Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 20.09.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, взятих на себе зобов`язань відповідач не виконував, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 31.10.2016 року становить 32165,32 грн., і складається : з заборгованості за кредитом 1944,90 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 24812,55 грн., 3400 грн. заборгованості за пенею та комісією, штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 1507,87\~ грн.. Наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення суми кредиту є право позивача вимагати його повернення та штрафних санкцій за невиконання умов договору, а тому просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача 32165,32 грн. заборгованості, а також понесені судові витрати. Представник позивача не з`явився , попередньо завивши ( у позовній заяві) про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] позову не визнав з підстав, викладених у письмовому поясненні. Просив про застосування строку позовної давності щодо стягнення заборгованості за процентами, пенею та комісією, а також до штрафів. В решті позову відмовити повністю. Зокрема, що стосується процентів позивач має право стягнути нараховані проценти за період з 20.12.2013 року по 17.03.2014 року ( до моменту оголошення мобілізації). Від так, вважає, що як вбачається з розрахунку заборгованості наданої позивачем, за вказаний період загальна суму нарахованих процентів становить 169,87 грн.. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань. Матеріалами справи встановлено, що 20.09.2011 року між позивачем Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір №б/н відповідно до Анкети заяви, «Умов та правил надання банківських послуг», Правил користування платіжною карткою та «Тарифами Банку», на підставі якого відповідач отримав кредитну карту, кредит відповідно до Тарифів картки у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ними договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач фактично скористався лімітом кредитування, про що свідчить виписка з особового рахунку клієнта та розрахунок суми заборгованості. У відповідності до правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року по справі № 6-14цс14 «Відповідно до правил користування кредитною картою, картка діє в межах зазначеного на ній строку. За таким договором строк позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі починається з останнього дня місяця дії картки». Відповідно до наданої позивачем довідки-розрахунку заборгованість [PERSON] станом на 31.10.2016 року становить 32165,32 грн., і складається : з заборгованості за кредитом 1944,90 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 24812,55 грн., 3400 грн. заборгованості за пенею та комісією, штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 1507,87\~ грн.. Останній платіж відповідачем здійснено 24.11.2012 року. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача суд зазначає наступне. Згідно\~ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України № 6-14цс14 від 19 березня 2014 року, яка відповідно до положень\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов`язковою для всіх судів України. Разом з тим, Указом в.о. Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014, затвердженого\~Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VII «Про часткову мобілізацію в Україні»\~в Україні оголошена мобілізація, у зв`язку з чим з 18 березня 2014 року настав особливий період. Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації»\~внесено зміни до \~ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 наступного змісту «військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються». Відповідно до довідки військової частини № [NUMBER] від 05.04.2017 року №389 [PERSON] в період з 08.06.2014 року по 02.09.2014 року, з 22.09.2015 року по 27.10.20015 року, з 05.11.2015 року по 19.12.2015 року, з 29.03.2016 року по 02.07.2016 року, з 20.08.2016 року по 24.11.2016 року брав участь у антитерористичній операції. Відповідач з 08.06.2014 року, як особа, яка безпосередньо бере участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції має право на звільнення від сплати пені, штрафних санкцій і процентів за користування кредитом, отриманим за кредитним договором, а банк із часу оголошення мобілізації, оскільки відповідач є військовослужбовцем. зобов`язаний був припинити їх нарахування. Враховуючи наявність порушення відповідачем умов кредитного договору щодо належного виконання грошового зобов`язання, а також обов`язок позивача припинити нарахування пені, штрафних санкцій і процентів за користування кредитом із часу оголошення мобілізації із 17.03.2014 року, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із застосування трирічного терміну позовної давності (враховуючи заяву позивача) та оголошення мобілізації та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: заборгованість за кредитом в розмірі 1944,90 грн., яка утворилась станом на 31.10.2016 року та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 169,87 грн. станом на 17.03.2014 року за період з 20.12.2013 року, виходячи з поданого позивачем розрахунку. Щодо спеціальної позовної давності суд зазначає, що як вбачається з частини 2 пункту 1\~статті 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 03 вересня 2014 року (справа №6-100цс14). Отже, стягнення пені обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності. Відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності до пені та штрафів. Тому, що стосується неустойки в межах строку спеціальної позовної давності, а саме в межах одного року до звернення із позовом до суду (20.12.2016 року), що рахується з 20.12.2015 року,з в рахуванням того, що в такий час діяв особливий період,суд відмовляє у стягнення суми неустойки та штрафів з відповідача за договором з моменту 17.03.2014 року на підставі п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захисти військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.91 року\~зі змінами та доповненнями. Враховуючи зазначене, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитом в розмірі 1944,90 грн.; яка утворилась станом на 31.10.2016 року та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 169,87 грн. станом на 17.03.2014 року за період з 20.12.2013 року, а в решті позову відмовити. Відповідно до п. 6\~ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі\~ст. 88 ЦПК України та з урахуванням положення ч.1 п.12 ст. 5 Закону України « Про судовий збір», з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 90,59 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial