Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду і остаточно уточнивши свої вимоги мотивує тим, що 16.06.2014 року він уклав з відповідачем договір № 322851 банківського вкладу в національній валюті з щомісячною виплатою процентів. Згідно п.2 цього договору вніс на депозитний рахунок грошову суму у розмірі 120000 гривень під 25 процентів річних з умовою дострокового його розірвання 15 грудня. 28.08.2014 року він письмово попередив банк про день розірвання договору 15 грудня 2014 року та попрохав видати йому готівкові кошти в той же день в повному розмірі. 15.12.2014 року він звернувся до відповідача із вимогою про повернення вкладу та нарахованих відсотків , на що отримав відмову. Станом на 22.12.2014 року сума заборгованості становила 121901, 23 грн. Протягом грудня 2014 року-лютого 2015 року через банкомати банку йому вдалося зняти 97000 грн. Остаточно з ним розрахувались 16.02.2015 року. Просить стягнути з відповідача 3% річних на суму простроченого зобовязання, починаючи з 16.12.2014 року і по день фактичної виплати у розмірі 155, 8 грн., зобовязати відповідача виплатити інфляційні втрати у звязку з простроченим виконанням зобовязання, починаючи з 16.12.2014 року і по день фактичної виплати у розмірі 5485, 49 грн., стягнути з відповідача заподіяні збитки в сумі 845 грн., стягнути моральну шкоду в розмірі 1500 грн. та покласти на відповідача судові витрати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити. Представники відповідачів в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи, повідомлені належним чином, в письмовому запереченні позов не визнали, оскільки банк на виконання взятих на себе договірних зобовязань повернув позивачу шляхом перерахування на поточний рахунок позивача суму депозитного вкладу, відсотки, згідно умов договору банківського вкладу, просить в позові відмовити. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступне: 16 червня 2014 р. між позивачем та ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» було укладено депозитний договір банківського вкладу «Лояльний» № 322851 /а.с. 5/ в гривні зі строком вимоги про повернення вкладу 13 березня 2015 р. Позивачем в рамках вказаного договору внесено депозитні кошти в сумі 120000,00 гривень , що підтверджується квитанцією від 16.06.2014 р. /а.с.9/. на виконання вимог договору відповідачем перераховано грошові кошти на поточний рахунок вкладника. Позивач звернувся до установи банку з вимогою про дострокове повернення коштів 15 грудня 2014 року та видачею в цей же день готівкових коштів в повному розмірі /а.с.4/. Як вбачається з виписок по особовому рахунку депозитні кошти позивачу 15.12.2014 року готівкою відповідачем не видано (а.с.7-8). Як пояснив позивач [PERSON]М в судовому засіданні, він вимушений був знімати готівку через банкомати інших банківських установ, що підтверджується наданою відповідачем випискою по особовому рахунку (а.с.78-92). Відповідно до листа Верховного суду України № 62-97 р від 03.04.1997 р. «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ » у випадку, коли відшкодуванню підлягає сума , яка складається із внесків, які зроблені в різні періоди, кожний внесок збільшується на величину індексу відповідного періоду, висновки підсумовуються. При розрахунку інфляційних втрат позивача бралося до уваги, що позивач з 15.12.2014 року по 18.02.2015 року зняв через банкомати інших банків та касу 120000 грн.. Період з 15.12.14 року по 15.02.2015 року становить 8 тижнів, останній платіж позивач отримав 18.02.2015 року у сумі 22155 грн. через касу. Таким чином позивач за вісім тижнів отримав 120000-22155=97845 грн.. за кожен тиждень позивач отримував через банкомати : 97845:8=12230, 625 грн. На кінець грудня позивач отримав : 12230,625 * 2 тижні = 24461, 25 грн. . Заборгованість банку перед позивачем на кінець грудня становить : 120000-24461, 25 = 95538, 75 грн. Розрахунок інфляційний втрат відповідно до суми боргу розраховуємо : період прострочення за грудень 2014 року складає : борг банку перед позивачем з урахуванням індексу інфляції становить 95538,75*1,030=98404, 91 грн. . Інфляційні втрати позивача дорівнюють 98404,91 95538, 75 = 2866,16 грн. З 01 січня по 31 січня 2015 року позивач отримав 12230, 6 * 6 тижнів = 73383, 6 грн. Заборгованість банку перед позивачем на кінець січня 2015 року склала : 120000-73383, 6 =46616,4 грн. Інфляційні втрати за січень 2015 року становлять борг банку перед позивачем з урахуванням індексу інфляції становить 46616,4*1,030=48061,51 грн. . Інфляційні втрати позивача дорівнюють 48061,51 46616,4 = 1445,11 грн. З 01 лютого по 15 лютого 2015 року позивач отримав 12230, 6 * 8 тижнів = 97845 грн. Заборгованість банку перед позивачем на 15 лютого 2015 року склала : 120000-97845 =22155 грн. Інфляційні втрати за лютий 2015 року становлять борг банку перед позивачем з урахуванням індексу інфляції становить 22155*1,053=23329,22 грн. . Інфляційні втрати позивача дорівнюють 23329,22 22155 = 1174,22 грн. Тому загальна сума інфляційний втрат позивача за період з 15 грудня 2014 року по 18 лютого 2015 року становить 5485, 49 грн.. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦПК України відповідач зобовязаний сплатити позивачу 3 відсотки річних від простроченої суми у розмірі 155, 80 грн. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених. договором. Відповідно до частини пятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. В силу ч.1 ст.10 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Тому, суд погоджується з доводами позивача про те, що в звязку з несвоєчасним поверненням депозитних коштів мало місце порушення вимог ст.ст.526, 625, ч.3 ст.1068, ст.1074 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів». Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Необхідно стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Фінансова ініціатива» на користь [PERSON] інфляційні втрати за період з 16 грудня 2014 року по день фактичної виплати в сумі 5485, 49 грн. Суд вважає також, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Тому необхідно стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Фінансова ініціатива» на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 150 грн., з урахуванням тих моральних страждань, яких він зазнав у звязку з несвоєчасним отриманням суми депозиту, зміною життєвого укладу, так як потебував додатковий час для отримання суми депозиту. На виконання вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, то судові витрати на користь держави слід стягнути з відповідача.

Outcome: partial