Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення отриманих коштів, із врахуванням уточнених вимог просить стягнути отримані кошти в розмірі 389 139 грн. 65 коп., 3 відсотки річних у розмірі 35 022,48 грн., інфляційні втрати в розмірі 339 314,15 грн. та пеню у розмірі 437 646,76 грн., а всього 1\~201 123,24 грн. Позовні вимоги\~мотивує тим,\~що 07.10.2011\~року між\~позивачем та\~ПП «Будівельний\~дім Ранос»\~в особі\~відповідача [PERSON] \~було укладено\~договір на\~проведення будівельних\~робіт з\~будівництва другого\~поверху і\~зведення даху\~житлового буднику\~ [ADDRESS] .\~До договору\~було надано\~перелік робіт,\~що підлягали\~виконанню з\~вказанням,\~площі,\~ціни та\~загальної вартості\~по виконаних\~роботах,\~список видаткових\~матеріалів і\~робота на\~виготовлення стаканів,\~ціна за\~роботу та\~список матеріалів\~на сходи\~і ціна\~за роботу.\~На виконання\~договірних зобов`язань\~за укладеним\~договором підрядну\~відповідач відповідно\~до наданих\~ним розписок\~отримав необхідні\~кошти. По закінченні\~зазначеного строку\~відповідач договірних\~відносин не\~виконав,\~отриманих коштів\~мені не\~повернув,\~ухиляється від\~їх повернення.\~Так,\~пунктом 3.3\~передбачено,\~що замовник\~має право\~розірвати договір\~достроково в\~разі не\~виконання підрядником\~своїх зобов`язань\~передбачених договором. У відповідності до ст.625 Цивільного кодексу України відповідач має сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3% річних з простроченої суми, неустойку (пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ) згідно розписок. Оскільки відповідач в позасудовому порядку кошти не повертає, тому позивач змушений звернутись із позовом до суду, просить стягнути з відповідача 1\~201 123,24 грн. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 05 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, надано відповідачу строк на подання відзиву. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 31 січня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві. Відповідач в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подав. Тому суд вважає, що у відповідності до ст.280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши представленні по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається із копії договору, 07.10.2011 року між позивачем [PERSON] та ПП «Будівельний дім Ранос» в особі директора Кащія [PERSON] було укладено договір на проведення будівельних робіт з будівництва другого поверху і зведення даху житлового буднику [ADDRESS] . До договору долучено перелік робіт, що підлягали виконанню з казанням, площі, ціни та загальної вартості по виконаних роботах, список видаткових матеріалів і робота на виготовлення стаканів, ціна за роботу та список матеріалів на сходи і ціна за роботу. Відповідно до пункту 3.1 вказаного договору цей договір вступає в дію в день його підписання сторонами і є чинним до моменту повного виконання кожною із сторін своїх зобов`язань по договору. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем на виконання умов договору було надано відповідачу кошти в загальному розмірі 180\~000,00 грн., що стверджується долученими копіями розписок, що відповідачем за спростовано. Як вбачається із позовної заяви та пояснень позивача, позивач вважає, що відповідачем порушено умови договору щодо виконання робіт та їх строків. Суд враховує, що доводи позивача в цій частині відповідач також не спростував та не заперечив. Як вбачається із копії листа-претензії (а.с.17), [PERSON] було надіслано лист-претензію від [PERSON] та [PERSON] про припинення договірних відносин із пропозицією повернути отримані кошти. Проте судом встановлено, що відповідач [PERSON] на вказану вимогу не відреагував, кошти не повернув. У відповідності до положень ч.1 ст.570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач виходить з того, що ним відповідачу були передані кошти по розписках: 25.07.2014 року - 24\~000 грн., 66 000 грн. - 03.08.2014 року; 02.10.2014 року - 12\~500 грн.; 06.10.2014 року еквівалент 9\~000 доларів США на проведення ремонтних робіт з реконструкції будинку по [ADDRESS] відповідно до договору підряду від 07.11.2011 року, однак до виконання робіт не приступив і на першу вимогу, яка вручена йому 17.11.2014 року гроші не повернув, роботи не виконав. При цьому, згідно довідки від 14.02.2019 року (а.с.93) на час отримання коштів ПП «Будівельний дім Ранос», власником та директором якого був [PERSON] , було ліквідовано у зв`язку із банкрутством, а отже зобов`язання на себе брав відповідач як фізична особа. Як вбачається із копії розписок та оглянутих у судовому засіданні їх оригіналів (а.с.8-11) дійсно такі кошти відповідач отримав як завдаток. Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що він отримав копію позову, однак жодних доказів на спростування вимог позивача не надав та не підтвердив факт повернення коштів і виконання вказаних у договорі робіт. Пунктом 3.2 договору передбачено розірвання такого у разі якщо одна із сторін систематично не виконує умови договору та свої зобов`язання по ньому. Пунктом 3.3 також передбачено, що замовник має право розірвати договір достроково в разі не виконання підрядником своїх зобов`язань передбачених договором. Таким чином, з врахуванням наданих представником позивача пояснень та наданих доказів, враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд приходить до переконання про підставіть позовних вимог про стягнення з відповідача отриманих ним коштів в розмірі - 102\~000,00 грн. та 9\~000 доларів США, що згідно курсу НБУ на час постановлення рішення становить 9 000 х 24.9196 = 224\~276 грн., а разом 326\~776 грн. Тому в цій частині вимоги позивача підлягають до задоволення. Разом з тим, як вбачається із наданого розрахунку, представник позивача визначаючи розмір коштів, які підлягають стягненню із відповідача перевела отримані кошти у долари США по курсу, який діяв на час їх отримання, що суперечить положенням ст.192 та ст.571 ЦК України, оскільки кошти, як завдаток крім по розписці 06.10.2014 року бралися у гривнях. В той же час, згідно розписки від 06.10.2014 року відповідач отримав кошти у еквіваленті 9000 доларів США, а тому має повернути цю суму по курсу гривні на час розгляду справи судом. Окрім цього, відповідно до положень ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що позивачем також помилково проведено розрахунок суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, оскільки такий проведений до суми у доларах, а окрім того інфляційні втрати до суми коштів у доларах США не підлягає застосуванню. Отже, виходячи із положень ч.2 ст.625 ЦК України позивач має право на стягнення із відповідача починаючи із 28.11.2014 року (після закінчення 10 денного строку наданого позивачем на повернення коштів) інфляційних втрат з грудня 2014 року по січень 2020 року із суми 102 500 грн., що становить 118\~233 грн. Окрім того, позивач має право на стягнення із відповідача 3% річних від суми боргу 326 776 грн., що становить 50 762 грн. Таким чином, позов слід задоволити частково, із відповідача слід стягнути на користь позивача отриманий завдаток у сумі 326 776 грн., інфляційні втрати 118 233 грн., та 3% - 50\~762 грн., а разом - 495\~761 грн. Окрім цього, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, які складаються із судового збору згідно квитанції в розмірі 6\~000 грн. (а.с.2) пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 2 476,49 грн.

Outcome: approved