Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] 15.12.2016 року близько 06 год. 00 хв. в м. Бобровиця по вул. Незалежності, 28 керував автомобілем марки ВАЗ 21104, д.н.з. [NUMBER] та здійснював на перехресті маневр обгону автомобіля ВАЗ 21114 д.н.з. [NUMBER] , який здійснював поворот ліворуч, внаслідок чого сталось зіткнення, автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 14.6 (а) ПДР та скоїв адмінправопорушення за ст. 124 КУпАП. Постановою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 21.02.2017 року, яка була залишена без змін постановою апеляційного суду Чернігівської області від 17.03.2017 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адмінправопорушення за ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штафу у розмірі 340 грн. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав належним чином оформленого договору обов`язкового страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а транспортний засіб ВАЗ 21114 д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] був забезпечений на території України. 14.03.2017 року на адресу МСБУ від представника [PERSON] за довіреністю, [PERSON] , надійшло повідомлення про ДТП і на підставі наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих йому було виплачено 47223, 09 грн. Також були понесені витрати на оплату послуг аварійного комісара у сумі 1208, 00 грн. Вищевказану суму на дату звернення із позовом відповідач не повернув, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з нього понесені витрати в сумі 48 431, 09 грн., а також судовий збір у сумі 1921 грн. Представник позивача в судове засідання не з `явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 66-67). Відповідач до суду також не з`явився, згідно наданої через канцелярію суду заяви, просить справу розглянути без нього, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення (а.с.69). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що згідно постанови Бобровицького районного суду Чернігівської області від 21.02.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340, 00 грн. за те, що останній 15.12.2016 року близько 06 год. 00 хв. в м. Бобровиця Чернігівської області по вул. Незалежності, 28 керував автомобілем марки ВАЗ 21104, д.н.з. [NUMBER] та здійснював на перехресті маневр обгону автомобіля ВАЗ 21114 д.н.з. [NUMBER] , який здійснював поворот ліворуч, внаслідок чого сталось зіткнення, автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.13-14). Постановою апеляційного суду Чернігівської області від 17.03.2017 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а вищевказану постанову суду першої інстанції - без змін (а.с.15-16). Як видно з висновку експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 10.04.2017 року №90, вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ -21114, д.н.з. [NUMBER] , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 15.12.2016 року, з урахуванням фізичного зносу складників, включно з сумою податку на додану вартість складає 51247, 19 грн. (а.с. 25-30). Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0361678 від 20.10.2016 року транспортний засіб ВАЗ -21114, д.н.з. [NUMBER] був забезпечений на території України (а.с.11). 14.03.2017 року від представника власника транспортного засобу за довіреністю, [PERSON] на адресу МТСБУ надійшло повідомлення про ДТП (а.с.5, 6). 17.03.2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України видало доручення аварійному комісару ФОП [PERSON] на виконання робіт по справі № 40135 (а.с.17) і на підставі платіжного доручення №194рв Моторне (транспортне) страхове бюро України перерахувало ФОП [PERSON] за послуги аварійного комісара 1208, 00 грн. (а.с.40). З матеріалів справи видно, що за заявою [PERSON] від 13.04.2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України на підставі наказу № 8386 від 19.09.2017 р. про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих здійснило виплату страхового відшкодування у сумі 47223,09 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1259818 від 19.09.2017 року (а.с. 22, 41-43). Згідно ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння її транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільну відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.7.1 ст. 1 цього Закону, та майну яке знаходилось у такому транспортному засобі. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. В п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 19.09.2017 року [PERSON] було направлено вимогу та запропоновано в досудовому порядку відшкодувати суму заподіяного збитку, однак заподіяні збитки відшкодовано не було. Враховуючи вищевикладене та те, що [PERSON] в добровільному порядку кошти не сплатив, не заперечує проти задоволення позовних вимог, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути в порядку регресу витрати в сумі 48 431, 09 грн., а також судовий збір, сплачений при подачі позову до суду відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved