Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою в обґрунтування якої зазначив, що з 06 червня 2004 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сім'я не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Сторони не ведуть спільного господарства з 24 серпня 2014 року та разом не проживають з лютого 2016 року. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно, майновий спір та спір про місце проживання дитини між сторонами відсутній. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 06 червня 2004 року Виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 07. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив цивільну справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити (а.с. 17). Відповідач також надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнала (а.с. 15). В зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 06 червня 2004 року Виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 07, дошлюбне прізвище відповідача «[PERSON]», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 31 (а.с. 11). Дитина проживає з відповідачем. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Позивач стверджує, що спільного господарства з відповідачем не ведуть з 24 серпня 2014 року, та проживають окремо з лютого 2016 року, про що не заперечувала відповідач надавши заяву про визнання позову. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. Після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved