Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив,що між Відкритим акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК», найменування якого з 17.06.2009 року у відповідності до вимог Закону України «про акціонерні товариства» було змінено на Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] Олсгаішчєлі 09 .07. 2008 року було укладено кредитний договір А- 33.3/АА-00027.0822 . Згідно з п.п. 1.1 кредитного договору, Банк відкриває Позичальнику не відновлювану кредитну лінію на загальну суму 25 247,10 дол. США терміном по 09.07.2015 року включно. Згідно з п.п. 1.5 кредитного договору, процентна ставка за кредитами встановлюється в розмірі 14,50 % річних. 13 жовтня 2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 33.3/АА-00027.08.2 від 09 липня 2008 року, відповідно до п. 1 якої процентна ставка встановлюється в розмірі 16 % річних. 26 червня 2009 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 33.3/АА- 00027.08.2 від 09 липня 2008 року, відповідно до п. 1 якої процентна ставка встановлюється в розмірі 15 % річних. За порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати Банку за кожний день прострочення пеню в розмірі 1,6 % від суми простроченої заборгованості (п. 3.6 Кредитного договору). Позивач зазначив,що банк виконав взяті на себе зобов'язання щодо надання кредитних коштів згідно з умовами кредитного договору. 09 липня 2008 року з метою повного та своєчасного виконання зобовязань [PERSON] за Кредитним договором, між банком та [PERSON] було укладено Договір поруки. Згідно з п. 1.1 Договору поруки [PERSON]ІО. зобовязався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязання Відповідача за Кредитним договором, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору. Однак, відповідачами не було повернуто суми кредиту, не сплачено суму процентів за користування кредитом, та не сплачено суму нарахованої пені за прострочення виконання зобовязань. Станом на 02 лютого 2015 року заборгованість за кредитним договором боржником не погашена та становить 19 955,38 дол. США (по тілу кредиту та відсотках) та 2 816 729,11 грн. (пеня, 3% річних) яка складається з: -сума поточної заборгованості за кредитом - 1 803,42 дол. США; -сума простроченої заборгованості за кредитом - 12 005,68 дол. США; -сума поточної заборгованості за відсотками - 187,27 дол. США; -сума простроченої заборгованості за відсотками -5 959,01 дол. США; -загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 2 802 338,03 грн.; -загальна сума 3% річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 14 391,08 гри. Позивач просив стягнути солідарно з [PERSON] та з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 33.3/АА-00027.08.2 від 09 липня 2008 року в сумі: 19 955,38 дол. США (по тілу кредиту та відсотках) та 2 816 729,11 грн. (пеня. 3% річних) яка складається з: -сума поточної заборгованості за кредитом - 1 803,42 дол. США; -сума простроченої заборгованості за кредитом - 12 005,68 дол. США; -сума поточної заборгованості за відсотками - 187,27 дол. США; -сума простроченої заборгованості за відсотками - 5 959,01 дол. США; -загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості 2 802 338,03 грн.; -загальна сума 3% річних від суми простроченої кредитної заборгованості 14 391,08 грн. А також суму сплаченого судового збору в розмірі 3 654 гри. 00 коп. У послідуючому позивач подав заяву про уточнення позовних вимог,відповідно до якої позивач просить стягнути солідарно з [PERSON], та з [PERSON], на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» заборгованість за кредитним договором № 33.3/АА-00027.08.2 від 09 липня 2008 року в сумі: 20 346,33 доларів США (по тілу кредиту та відсотках) та 5 005 013,14 грн. (пеня та 3% річних), яка складається з: -сума поточної заборгованості за кредитом - 0,00 дол. США; -сума простроченої заборгованості за кредитом - 13 809,10 дол. США; -сума поточної заборгованості за відсотками - 0,00 дол. США; -сума простроченої заборгованості за відсотками - 6 537,23 дол. США; -сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 3 404 106,30 грн.; -сума пені за несвоєчасне погашення процентів - 1 575 333,47 грн.; -загальна сума 3% річних від суми простроченої кредитної заборгованості 25573,37 грн.; Стягнути солідарно з [PERSON] та з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» суму сплаченого судового збору в розмірі 3 654 грн. 00 кой. Відповідач по справі [PERSON]О подав до суду зустрічну позовну заяву,відповідно до якої зазначив,що відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, банк відкриває позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 25 247,10 доларів США терміном по 09.07.2015 р. включно. Згідно із п. 1.5 Кредитного договору, процентна ставка за кредитами за цим договором встановлюється в розмірі 14,50 процента річних (в подальшому процентна ставка за кредитом була встановлена в розмірі 16,00 процентів річних згідно із додатковою угодою до Кредитного договору від 