Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те , що між сторонами було укладено договір № DOI0RX00580451 від 25.12.2006 року за яким відповідач отримала кредит у розмірі 2030,01 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.12.2007 року. У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором у неї станом на 30.01.2013 року склалась заборгованість за кредитним договором у розмірі 24956,30 грн. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № DOI0RX00580451 від 25.12.2006 року у сумі 24956,30 грн. з яких : 2030,05 грн. - заборгованість за кредитом, 9504,08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 301,51 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 11456,07 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, штраф - 500 грн. та 1164,59 грн. та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив задовольнити позовні вимоги з наведених у позові підстав. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що кредитний договір з позивачем не укладала, суму кредиту не отримувала, ніяких документів на отримання кредиту не підписувала, крім того вказувала, що в матеріалах справи мається копія її паспорту , який вона втратила, надала суду письмові заперечення (а.с.30) та наполягала на відмовленні у задоволенні позову у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши, матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що в матеріалах справи міститься заява позичальника № DOI0RX00580451 від 25.12.2006 року, відповідно до умов якої позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2030,01 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.12.2007 року. (а.с.4). Згідно видаткових накладних на підставі кредитного договору було придбано товар на 1845,00 гривень (а.с.52,53). Відповідно до висновку експерта № 2931/02/2932/03 від 27.11.2013 року, судом встановлено, що усі рукописні записи в документах : в заяві позичальника № DOI0RX00580451 від 25.12.2006 року, копіях паспорту [PERSON] , копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім'я [PERSON], виконані не [PERSON], а іншою особою (особами) з наслідуванням її справжнього підпису. (а.с.73-76); Наведене беззаперечно спростовує твердження представника позивача про те, що саме відповідачем по справі був укладений кредитний договір № DOI0RX00580451 від 25.12.2006 року, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2030,01 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.12.2007 року. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача, а саме завдання позивачу відповідачем втрат майнового характеру, позивачем не надано доказів протиправності діяння чи без діяння відповідача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вини відповідача в її заподіянні, в матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані, зокрема письмові докази, на підставі яких суд може встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги про те, що саме між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № DOI0RX00580451 від 25.12.2006 року та інших обставин, які містять інформацію щодо предмета доказування та які мають значення для вирішення справи, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: approved