Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про звільнення від сплати заборгованості за аліментами в сумі 8 957,85 грн., які були стягнуті згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.06.2001 року на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та в обґрунтування позову зазначив, що Кіровським районним судом м. Кіровограда 19.06.2001 року з нього було стягнуто аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/6 ч. усіх видів заробітку (доходів) щомісячно на утримання доньки [PERSON] [INFO] починаючи з 31.05.2001 р. до 11.09.2010 p., а тоді в розмірі1/4 частини усіх видів заробітку до 02.03.2014 року. За відповідним виконавчим листом 03.07.2001 р. було відкрито виконавче провадження. Відповідно до розрахунку заборгованості Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ №49037 від 21.10.2014 року заборгованість по аліментам станом на 02.03.2014 року (кінець періоду сплати аліментів) становить 8 957,85 грн. З посиланням на ч.2 ст.197 СК України зазначає про обставини, що мають істотне значення для звільнення від сплати заборгованості це те, що за період виплати аліментів крім доньки [PERSON] на його утриманні були також доньки [PERSON] ([INFO]) і [PERSON] ([INFO]) та його батьки. Стверджується, що у період з 2008 до 2012 року ним було сплачено на руки відповідачеві в рахунок аліментів 9 300 грн. А саме: Поїздки доньки [PERSON] за кордон у складі танцювальної групи «Надія»: у 2008 році - 1 500 грн. на поїздку до Чехії, 2009р. - 1 500 грн. - до Парижа, 2010р. - 2 000 грн. - до Австрії та ще до Петербургу. Крім цього протягом 2009 року сплатив на руки відповідачу в рахунок аліментів 1 500 грн., оскільки на той момент з останньою знайшов спільну мову і вважав, що не має необхідності сплачувати аліменти через посередників (банківські установи, поштові відділення та ін.). У 2011 році сплатив відповідачу на руки в рахунок аліментів 2 500 грн., а саме: 1 000 грн. на шкільний випускний та 1 500 грн. - на витрати пов'язані з вступом до технікуму. У 2012 році крім сплачених аліментів, які зафіксовані відповідними квитанціями і враховані при розрахунку заборгованості Державною виконавчою службою, ним було додатково сплачено на руки аліменти в розмірі 300 грн. І того в проміжок часу з 2001 до 2012 р. ним було неофіційно сплачено відповідачу гроші в сумі 9 300 грн. - 1500+1500+2000+1500+2500+300. Зазначає, що у вересні 2013 року до нього звернулась відповідач з проханням надати кошти на організацію весілля доньки [PERSON], надав 7 000 грн. вважаючи, що ця сума піде в рахунок аліментів, які були недоплачені. Саме тому з листопада 2013 року перестав платити аліменти, про що свідчить розрахунок. У зв»язку з зазначеним просить задовільнити позов повністю. Адвокат позивача зазначив, що позивач працює в ТОВ «Негорит» як виконавчий директор , має середню ззаробітну плату 900 грн., кошти для поїздок та весілля доньки [PERSON] брав в кредит, дружина позивача зареєстрована як безробітня в Кіровоградському міському центрі зайнятості, має на утриманні батьків пенсіонерів, донька Ірина, щодо якої нараховано заборгованість вийшла заміж, що є в сукупності істотною обставиною для вирішення питання звільнення від сплати заборгованості по аліментам. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала та просить відмовити в задоволенні позову повністю, на обгрунтування заперечень проти позову зазначила, що на час сплати аліментів теж мала на утриманні двох неповнолітніх дітей, кошти, що надавались відповідачем отримувала як додаткові витрати, на її прохання , пов»язані з поїздками дитини , витратами на весілля у вигляді подарунку, зазначені кошти не надавались як кошти в рахунок заборгованості по аліментам чи поточних аліментів. Судом встановлено наступні факти. Кіровським районним судом м. Кіровограда 19.06.2001 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/6 ч. усіх видів заробітку (доходів) щомісячно на утримання доньки [PERSON] [INFO] починаючи з 31.05.2001 р. до 11.09.2010 p., а тоді в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку до 02.03.2014 року. За відповідним виконавчим листом 03.07.2001 р. було відкрито виконавче провадження (а. с. 4-5). Відповідно до остаточного розрахунку заборгованості, зробленого Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ станом на 04.10.13 року ( день реєстрації шлюбу доньки [PERSON] згідно свідоцтва про одруження ( а.с. 80) заборгованість по аліментам станом становить 8 651,60 грн. (а.с. 72-79). Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Дані правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 1, 3 - 15, 17-20, 50, 55, 75 - 89, 152-155, 180 - 183, 188, 194-197 Сімейного кодексу України. За змістом ст.ст. 180 - 183, 188 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей. Батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного із них і забезпечує повністю її потреби. За змістом ст.ст. 192, 197 Сімейного кодексу України розмір аліментів, що визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. З урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, покази свідків , оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку, щодо відмови в задоволенні позову, оскільки в суді не знайшли свого підтвердження посилання позивача, що кошти , які ним надавалися на поїздки доньки , надавались саме в рахунок погашення заборгованості по аліментам чи поточної заборгованості, покази свідків лише підтвердили факт надання коштів на поїздки дитини у зв»язку з її заняттями в складі танцювальної групи « Надія», що розцінюється судом як понесення батьками додаткових витрат у зв»язку з певними здібностями дитини відповідно до ч.1 ст. 185 СК України, та надані кошти на весілля як такі , що подаровані доньці, яка як свідок підтвердила зазначене в судовому засіданні. Таким чином, обставини на які посилається позивач не є достатніми для висновку суду про наявність підстав для його звільнення від сплати заборгованості по аліментам . За викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю за недоведеністю, оскільки доводи позивача не знайшли свого підтвердження в суді, викладені позивачем обставини не мають істотного значення та не були доведені в суді належними та допустимими доказами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України , суд вирішує судові витрати залишити по їх фактичному понесенню сторонами. Враховуючи викладені обставини та

Outcome: dismissed