Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] року помер його батько - [PERSON], про що видано свідоцтво про його смерть. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 5,240 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщеної на території Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1222381100:01:001:0378, що належав йому відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серією ІІІ-ДП № 073937 від 03 липня 2000 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 857. Заповіт [PERSON] не залишав та відповідно до ст. 1261 ЦК України він, а також відповідач по справі [PERSON], яка є його матір'ю та дружиною померлого є єдиними спадкоємцями першої черги, при цьому остання на даний час відмовилась від прийняття своєї частини спадщини на його користь. [INFO] року помер його брат - [PERSON], про що видано свідоцтво про його смерть. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 5,241 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщеної на території Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1222381100:01:001:0380, що належав йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ДП № 073934 від 03 липня 2006 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 848. Заповіт [PERSON] не залишав та відповідно до ст. 1262 ЦК України він є його єдиним спадкоємцем другої черги по закону, при цьому відповідач по справі [PERSON], яка є його матір'ю та матір'ю померлого є єдиною спадкоємицею першої черги по закону, при цьому остання на даний час відмовилась від прийняття спадщини як єдиний спадкоємець першої черги за законом на його користь. Для оформлення свідоцтв на спадщину він звернувся до нотаріальної контори, де йому письмово було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та роз'яснено право на звернення до суду, тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача - [PERSON], що діє на підставі угоди про представництво клієнта адвокатом від 03 березня 2014 року (а.с. 20, 21) не з'явилась, до суду надала заяву (а.с. 62), згідно якої просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явились, до суду надано заяви (а.с. 63, 65), в яких просять суд справу розглянути без їх участі, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення, при цьому відповідач [PERSON] відмовляється від своїх часток у спадковому майні користь позивача [PERSON]. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити судове рішення, згідно ст. 174 ЦПК України, а також відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічним засобом. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 15) - [PERSON], про що видано свідоцтво про його смерть (а.с. 5). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 5,240 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщеної на території Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1222381100:01:001:0378, що належав йому відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серією ІІІ-ДП № 073937 від 03 липня 2000 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 857 (а.с. 8, 17). Заповіт [PERSON] не залишав (а.с. 12, 29-38) та відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач, а також відповідач по справі [PERSON], [INFO] (а.с. 33), яка є матір'ю позивача та дружиною померлого (а.с. 14) є єдиними спадкоємцями першої черги (а.с. 13), при цьому остання на даний час відмовилась від прийняття своєї частини спадщини на користь позивача. [INFO] року помер рідний брат позивача - [PERSON] (а.с. 14), про що видано свідоцтво про його смерть (а.с. 6). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 5,241 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщеної на території Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1222381100:01:001:0380, що належав йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ДП № 073934 від 03 липня 2006 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 848 (а.с. 7, 16). Заповіт [PERSON] не залишав (а.с. 10, 39-61) та відповідно до ст. 1262 ЦК України позивач є його єдиним спадкоємцем другої черги по закону (а.с. 9), при цьому відповідач по справі [PERSON], яка є матір'ю позивача та матір'ю померлого є єдиною спадкоємицею першої черги по закону, при цьому остання на даний час відмовилась від прийняття спадщини як єдиний спадкоємець першої черги за законом на користь позивача. Для оформлення свідоцтв на спадщину позивач звернувся до нотаріальної контори, де йому письмово було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та роз'яснено право на звернення до суду, тому позивач звернувся до суду з даним позовом (а.с. 1, 2-3). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У відповідності до ст.ст. 1268, 1273, 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, при цьому спадкоємець за законом чи за заповітом може відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги протягом строку для прийняття спадщини подавши заяву про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Право позивача на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті його батька та рідного брата підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах цивільної справи в їх сукупності та які були приведене вище, а також матеріалами спадкових справ № 228/2012 та № 227/2012, відкритих відповідно після смерті [PERSON] (а.с. 29-38) та [PERSON] (а.с. 39-61). Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачами, суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити позов і визнати за позивачем право власності на спадкове майно по праву спадкування за законом, оскільки згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, законність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову відповідає вимогам чинного законодавства і обґрунтована на обставинах справи та доказах про належність земельної ділянки спадкодавцю, суд вважає за необхідним постановити рішення про визнання за позивачем права власності на спадкове майно по праву спадкування за законом. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved