Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди збитків заподіяних кримінальним правопорушенням, в якому зазначає, що 31 грудня 2014 року, близько 18 години, він на велосипеді рухався по вулиці с.Линовиця, Прилуцького району в напрямку від Цукрозаводу до Сільмагу, поблизу зупинки «Заготзерно» він відчув удар і втратив свідомість. Від удару він отримав тілесні ушкодження. Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 лютого 2016 року винним у скоєному визнано [PERSON] та засуджено за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України. [PERSON] частково відшкодував йому завдані збитки, пов»язані з лікуванням. У зв»язку з необхідністю додаткового медичного втручання для запобігання подальшого ускладнення здоров»я йому було проведено операцію, пов»язану із втручанням до черевної порожнини, на що було витрачено кошти у сумі 2926 грн. Під час розгляду кримінального провадження в суді гр.[PERSON] запевнив суд, що він відшкодує всі витрати, які будуть пов»язані з лікуванням потерпілого. Однак до цього часу вищевказані витрати не було відшкодовано, тому позивач в своїй заяві просить стягнути з відповідача на його користь 2926 грн. 38 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, пов»язаної з лікуванням, завданої злочином. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та не заперечували проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи та не повідомив про причини своєї неявки. Зі згоди позивача, суд, на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав: 24 лютого 2016 року вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області [PERSON] визнано винуватим у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання. Вироком суду встановлено, що [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2105» здійснив наїзд на велосипедиста [PERSON], причинивши останньому середньої тяжкості тілесні ушкодження(а.с.3-4) Відповідно до виписки Прилуцької ЦРЛ №31 від 18.02.2015 р., консультаційного висновку спеціаліста КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» від 03.03.2015 р., комп»ютерної томографії №0173 від 06.02.2015 р., заключенням за наслідками проведення магнітно-резонансної томографії від 19.01.2015 р., довідками Прилуцької центральної районної лікарні Чернігівської області №447, № 1417 від 26.03.2015 року, №402, № 6699 від 26.01.2015 р., медичною карткою амбулаторного хворого [PERSON] від 23.01.2015 р., його направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК), висновку експерта №302 від 06 липня 2015 року, виписки Прилуцької центральної районної лікарні №6699 від 23.01.2014 року, у [PERSON] маються тілесні ушкодження у виді ЗЧМТ, забій головного мозку, перелому лівої тім»яної кістки, субдурольна гематома зліва, перелом правої ключиці. Травму отримано під час ДТП 31.12.2014 р. Згідно з довідкою Прилуцької центральної міської лікарні від 20.03.2016 року, [PERSON] встановлено діагноз : лікома скроневої області зліва та проведено видалення 10.03.2016 року новоутворення скроневої області зліва та амбулаторне лікування(а.с.30). Відповідно до фіскального чека від 15.03.2016 року, [PERSON] в аптеці КП «Ліки України» за адресою м.Прилуки, вул.Київська, 56, на медичні препарати витрачено 2926 грн. 38 коп.(а.с.5-7) Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до ч.1 ст.1195 Цивільного Кодексу України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я фізичній особі, зобов»язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід) втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування стороннього догляду тощо. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази, суд приходить до висновку, що отримані [PERSON] тілесні ушкодження, проведена операція та пов»язані з цим витрати мають причинний зв»язок з ДТП, що відбулась 31 грудня 2014 року за участю водія автомобіля марки «ВАЗ 2105» [PERSON], тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що позивач у цьому спорі звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки позов задоволено, цей збір покладається на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави відповідно до Закону України «Про судовий збір» 551,20 грн. На підставі вищевикладеного ст.ст.1166,1192,1195,1206 ЦК України,

Outcome: approved