Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки, в якому просив зобов'язати відповідачку усунути перешкоди у користуванні власністю та забезпечити вільний прохід до квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], шляхом звільнення від розміщених відповідачкою будівельних матеріалів та сміття, що загороджують прохід до вхідних дверей до квартири [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що земельна ділянка, на якій розташовані вищезазначені квартири, знаходиться у спільному користуванні сторін, однак відповідачка, на його думку, постійно порушує правила добросусідства, а після винесення судом рішення про усунення перешкод та зобов'язанні вчинити певні дії (яке набрало законної сили 04.02.2016 року) заблокувала прохід до квартири позивача та влаштувала паркан з будівельних матеріалів і сміття, яке не дозволяє придбати. Позивач до суду не з'явився. При цьому від його представників до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, вимоги позову підтримали у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала, свого представника до суду не направила. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у матеріалах справи достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали та обставини справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] на праві власності належить кв. [ADDRESS] (договір купівлі-продажу від 22.04.1994 року). [PERSON] на праві власності належить кв. [ADDRESS]. Земельна ділянка, на якій розташовані зазначені об'єкти нерухомості, знаходиться у спільному користуванні сторін. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 грудня 2015 року у справі № 490/5543/15-ц, яке набрало законної сили, встановлено, що на підставі рішення Центральної районної ради народних депутатів від 27.04.1995 року [PERSON] оформив збудовану прибудову до вищезазначеної належної йому квартири, у зв'язку з чим загальна площа квартири збільшилася. В подальшому, в процесі експлуатації вищезазначеної квартири її власник додатково здійснив її самовільне переобладнання та внутрішнє перепланування, внаслідок чого частина квартири була переобладнана в магазин продовольчих товарів. У зв'язку з відокремленням площі магазину від квартири, позивач та його донька були вимушені зробити до кв. [ADDRESS] окремий вхід шляхом самовільного встановлення металевих вхідних дверей на суміжній зовнішній стіні будинку, яка знаходить напроти належного [PERSON] нерухомого майна. Між сторонами склалися неприязні стосунки, які тривають довгий час, у зв'язку з чим між спори між сторонами неодноразово були предметом судового розгляду. Так, у 2015 році позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки, в якому просив зобов'язати її усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом демонтажу металевих дверей, встановлених на проході між квартирою [ADDRESS] та квартирою [ADDRESS] та розварення вхідних дверей до кв. [ADDRESS], розташованих у дворі. Вказаним рішенням було задоволено позов [PERSON] та встановлено факт створення відповідачкою перешкод позивачу у користуванні належним йому на праві власності майном. В той же час, відповідачка вказане судове рішення не виконує, а також продовжує блокувати прохід до квартири позивача, улаштувавши паркан із будівельних матеріалів та сміття, не дозволяючи позивачу його прибрати. Вказана обставина підтверджуються наявною у матеріалах справи фотокарткою. Відносини власності регулюються положеннями Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. При цьому, відповідно до ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, відповідно до п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Таким чином, для усунення перешкод у користуванні суд має встановити: 1) наявність правових підстав для володіння або користування майном; 2) створення іншими особами перешкод у користуванні належним особі майном. Судом встановлено, що позивач [PERSON] володіє квартирою [ADDRESS] правомірно, на підставі договору купівлі-продажу від 22.04.1994 року. При цьому, розпорядженням адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради від 17.06.2014 року № 141-р, яке ніким не оскаржувалося та не скасоване, було прийнято в експлуатацію зазначену квартиру [ADDRESS] після внутрішнього перепланування та переобладнання. В той же час, факт створення відповідачкою перешкод у здійсненні позивачем його права власності знайшов своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Крім того, судом встановлено, що облаштований відповідачкою паркан із будівельних матеріалів на теперішній час перешкоджає позивачу здійснювати вільний доступ до належної йому квартири. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що внаслідок протиправних дій позивачу було створено перешкоди у користуванні належною йому квартирою, у зв'язку з чим він, як власник майна, відповідно до ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення таких перешкод. За такого, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, у зв'язку з чим слід усунути позивачу перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] та зобов'язати відповідачку забезпечити вільний прохід до вказаної квартири шляхом звільнення проходу до квартири позивача від розміщених будівельних матеріалів та сміття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved