Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про поділ боргових зобов'язань, стягнення суми грошових коштів і відсотків за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що рішення суду від 09.07.2011 р. шлюб між ним та відповідачем був розірваний. За час перебування у шлюбі був укладений договір у вигляді неповновлюваної кредитної лінії №PVT0GK00000150 від 07.11.2006 р. у розмірі 40000 грн. на ремонт квартири [ADDRESS], яка визнана рішенням суду від 15.01.2013 р. спільною сумісною власністю та розподілено між [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частини. В період з 02.03.2001 р. по 15.05.2012 р. в рахунок погашення за даним кредитним договором ним було сплачено 15990.27 грн. Відповідно до зменшених позовних вимог просить суд поділити боргові зобов'язання по кредитному договору №PVT0GK00000150 від 07.11.2006 р. між ним та відповідачем відповідно по 1/2 частини за кожним, стягнути з відповідача на його користь грошові кошти на відшкодування витрат пов'язаних з погашенням заборгованості за кредитним договором №PVT0GK00000150 від 07.11.2006 р. у сумі 7995,13 грн., та понесені по справі витрати за сплату судового збору у розмірі 243,60 грн. Представник позивача, діючий згідно довіреності, позовні вимоги підтримав, посилаючись на вищезазначені обставини та відповідно до зменшених позовних вимог просив суд поділити боргові зобов'язання по кредитному договору №PVT0GK00000150 від 07.11.2006 р. між позивачем та відповідачем відповідно по 1/2 частини за кожним, стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти на відшкодування витрат пов'язаних з погашенням заборгованості за кредитним договором №PVT0GK00000150 від 07.11.2006 р. у сумі 7995,13 грн., та понесені по справі витрати за сплату судового збору у розмірі 243,60 грн. Позовні вимоги в частині стягнення коштів на відшкодування, витрат пов'язаних з оплатою кварплати та комунальних послуг у розмірі 958,76 грн. не підтримав. Також суду пояснив, що оскільки ними надано докази на підтвердження того, що дані кошти були витрачені на капітальний ремонт квартири, і сторони зі спливом часу вирішили витрати дані кошти на ремонт, тому їх вимоги підлягають задоволенню, а відповідач жодними доказами не довела, що дані кошти були витрачені позивачем на особисті потреби, а саме на придбання автомобілю. Визнає той факт, що загальна заборгованість за оспорюваним кредитним договором станом на 02.03.2011 р. складає 6780,84 грн. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, посилаючись на те, що дані кошти були витрачені позивачем на особисті потреби, а саме на придбання автомобілю. Право власності на зазначену квартиру вона не зареєструвала. Дійсно їх шлюб було розірвано за рішенням суду від 09.07.2011 р., кредит вона не сплачувала. Також суду, пояснила, що ремонт робив самостійно позивач. Визнає ті факти, що загальна заборгованість за оспорюваним кредитним договором станом на 02.03.2011 р. складає 6780,84 грн., а також що в оспорюваній квартирі проводився ремонт 2008-2009 роках. Просила суд відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, посилаючись на те, що позивач не довів про те, що дані кошти були витрачені на ремонт квартири. Так, позивач не заявляв вимог про поділ зобов'язань за кредитним договором при поділі майна подружжя. Крім того, відповідач не зареєструвала право власності на квартиру, тому дані вимоги є передчасними. Також, вимоги, які заявляє позивач про поділ боргових зобов'язань за кредитним договором не передбачені чинним законодавством. Визнає той факт, що загальна заборгованість за оспорюваним кредитним договором станом на 02.03.2011 р. складає 6780,84 грн. Просив суд відмовити в задоволенні позову. Суд вислухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Тернівського міського суду від 15.01.2013 року позов [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна, набутого під час шлюбу був задоволений та розподілено між [PERSON] та [PERSON] спільне сумісне нерухоме майно та визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], яке набрало законної сили 28.01.2013 року. