Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку №11, площею 0,0507 га, кадастровий номер - 4610165500:04:002:0238, що розташована в Кооперативно-садівничому товаристві «Екран» смт. Рудно м. Львова, в порядку спадкування за законом після смерті його батька - [PERSON], який помер 12.06.2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що 12.06.2015 року помер його батько - [PERSON], про що 12.06.2015 р. видано Свідоцтво про смерть серії І-СГ № 393783, який після смерті не залишив заповіту. Крім нього спадкоємцями є також дружина померлого - [PERSON] та син померлого [PERSON], які відмовилися від спадщини на користь позивача. До складу спадкового майна після померлого [PERSON] входить земельна ділянка № 11 в Кооперативно-садівничому товаристві «Екран» смт Рудно м. Львова, площею 0,0507 га, кадастровий номер - 4610165500:04:002:0238, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту ЛВ 7389 від 16.05.1996 р. Він прийняв спадщину після померлого [PERSON], оскільки в 6-місячний термін звернувся до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус завела спадкову справу 16 липня 2015 року за № 57695827 в Спадковому реєстрі. Інші спадкоємці (дружина та син померлого) написали заяву про відмову від спадщини на його користь. Під час підготовки до видачі Свідоцтва про право на спадщину зясувалося, що відсутній Державний акт на право власності спадкодавця на земельну ділянку №11, площею 0,0507 га, кадастровий номер - 4610165500:04:002:0238, що розташована в Кооперативно-садівничому товаристві «Екран» смт Рудно м. Львова (Державний акт ЛВ 7389 від 16.05.1996 р.). Відповідно до п. 4.20. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Мінюсту № 296/5 від 22.02.2012 р. видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру.Згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; а також державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку; у випадках, встановлених законом. Йдеться про ті випадки, коли Державні акти були видані особам до набрання чинності Законом України «Про Державний земельний кадастр».Оскільки Державний акт серії ЛВ 7389 від 16.05.1996 р. був отриманний спадкодавцем до набрання чинності Законом України «Про Державний земельний кадастр», то він є правовстановлюючим документом на вищезгадану земельну ділянку. Оскільки з 01.01.2013 р. правовстановлюючими документом на землю Державні акти про право власності на землю вже не є, то відповідно і немає можливості отримати їх дублікат, але щоб отримати свідоцтво про право на спадщину відповідно до п. 4.21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України має бути документ, що підтверджує право власності на землю. У звязку із наведеним, він змушений звернутись до суду із даним позовом, який просить задовольнити. У судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, просить позов задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечила. Заслухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з витягу з Державного земельного кадастру №НВ-4602388402015, виданому 29.07.2015 р. Відділом Держземагентства у м. Львові, право власності на земельну ділянку №11, площею 0,0507 га, кадастровий номер - 4610165500:04:002:0238, що розташована в Кооперативно-садівничому товаристві «Екран» смт. Рудно м. Львова належить [PERSON], що посвідчується Державним актом ЛВ 7389 від 16.05.1996 р. /а.с. 15-17/. Згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухом майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; а також державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 9, ч. 10 ст. 28-1. Закону України «Про Державний земельний кадастр» до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. Оскільки Державний акт серії ЛВ 7389 від 16.05.1996 р. був отриманні спадкодавцем до набрання чинності Законом України «Про Державний земельниі кадастр», то він є правовстановлюючим документом на вищезгадану земельну ділянку. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка №11, площею 0,0507 га, кадастровий номер - 4610165500:04:002:0238, що розташована в Кооперативно-садівничому товаристві «Екран» смт. Рудно м. Львова. /а.с. 15-17/, що посвідчується державним актом серії ЛВ 7389 від 16.05.1996 року. [PERSON] помер 12.06.2015 року. /а.с. 5/.16.07.2015 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини за законом. /а.с. 38/. Дружина померлого - [PERSON] та син померлого [PERSON] відмовились від прийняття спадщини, що підтверджується поданими до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] заявами. /а.с. 38 зворот 44 зворот /. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружися, який його пережив, та батьки. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що [PERSON] являється власником земельної ділянки №11, площею 0,0507 га, кадастровий номер - 4610165500:04:002:0238, що розташована в Кооперативно-садівничому товаристві «Екран» смт. Рудно м. Львова, що підтверджується державним актом серії ЛВ 7389 від 16.05.1996 р. 12.06.2015 року [PERSON] помер. 16.07.2015 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини за законом. Інші спадкоємці (дружина та син померлого) написали заяву про відмову від спадщини на користь позивача. Однак позивач не може прийняти спадщину на земельну ділянку, так як державний акт серії ЛВ 7389 від 16.05.1996 р. було втрачено, а дублікат державного акту йому не може бути виданий, так як він не являється власником земельної ділянки. Виходячи з наведеного позивач не може успадкувати земельну ділянку, яка йому належить, що порушує його права.

Outcome: approved