Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому з урахуванням заяви про збільшення вимог просив звільнити майно, що належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а саме невизначене майно, що знаходиться в квартирі [ADDRESS], та сама квартира [ADDRESS], з під арешту, який накладений відповідачем постановами від 14.05.2008 року, 25.01.2011 року, 01.08.2012 року та 18.11.2011 року при здійсненні виконавчого провадження за заявою інших кредиторів. В обґрунтування позову позивач вказав, що вказане майно, що належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], було передано в заставу позивачу в забезпечення кредитного договору №815 від 31.05.2007 року, що був укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON], а тому позивач має переважне перед іншими кредиторами право задоволення своїх вимог за рахунок вказаного. В судовому засіданні представник позивача поданий позов підтримав та просив про його задоволення, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судову засідання не з'явився, свого представника не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Треті особи в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 31.05.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладеного кредитний договір №815, в забезпечення виконання якого між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено Іпотечний договір №1831 від 31.05.2007 року. Згідно вказаного договору, в якості забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] за вищевказаним кредитним договором в іпотеку банку було передано квартиру [ADDRESS] і відомості про предмет обтяження внесені 31.05.2007 року до Державного реєстру обтяжень. Згідно ст. 672 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Таким чином, з моменту укладання Іпотечного договору позивач набув переважне перед іншими особами право задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки, а саме квартири [ADDRESS]. Також судом встановлено, що відповідачем постановами від 14.05.2008 року, 25.01.2011 року, 01.08.2012 року та 18.11.2011 року при здійсненні виконавчого провадження за заявою інших кредиторів було накладено арешт на все майно [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а саме невизначене майно, що знаходиться в квартирі [ADDRESS], та сама квартира [ADDRESS]. Згідно ст. 3 Закону України «Про іпотеку» У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Також згідно ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» Відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. З викладеного вбачається, що накладення арешту та подальше перебування під цим арештом предмету іпотеки є порушенням прав Іпотекодержателя та ставить під загрозу збереження інтересів ПАТ «державний ощадний банк України», який є державним банком, сто відсотків акцій якого належить державі в особі Кабінету міністрів України. Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача задовольнити свої вимоги за рахунок квартири [ADDRESS] в силу укладеного іпотечного договору є переважним перед правами інших стягувачів, а тому позов необхідно задовольнити в частині зняття арешту з вказаної квартири. При цьому слід відмовити в задоволенні вимоги позивача щодо скасування постанов відповідача від 14.05.2008 року, 25.01.2011 року, 01.08.2012 року та 18.11.2011 року та звільнення з-під арешту невизначеного майна [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що знаходиться в квартирі [ADDRESS], оскільки позивачем не вказаного жодного обґрунтування таких вимог та підставі для їх задоволення.

Outcome: partial