Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, так як 25 липня 2015 року помер його батько [PERSON]. Останнім місцем проживання та місцем відкриття спадщини є смт.Радісне Іванівського району Одеської області . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно яке складається з 1/3 частини квартири під № 14 в буд. № 4-а по вул..Перемоги в селищі Радісне Іванівського району Одеської області, що підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності на житло від 17.04.1996 року виданого згідно з розпорядженням від 03 квітня 1996 року № 8. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та його мати [PERSON], яка в нотаріальному порядку відмовилась від належної їй частки у спадщині після смерті чоловіка. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом позивач не може оскільки право власності спадкодавця в органах бюро технічної інвентаризації не реєструвалось. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяви про слухання справи у його відсутність та на позовних вимогах наполягав. Представник відповідача надав заяву про слухання справи у їх відсутність. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити виходячи з наступного. Суд, при дослідженні доказів, якими позивач обґрунтував позов встановив, що 25 липня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Останнім місцем проживання [PERSON] та місцем відкриття спадщини є смт.Радісне Іванівського району Одеської області, що підтверджується довідкою Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно яке складається з 1/3 частини квартири під № 14 в буд. №4-а по вул..Перемоги в селищі Радісне Іванівського району Одеської області. За життя [PERSON] від свого імені заповіту не залишав, що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи заведеної 10.08.2015 року № 74/2015. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач [PERSON] - син померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження та [PERSON] дружина померлого . [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, про що надала нотаріусу у встановлені законом строки письмову заяву, що підтверджується копією заяви долученої до копії спадкової справи заведеної 10.08.2015 року № 74/2015. Отже вбачається, що [PERSON] є єдиний спадкоємець першої черги за законом. Позивач спадщину після смерті батька прийняв, оскільки проживав разом з померлим до дня його смерті. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину не може оскільки відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 01.03.2016 року № 53/02-31 [PERSON] приватним нотаріусом Іванівського районного нотаріального округу Одеської області йому відмовлено у вчинені нотаріальної дії та підставою відмови є та обставина що право власності на належну спадкодавцеві [PERSON] 1/3 частки вказаної квартири в органах бюро технічної інвентаризації не реєструвалось. Зареєструвати право власності на майно після смерті не можливо, оскільки цивільна правоздатність припиняється у момент смерті особи відповідно до ст.25 ЦК України. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом в якості доказу, що володіння [PERSON] 1/3 частиною квартири під № 14 в буд №4 -а по вул..Перемоги в селищі Радісне Іванівського району Одеської області досліджено дублікат, що має силу оригіналу Свідоцтва 8 про право власності на житло, яке видане згідно з розпорядженням (наказом) від 03 квітня 1996 року № 8 та посвідчує, що квартира під № 14 в буд №4 -а по вул..Перемоги в селищі Радісне Іванівського району Одеської області дійсно належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах, отже по 1/3 частині кожному. Судом було досліджено розпорядження органу приватизації № 8 від 03 квітня 1996 року згідно якого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» було передано квартиру під № 14 в буд №4 -а по вул..Перемоги в селищі Радісне Іванівського району Одеської області у спільну часткову власність. Судом встановлено, що право власності осіб, в тому числі і померлого [PERSON] на вказану квартиру у встановленому порядку не зареєстровано. В звязку з цим позивач і звернувся за захистом своїх прав, оскільки в іншому порядку оформити спадкові права не має можливості. Задовольняючи позовні вимоги суд, застосовуючи норми матеріального права виходить з такого. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відсутність державної реєстрації права власності [PERSON] на частку у майні не дає підстав для висновку про те, що останній не був власником даного майна. Відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного терміну він не заявив про відмову від неї (ст. 1268) . Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе позовну заяву [PERSON] до Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Outcome: approved