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний за рішенням Тернівського міського суду від 09.02.2011 року, яке набрало законної сили 22.02.2011 р. Як вбачається з кредитного договору №PVT0GK00000150 від 07.11.2006 р. [PERSON] 07.11.2006 р. уклав кредитний договір у вигляді не поновлюваної кредитної ліній у розмірі 40000 грн. на ремонт квартири, які йому були видані готівкою через касу на строк з 07.11.2006 р. по 08.11.2010 р., за даним кредитним договором [PERSON] була поручителем, що підтверджується копією договору поруки №PVT0GK00000150 від 07.11.2006 р. Як вбачається з виписок про погашення за кредитним договором №PVT0GK00000150 від 07.11.2006 р. від 17.05.2012 р. та від 22.11.2013 р. прострочений залишок за тілом кредиту станом на 02.03.2011 р. складає 6780,84 грн. Також [PERSON] були сплачені грошові кошти у сумі 9209,43 грн. за прострочені проценти за кредитним договором, штрафи пеня, комісія, які були нараховані у зв'язку з тим, що [PERSON] не своєчасно сплачував кредит і після розірвання шлюбу, а з порушеннями строків сплати. Як вбачається з договору на виконання підрядних робіт від 15.09.2007 р., укладеного між [PERSON] та підприємцем [PERSON], між стронами був укладений договір на ремонт квартири [ADDRESS] на суму 12570 грн., які позивачем згідно розписок від 15.09.2007 р., 05.10.2007 р. та 29.10.2007 р. були сплачені підприємцю [PERSON] Також факт проведення ремонту підтверджується і накладними від 20.09.2010 р., 21.09.2007 р., 22.09.2007 р., 28.09.2007 р., 30.09.2007 р., 15.10.2007 р., згідно яких [PERSON] витрачались кошти на будівельні матеріали для ремонту квартири. Як визнано сторонами, загальна заборгованість за оспорюваним кредитним договором станом на 02.03.2011 р. складає 6780,84 грн., а також що в оспорюваній квартирі проводився ремонт. Згідно рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 04.03.2013 р., [PERSON] відмовлено в реєстрації права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], оскільки квартира знаходиться під іпотекою та в рішенні суду не зазначено технічну характеристику квартири. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що в лютому 2014 р. він разом з [PERSON] були в оспорюваній квартирі та в ній в одній із спальних кімнат встановлювали пластикове вікно. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що в лютому 2014 р. він разом з [PERSON] були в оспорюваній квартирі та в ній в одній із спальних кімнат встановлювали пластикове вікно. Відповідно до ч.3,4 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Згідно з ч.1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Під майном ч.1 ст. 190 ЦК України має на увазі окрему річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором. є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина 4 ст. 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Отже об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов'язки. Договір укладений одним із подружжя, створює обов'язки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сім`ї, а одержане за цим договором майно фактично використане на задоволення потреб сім`ї. Про що також зазначено і в постанові Верховного Суду України від 19.06.2013 р. з перегляду ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 січня 2013 року у справі про поділ майна подружжя. Дійсно згідно ч.4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Однак суд вважає, що відповідач має право зареєструвати своє право власності на 1/2 частину оспорюваної квартири у будь-який час коли перестануть існувати причини, які стали підставами для відмови в реєстрації права власності на квартиру, а власником 1/2 частини оспорюваної квартири вона стала саме за рішенням Тернівського міського суду від 15.01.2013 року, яке набрало законної сили 28.01.2013 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак судом враховується той факт, що як визнано сторонами та встановлено в судовому засіданні, загальна заборгованість за оспорюваним кредитним договором станом на 02.03.2011 р. складає 6780,84 грн., а інша сума сплаченої заборгованості складалася з простроченої заборгованості за відсотками, пені, штрафів, комісії, яка була нарахована банком у з зв'язку з несвоєчасною сплатою кредиту позивачем, а також суд прийшов до висновку, що договір №PVT0GK00000150 від 07.11.2006 р. укладений одним із подружжя позивачем [PERSON] в інтересах сім`ї, а одержане за цим договором майно фактично використане на задоволення потреб сім`ї, а саме на ремонт квартири, яка визнана спільною сумісною власністю та розподілена порівну між сторонами за рішенням суду, тому даний договір створює обов'язки для другого з подружжя відповідача [PERSON], у зв'язку з чим та на підставі зазначеного, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, та стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти, сплачені на погашення кредиту №PVT0GK00000150 від 07.11.2006 р. у розмірі 3390, 42 грн., а також судовий збір у розмірі 103,30 грн.

Outcome: partial