму боргу за договором позики грошей від 15.05.2013року в сумі 27122,71гривень, плату за користування позикою за період з 06.05.2015р. по 13.08.2015р. у розмірі 27122,71 гривень, а також судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на підстави зазначені у позові та на свої пояснення надані у судовому засіданні. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, відповідно поштового повідомлення про отримання судового виклику, причину неявки суду не повідомив. Суд враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, аналізуючи все у своїй сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю за наступних обставин. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Судом встановлено, що сторони перебували в договірних правовідносинах. 15.05.2013року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики грошей (далі - Договір) на загальну суму 29560,00 гривень та на підтвердження отримання грошей відповідачем також особисто була написана розписка (а.с.6,7). Як передбачає ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики позикодавець передає позичальнику у власність гроші, а позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі та на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Як вбачається з Договору та розписки, відповідач зобов'язався повернути грошові кошти у розмірі 29560,00 гривень, згідно графіку погашення боргу, до 15.05.2014року. Однак до теперішнього часу не виконав прийнятих на себе зобов'язань щодо погашення зазначеного боргу, частково погасив борг 20.06.2013 року - 870,00грн., 24.09.2013року - 300,00грн., 21.10.2013року - 3000,00грн.. Згідно п. 5.2 Договору, після закінчення строків вказаних в договорі (п.4.2) позичальник сплачує плату за користування позикою, яка складає 1% в день від суми кожного несплаченого до договору платежу починаючи з дня, коли повинен був здійснений цей платіж згідно графіка п.4.2 до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Таким чином, сума боргу за Договором позики грошей складає 27122,71грн., плата за користування позикою з 06.05.2015року по 13.08.2015 року становить 27122,71 грн., згідно наданого розрахунку (а.с.5). Так, судом встановлено, що відповідач порушив умови Договору, внаслідок чого позивач не може повернути грошові кошти, які були позичені останньому. В звязку з чим, сума боргу за договором позики та плата за користування позикою, заявлена в позові підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів, з кожного окремо, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 542,46 грн.

Outcome: approved