13.10.2008 р. та 15,00 процентів річних згідно із додатковою угодою до Кредитного договору від 26.06.2009 р.) Відповідно до п. 3.6 Кредитного договору, за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, позичальник зобов'язався сплачувати банку пеню в розмірі 1,6 процента річних від суми простроченої заборгованості. Актом цивільного законодавства, що поширюється на правовідносини між банками і позичальниками при укладенні та виконанні кредитних договорів є Закон України «Про захист прав споживачів». Передбачений п. 3.6 Кредитного договору розмір пені створює істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача банківських послуг та фактично унеможливлює погашення позичальником заборгованості перед банком у разі прострочення виконання зобов'язань за договором. Так, у разі річного прострочення виконання зобов'язань за Кредитним договором, позичальник, крім суми заборгованості, повинен сплатити банку пеню в розмірі 584 % від суми заборгованості (1,6 % х 365). Безпосереднім доказом істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача банківських послуг, який міститься в п. 3. 6 Кредитного договору, є розрахунок пені, що доданий до первинного позову ПАТ «Родовід Банк». Вимагаючи сплати заборгованості по тілу кредиту і процентах річних в розмірі 19 955,38 доларів США, банк додатково вимагає сплатити пеню в розмірі, який є еквівалентним 173 435,44 доларів США. [PERSON]О вважає, що розмір пені, який встановлений п. 3.6 Кредитного договору, є несправедливою умовою Кредитного договору відповідно до п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки у разі невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором сума нарахованої банком пені є значно більшою ніж несплачена сума заборгованості за кредитом. Посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013р [PERSON]О просить визнати недійсним з моменту укладення п. 3.6 кредитного договору № 33.3/АА-00027.08.2 від 09.07.2008 р., укладеного між публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» та [PERSON]. Відповідач по справі [PERSON]Ю також подала до суду зустрічну позовну заяву,відповідно до якої зазначила,що 09 липня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Родовід банк» було укладено кредитний договір № ЗЗ.З/АА-00027.08.2 . У відповідності до п.п. 1.1., 1.2. Кредитного договору відповідач відкриває [PERSON] не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 25 247,10 дол. США виключно на купівлю автомобіля. Процентна ставка за кредитом згідно Кредитного договору становила 14,50 процента річних. В забезпечення вищевказаного договору 09 липня 2008 року між мною [PERSON] та ВАТ «Родовід банк» було укладено договір поруки . Відповідно до п. 1.1. договору поруки поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії. При укладанні Кредитного договору та Договору поруки, ставка за користування кредитом була встановлена на рівні 14,50 % річних, що підтверджується п. 1.5. Кредитного договору та п. 1.2. Договором поруки. 13 жовтня 2008 року [PERSON] та ВАТ «Родовід банк» підписали додаткову угоду до кредитного договору № 33.3/АА-00027.08.2 від 09.07.2008 року де процентна ставка за Кредитним договором становить 16 процентів річних. 26 червня 2009 року [PERSON] та ВАТ «Родовід банк» підписали додаткову угоду до кредитного договору № 33.3/АА-00027.08.2 від 09.07.2008 року де процентна ставка за Кредитним договором становить 15 процентів річних. Згідно з п. 4.1. договору поруки, зазначено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного погашення Позичальником та/або Поручителем заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п. 4.3. договору поруки, зазначено, що договір поруки припиняється припиненням дії Кредитного договору, а також передбачених Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України. В зв'язку з тим, що ВАТ «Родовід банк» підвищив відсоткову ставку за користування кредитом по основному договору, то обсяг моєї відповідальності значно збільшився, про що мені відомо не було та згоду на це я не надавала. Оскільки сторони кредитного договору змінили умови договору зі збільшенням об'єму відповідальності без згоди поручителя, за відсутності у договорі вказівки на те, що такі зміни можливі без повідомлення поручителя, відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, [PERSON]Ю просить визнати зобов'язання [PERSON] за договором поруки від 09.07.2008 року, що укладено між [PERSON] та ВАТ «Родовід банк» припиненим. Представник позивача за основним позовом позовні вимоги банку підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.Щодо зустрічної позовної заяви [PERSON]О та [PERSON]Ю,то представник позивача заперечує проти даних вимог.Крім того зазначив,що поскільки позиція відповідачів суперечлива,то він не може конкретно висловити свої заперечення стосовно вимог відповідачів. Відповідач [PERSON]О у судовому засіданні основний позов визнав частково,зустрічні позовні вимоги підтримав та пояснив,що він дійсно із позивачем уклав кредитний договір.У певний період часу у нього виникли складності у погашенні кредиту.На даний час він у повному обсязі визнає розмір заборгованості за кредитним договором,а саме заборгованість по тілу кредиту та відсоткам.Дану заборгованість він буде погашати.Однак вважає,що розмір пені,нарахованої йому для сплати позивачем є надмірною,він не взмозі погасити пеню у такому розмірі. Представник відповідача [PERSON]О- [PERSON]М у судовому засіданні вважав позов банку таким,що не підлягає до задоволення,поскільки позивач не довів у судовому засіданні ті обставини,що банк має ліцензію на надання кредиту у іноземній валюті.Крім того,представник зазначає,що позивач пропустив строк позовної давності у частині стягнення із відповідача заборгованості нарахованої з жовтня 2011р по лютий 2012р.Також,представник зазначив,що п 3.6 кредитного договору є несправедливим,а тому повинен бути визнаний недійсним з моменту укладання договору.Розмір пені нарахований поза межами строку позовної давності. Представник [PERSON]Ю- у судовому засіданні підтримав зустрічну позовну заяву [PERSON]Ю,просив даний позов задовольнити,поскільки між банком та [PERSON]О було укладено дві додаткові угоди,відповідно до яких було змінено відсоткову ставку за користування кредитом,про укладання даних угод [PERSON]Ю ніхто не повідомляв,а тому договір поруки має бути припиненим. Щодо основного позову банку,то даний позов не визнає,а зустрічний позов [PERSON]О підтримує.. Суд,заслухавши пояснення учасників процесу,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» таким,що підлягає до часткового задоволення,зустрічна позовна заява [PERSON]О такою що не підлягає до задоволення та зустрічний позов [PERSON]Ю таким,що підлягає до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів. У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України «Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини». У судовому засіданні було встановлено,що між відкритим акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК», та [PERSON] Олсгаішчєлі 09 .07. 2008 року було укладено кредитний договір А- 33.3/АА-00027.0822 . Згідно з п.п. 1.1 кредитного договору, Банк відкриває Позичальнику не відновлювану кредитну лінію на загальну суму 25 247,10 дол. США терміном по 09.07.2015 року включно. Згідно з п.п. 1.5 кредитного договору, процентна ставка за кредитами встановлюється в розмірі 14,50 % річних. 13 жовтня 2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 33.3/АА-00027.08.2 від 09 липня 2008 року, відповідно до п. 1 якої процентна ставка встановлюється в розмірі 16 % річних. 26 червня 2009 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 33.3/АА- 00027.08.2 від 09 липня 2008 року, відповідно до п. 1 якої процентна ставка встановлюється в розмірі 15 % річних. За порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати Банку за кожний день прострочення пеню в розмірі 1,6 % від суми простроченої заборгованості (п. 3.6 Кредитного договору). 09 липня 2008 року з метою повного та своєчасного виконання зобовязань [PERSON] за Кредитним договором, між банком та [PERSON] було укладено Договір поруки. Згідно з п. 1.1 Договору поруки [PERSON] зобовязалася солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязання відповідачем [PERSON]О за Кредитним договором. Наведені обставини у судовому засіданні стверджуються копією кредитного договору (а.с.6-9),детальним розписом сукупної вартості кредиту (а.с.10-12),інформаційним листом (а.с. 13-15),копіями додаткових угод (а.с.16-19),копією договору поруки (а.с.20-21),документами,що посвідчують особи відповідачів (а.с.22-29). Також,у судовому засіданні було встановлено,що позивач у повному обсязі виконав взяті на себе зобов»язання ,надавши кредит у визначеному договором розмірі,що стверджується копією заяви на видачу готівки (а.с.30),дані обставини не заперечуються відповідачами по справі. Також,у судовому засіданні було встановлено,що відповідач [PERSON]О порушив умови кредитного договору та має заборгованість за кредитним договором у розмірі 20 346,33 доларів США (по тілу кредиту та відсотках),а саме сума простроченої заборгованості за кредитом - 13 809,10 дол. США; сума простроченої заборгованості за відсотками - 6 537,23 дол. США.Наведені обставини справи стверджуються у судовому засіданні розрахунком заборгованості (а.с.124-127).Дана обставина не заперечується відповідачем [PERSON]О по справі. Відповідно до ст. 525 ЦК України «одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.» Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до приписів ст. 628, ст. 629 ЦК України, умови договору, погоджені сторонами, є обовязковими для виконання сторонами. Згідно до ч.1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено ним параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Тому суд вважає за необхідне стягнути із відповідача [PERSON]О на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 33.3/АА-00027.08.2 від 09.07.2008р в суммі 20\~346,33 долларів США із яких сума простроченої заборгованості за кредитом - 13 809,10 дол. США; сума простроченої заборгованості за відсотками - 6 537,23 дол. США.Заперечуючи проти позову представник відповідача [PERSON]О посилався на ті обставини,що позивач не надав до суду доказів тих обставин,що позивач має ліцензію на видачу кредиту в іноземній валюті.Дані заперечення суд не приймає до уваги,поскільки вважає їх безпідставними.У судовому засіданні встановлено,що відповідач отримав кредит у іноземній валюті,сплачував кредит у іноземній валюті,що підтвердив представник відповідача у судовому засіданні.Крім того,відповідачем [PERSON]О не оспорюється кредитний договір в частині правомірності надання кредиту у іноземній валюті та не заявлений позов про визнання недійсним кредитного договору у даній частині. Також,суд вважає ,що позивачем не пропущений строк позовної давності в частині вимог про стягнення із відповідача заборгованості за період з жовтня 2011р по лютий 2012р ,поскільки з кредитного договору вбачається, що кредит відповідачу був наданий у строк до 09 липня 2015р.Позов до суду був поданий 12.02.2015р ,а 27.08 2015р позивачем було подано до суду заяву про збільшення позовних вимог. Крім того,позивач просить стягнути із відповідачів пеню за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості у суммі 3 404 106,30 грн.;пеню за несвоєчасне погашення процентів у суммі 1 575 333,47 грн.; та 3% річних від суми простроченої кредитної заборгованості 25573,37 грн. Дані позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Згідно п.3.6 кредитного договору за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати Банку за кожний день прострочення пеню в розмірі 1,6 % від суми простроченої заборгованості. Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 628, ст. 629 ЦК України, умови договору, погоджені сторонами, є обовязковими для виконання сторонами. Згідно до ч.1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зустрічної позовної заяви [PERSON]О просить визнати недійсним з моменту укладення п. 3.6 кредитного договору № 33.3/АА-00027.08.2 від 09.07.2008 р.вважаючи його несправедливим. Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими: 1)для надання кредиту необхідно передати як забезпечення повну суму або частину суми кредиту чи використати її повністю або частково для покладення на депозит, або викупу цінних паперів, або інших фінансових інструментів, крім випадків, коли споживач одержує за таким депозитом, такими цінними паперами чи іншими фінансовими інструментами таку ж або більшу відсоткову ставку, як і ставка за його кредитом; 2)споживач зобов'язаний під час укладення договору укласти інший договір з кредитодавцем або третьою особою, визначеною кредитодавцем, крім випадків, коли укладення такого договору вимагається законодавством та/або коли витрати за таким договором прямо передбачені у складі сукупної вартості кредиту для споживача; 3)передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки; 4)встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки. Крім положень, які зазначені у п.п. 1-4 ч. 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», умови, які вважаються несправедливими, передбачені й п. 18 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими, а згідно з ч. 2 ст. 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Відповідно до п.п . «д» ч.2 ст. 11 Закону України « Про захист прав споживачів» перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредит. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 19 Закону України « Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Відповідно до ст. 627 ЦК України та відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Як видно із матеріалів справи , позивач підписуючи договір кредиту , був ознайомлений , відповідно до вимог чинного законодавства України , з інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання Кредиту , вартості , видів та предметів супутніх послуг, іншою інформацією , надання якої вимагає чинне в Україні законодавство. Протягом дії договору ( протягом чотирнадцяти днів з дня підписання) відповідно до п.6 ст.11 Закону України « Про захист прав споживачів» ,згоду на укладення споживчого кредиту не відкликав , тобто позивач заперечень щодо укладеного договору протягом цього часу не мав . Враховуючи викладене,суд вважає відсутні підстави для визнання недійсним з моменту укладення п. 3.6 кредитного договору № 33.3/АА-00027.08.2 від 09.07.2008 р.у зв»язку з чим відмовляє [PERSON]О у зустрічному позові. Однак,вирішуючи спір в частині позовний вимог позивача про стягнення із відповідачів пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості у суммі 3 404 106,30 грн.та пені за несвоєчасне погашення процентів у суммі 1 575 333,47 грн.суд враховує ті обставини,що відповідно до ст..258 ч 2 п 1 ЦК України «Позовна давність у один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки(штрафу,пені). Як вбачається із поданого до суду розрахунку заборгованості пеня за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості у суммі 3 404 106,30 грн.та пеня за несвоєчасне погашення процентів у суммі 1 575 333,47 грн позивачем розрахована поза межами строку позовної давності.Враховуючи,що відповідач наполягає на застосуванні строків позовної давності,суд вважає,що до уваги необхідно приймати розрахунок пені в межах строку позовної давності за період з 14.08.2014р по 15.08.2015р,а саме пеня за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості у суммі 1 526082,96 грн. та пеня за несвоєчасне погашення процентів у суммі 733\~715,30гр,всього на 2\~259\~798,25 гр. (а.с.127). Відповідно до ст.. 551 ч 3 ЦК України «Розмір пені може бути зменшений за рішенням суду,якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин,які мають істотне значення». Згідно поданої до суду заяви відповідач [PERSON] просить зменшити розмір пені до 73000гр,поскільки він має на утриманні пенсіонерів маму та бабусю.Крім того у зв»язку із хворобою в кінці 2011р він втратив роботу у зв»язку із чим у нього склалось складне матеріальне становище. Суд вважає за необхідне зменшити розмір пені,поскільки він значно перевищує розмір заборгованості за кредитним договором.Крім того,на утриманні відповідача перебувають його бабуся та мама,які є пенсіонерами,а також суд враховую стан здоров»я відповідача.У зв»язку із вказаними обставинами,суд вважає за необхідне стягнути із відповідача [PERSON]О на користь позивача пеню в суммі 374\~462 гр 63 коп та 3% річних які складають 25\~537гр 37 коп,всього стягнути 400000гр. Що стосується зустрічної позовної заяви [PERSON]Ю,то даний позов суд вважає таким,що підлягає до задоволення. Згідно з ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до п.1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Підставами для припинення поруки можуть бути лише ті факти, які виникли після вчинення правочину. Закон пов'язує припинення поруки зі зміною зобов'язання, забезпеченого порукою. Згідно роз'яснень п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спору, що виникають із кредитних правовідносин», зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, припинення договору поруки пов'язується зі зміною зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо у договорі поруки такі умови сторонами не узгодженні, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов, щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. У судовому засіданні було встановлено,що 13 жовтня 2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 33.3/АА-00027.08.2 від 09 липня 2008 року, відповідно до п. 1 якої процентна ставка встановлюється в розмірі 16 % річних. 26 червня 2009 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 33.3/АА- 00027.08.2 від 09 липня 2008 року, відповідно до п. 1 якої процентна ставка встановлюється в розмірі 15 % річних. За порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати Банку за кожний день прострочення пеню в розмірі 1,6 % від суми простроченої заборгованості (п. 3.6 Кредитного договору). Також,у судовому засіданні було встановлено,що відповідач [PERSON]Ю не була проінформована про зміну умов кредитного договору,додаткові угоди від 13 жовтня 2008 року та 26 червня 2009 року були укладені без згоди [PERSON]Ю, зміни основного зобов'язання за кредитним договором були внесені без згоди поручителя, внаслідок змін обсяг відповідальності за кредитним договором і відповідно за договором поруки збільшився.Тому договір поруки укладений 09.07.2008р між публічним акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] суд вважає за необхідне визнати припиненим. Заперечуючи проти даного зустрічного позову,представник позивача за основним позовом посилався на ті обставини,що згідно договору поруки [PERSON]Ю зобовязалась солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязання [PERSON]О за Кредитним договором, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору.Суд вважає даним положенням договору поруки порушуються вимоги ст..559 ЦК України.Крім того,зазначеним вище положення договору поруки не конкретизовано вид додаткових угод,по яким поручитель взяла на себе зобов»язання нести відповідальність. Враховуючи викладене суд при вирішенні спору по суті не приймає до уваги зазначені заперечення представника позивача у судовому засіданні. Поскільки суд визнає договір поруки укладений 09.07.2008р між публічним акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] припиненим,то відповідно суд відмовляє позивачу у позовних вимогах про стягнення заборгованості за кредитним договором № 33.3/АА-00027.08.2 від 09.07.2008р із [PERSON]Ю як солідарного боржника. В межах задоволених позовних вимог суд стягує із [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» судові витрати у суммі 850гр. На підставі ст. 525,526,543,554,559,571,610,611,625,652 ЦК України ,

Outcome: partial