Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої позовні вимоги мотивує тим, що 03.05.2017 р. між ним (далі - Виконавець) та відповідачем [PERSON] (далі Замовник) було укладено договір про надання інформаційно-консультаційних послуг № 03-05-01/01, за умовами якого він здійснив інформаційно-консультаційні послуги для Замовника, щодо підготовки необхідних документів та порядку отримання візи для в`їзду до Польщі, згідно розділу 1. Предмет договору п. п. 1.1. Відповідач взяла на себе зобов`язання здійснити повну оплату за виконані послуги не пізніше двох місяців з дати підписання даного договору: «п. 7.2 Друга частина оплати у розмірі 3000 грн. здійснюється замовником протягом 3 банківських днів з моменту отримання ним першої зарплати, але не пізніше ніж за два місяці з дати підписання даного Договору», а саме 04.07.2017 р. По закінченні строку платежу 04.07.2017 р. відповідач в порушення умов договору та вимог ст.ст.526,530,612,625 Цивільного кодексу України своє грошове зобов`язання не виконала скориставшись в повному обсязі послугами наданими Виконавцем, а також не сплатила борг у вказаній вище сумі та у визначений договором строк. Всі пропозиції щодо добровільного повернення коштів відповідач залишила без уваги. Просить суд: стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу у розмірі 3000 грн., пеню у розмірі 1543 грн. 41 коп., 3 % річних у розмірі 145 грн., інфляційні втрати у розмірі 502 грн. 52 коп., судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу. У судовому засіданні позивач ФОП [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача [PERSON] . - адвокат Кондратенко С.Ю. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши докази у їх сукупності та належності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 03.05.2017 р. між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання інформаційно-консультаційних послуг № 03-05-01/01 З Договору про надання інформаційно-консультаційних послуг №03-05-01/01 від 03.05.2017 р. вбачається, що відповідач отримала інформаційно-консультаційні послуги надані позивачем щодо підготовки необхідних документів та порядку отримання візи для в`їзду до Польщі, згідно розділу 1. Предмет договору п. п. 1.1. Відповідач не сплатила 3000 грн., за надані послуги позивачем, відповідно до умов Договору, чим порушила взяті на себе договірні зобов`язання. гідно із ст.ст. 901, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. В силу ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку договору про надання інформаційно-консультативних послуг №29-05-01/01 від 25.05.2017 року. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Проте відповідач свої зобов`язання за договором про надання інформаційно-консультативних послуг не виконала в повному обсязі, не здійснила оплату послуг в порядку, передбаченому договором, вона зобов`язана сплатити вартість послуг згідно договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 статті 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. У відповідності до ч. 1 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову ФОП [PERSON] в частині стягнення з відповідача суми основного боргу, пені, 3 % річних та інфляційних втрат, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. З матеріалів справи вбачається, що ФОП [PERSON] уповноважив своєю довіреністю від 23.03.2018 р. нотаріально посвідченою [PERSON] представляти його інтереси та вести від його імені справи, зокрема, у судах усіх інстанцій з усіма процесуальними правами та обов`язками, які надано законом позивачу. На підтвердження витрат на правничу допомогу у сумі 1100 грн., позивачем надано Акт приймання-передачі виконаних робіт. Згідно ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Надані позивачем документи не є належними та допустимими документами, в розумінні ст. 138 ЦПК в редакції Закону № 2147-VIІІ та Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», на підтвердження надання [PERSON] професійної правничої допомоги. Таким чином підстави для стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial