Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 06.11.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Кверкус» був укладений кредитний договір №CМ-SME 102/215/2007. Згідно договору та кредитної заяви позичальник отримав 2000000,00 грн. Згідно п.п. 1.4, 1.5 кредитного договору позичальник зобов'язалася прийняти, належним чином використати та повернути банку грошові кошти у строки, зазначені в договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом в порядку та на умовах, що визначені в кредитному договорі. Згідно п. 1.5 зазначеного договору погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків здійснюється позичальником щомісячно на рахунок банку згідно графіку погашення кредиту та сплати відсотків. Згідно п.4.1 договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань за цим договором позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожен день прострочення. Пеня сплачується додатково до прострочених сум. Позичальник свої зобов'язання перед банком не виконав та 24.09.2008 р. йому надсилалася досудова вимога про дострокове повернення кредиту та відсотків за кредитним договором, але позичальник належну суму не повернув. Заборгованість позичальника за кредитом складає 3229870,71 грн. (основний борг за кредитом - 1875669,10 грн., відсотки - 333594,17 грн., пеня - 1020607,37 грн.). Між відповідачем та позивачем 06.11.2007 р. був укладений договір поруки SR-SME №102/215/2007. згідно п.1.1 договору відповідач зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником його боргових зобов'язань перед позивачем за кредитним договором №CМ-SME 102/215/2007 від 06.11.2007 р., в повному обсязі таких зобов'язань. Згідно п.3.1 договору поруки у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань перед кредитом, кредитор має право звернутися до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов'язань в повному обсязі або частково. Відповідачу надсилалася досудова вимога про дострокове повернення кредиту та відсотків за кредитним договором, але відповідач належну суму не повернув. Просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитом - 1875669,10 грн., борг за відсотками - 333594,17 грн., пеню - 1020607,37 грн. та судові витрати. В попередніх судових засіданнях представник позивача позов підтримав у повному обсязі, надав аналогічні пояснення викладеним в позовній заяві. В подальшому представник позивача належним чином повідомлений про день та час розгляду справи (а.с.119) в судове засідання не з'явився, про причини своєї не явки не повідомив, тому суд з'ясувавши думку представника відповідача вважає можливим розглянути справу буз представника позивача на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно 06.11.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Кверкус» був укладений кредитний договір №CМ-SME 102/215/2007. Згідно договору та кредитної заяви позичальник, а саме ТОВ «Кверкус» отримало 2000000,00 грн.. Даний кредитний договір був підписаний директором даного підприємства [PERSON], при цьому директором даного підприємства відповідач був з 25.03.2004 року по 23.09.2008 року. Однак між ним і банком договір поруки не укладався, він його не підписував, тому між ним і банком правовідносини не виникли та він не є стороною в договорі. Про існування даного договору поруки йому стало відомо в листопаді 2012 році при розгляді аналогічної справи за позовом ПАТ «ОТП Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке в подальшому було залишено без розгляду. Суд заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.11.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Кверкус» був укладений кредитний договір №CМ-SME 102/215/2007 (а.с.5-8). Згідно договору та кредитної заяви позичальник отримав 2000000,00 грн. (а.с.10). Згідно п.п. 1.4, 1.5 кредитного договору позичальник зобов'язалася прийняти, належним чином використати та повернути банку грошові кошти у строки, зазначені в договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом в порядку та на умовах, що визначені в кредитному договорі. Згідно п. 1.5 зазначеного договору погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків здійснюється позичальником щомісячно на рахунок банку згідно графіку погашення кредиту та сплати відсотків. Згідно п.4.1 договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань за цим договором позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожен день прострочення. Пеня сплачується додатково до прострочених сум. У порушення норм закону та умов договору позичальник свої зобов'язання перед банком не виконав та 24.09.2008 р. йому надсилалася досудова вимога про дострокове повернення кредиту та відсотків за кредитним договором (а.с.14,15), але позичальник належну суму не повернув. Відповідно наданих розрахунків заборгованість позичальника за кредитом складає 3229870,71 грн. (основний борг за кредитом - 1875669,10 грн., відсотки - 333594,17 грн., пеня - 1020607,37 грн.) (а.с.4). З метою забезпечення зобов'язань за вказаним кредитним договором між Банком та відповідачем [PERSON] 06.11.2007 р. був укладений договір поруки SR-SME №102/215/2007 (а.с.11-12). Згідно п.1.1 договору відповідач зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником його боргових зобов'язань перед позивачем за кредитним договором №CМ-SME 102/215/2007 від 06.11.2007 р., в повному обсязі таких зобов'язань. Згідно п.3.1 договору поруки у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань перед кредитом, кредитор має право звернутися до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов'язань в повному обсязі або частково. Відповідачу надсилалася досудова вимога про дострокове повернення кредиту та відсотків за кредитним договором (а.с.16,17), але відповідач належну суму не повернув. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Зі змісту ст.553 ЦК України випливає, що порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обов'язку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов'язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язання боржником шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане боржником. Відповідно до ст.. 554 ЦК України та умов укладеного між сторонами договору у випадку невиконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором, Боржник та поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Поручитель несе відповідальність у тому ж обсязі, що й боржник, у тому числі по основному боргу, сплаті щомісячних процентів, підвищених процентів, сплаті комісійної винагороди, сплати неустойки по основному боргу та процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач на підставі ст.553, 554 ЦК України відповідає у солідарному порядку з боржником перед Банком за невиконання зобов'язань по кредитному договору. Так, за положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Нормами ст. ст. 610 - 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають передбачені законом наслідки. Як було встановлено в судовому засіданні і це підтверджується матеріалами справи ТОВ «Кверкус» свої зобов'язання за кредитним договором не виконує в строки обумовлені кредитним договором, кредит та проценти за його користування не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 3229870,71 грн., яка складається з суми по сплаті кредиту 1875669,10 грн., з суми по сплаті процентів 333594,17 грн., з нарахованої пені 1020607,37 грн. (а.с.4). Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача, що [PERSON] не несе відповідальності оскільки договір поруки не підписаний ним, оскільки дані доводи є неспроможними, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлено законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Договір поруки укладений з дотримання форми договору, встановленої законом, має підписи сторін, у судовому порядку недійсним не визнаний. Та під час розгляду справи з відповідною позовною вимогою до суду сторони не зверталися. В матеріалах справи міститься висновок експерта судово - почеркознавчої експертизи № 316/02/317/03 від 20.03.2014 року, (для проведення даної експертизи судом були витребувані та досліджені матеріали кримінальної справи №2010-05-016-0009 де в томі №4 знаходився оригінал договору поруки) згідно якого судом встановлено, що встановити, чи виконаний підпис від імені [PERSON] в договорі поруки SR-SME №102/215/2007 від 06.11.2007 року розташований на лицевій стороні другого аркуша документа, в графі: «Поручитель:», в рядку «[PERSON]» (матеріали кримінальної справи №2010-05-016-0009, т.№4, арк..183-184), [PERSON] - не уявляється можливим (а.с.98-113). Таким чином суд приходить до висновку, що представником відповідача в судовому засіданні не доведено та не надано доказів на підтвердження його доводів в тієї частині, що відповідачем [PERSON] договір поруки не підписувався, він не є стороною в договорі, а тому для нього не виникло юридичних наслідків, як того вимагає ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.10, чч.1, 2 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлений цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Крім того, згідно з ч.1 ст.131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів. Разом з тим, а ні сам відповідач, а ні його представник не надали суду ніяких доказів на підтвердження своїх доводів про відсутність в нього зобов'язань за договором поруки та погашення заборгованості кредиту. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 1875669,10 грн., відсоткам - 333594,17 грн., пені - 1020607,37 грн., що разом складає 3229870,71 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжних доручень від 0411.2009 р. (а.с.1,2) суд вважає за необхідне стягнути на його користь з відповідача судові витрати, які були сплачені позивачем. На підставі викладеного, ст.ст.526, 553, 554, 1052, 1054 ЦК України, ст.88 ЦПК України,

Outcome: approved