Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 18.04.2015 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних картвідповідно до умов якої, [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7 584, 50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» кредитний ліміт був встановлений 18.04.2015 року в розмірі 7 584 грн. 50 коп., 06.04.2020 року кредитний ліміт було зменшено до 0, 00 грн. та 07.04.2020 року кредитний ліміт було зменшено до 0, 00 грн. Позивач зазначає, що відповідач не виконала належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, чим порушила норми діючого законодавства, оскільки станом на 20.12.2020 року існує заборгованість, яку просить стягнути в примусовому порядку з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі - 26 713, 84 грн., яка складається з наступного: 6 852, 43 - заборгованість за кредитом; 4 682, 43 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн. - заборгованість за комісією; 14 800, 86 грн. - заборгованість за пенею; 378, 12 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. АТ КБ «ПриватБанк» звернув увагу, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь - яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість яку АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] становить 13 283, 43 грн., яка складається з наступного: 6 852, 43 грн. - заборгованість за кредитом; 4 682, 43 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1 370, 45 грн. - заборгованість за пенею; 378, 12 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, а також судові витрати у розмірі 2 102 грн. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12.03.2021 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] не скористалась своїм правом та не надала суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, представник позивача в поданій позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує, тому суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України проводиться без участі сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. 13 липня 2021 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 18.04.2015 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних картвідповідно до умов якої, [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7 584, 50 грн. на строк 36 місяців з 18.04.2015 року по 30.04.2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» кредитний ліміт був встановлений 18.04.2015 року в розмірі 7 584 грн. 50 коп., 06.04.2020 року кредитний ліміт було зменшено до 0, 00 грн. та 07.04.2020 року кредитний ліміт було зменшено до 0, 00 грн. З матеріалів справи також вбачається, що 20.01.2012 року відповідач по справі підписала анкету-заяву, а 18.04.2015 року підписала Генеральну угоду від 18.04.2015 року, де були зазначені умови надання банківського вкладу та зазначено процентну складову 1,5 % у місяць на суму остатку заборгованості по кредиту. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до підписаної відповідачем заяви, остання ознайомлена та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, їх зміст розуміє, та їх положень зобов`язується неухильно дотримуватись. За таких обставин, підписавши Анкету-заяву, банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Така позиція відповідає позиції Верховного Суду у справах N 441/569/17 від 21.03.2018 року, N 755/18246/15-ц від 07.03.2018 року, 755/2720/16-ц від 06.02.2018 року, де зазначено, що підписання заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «КБ «Приватбанк», свідчить про бажання отримати кредитні кошти та підтвердження, що особа ознайомлена і погоджується з Умовами та Тарифами банку. Відповідно до Постанови Верховного Суду по справі №755/18246/15-ц від 07.03.2018 року, встановлено, що позичальник, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил банківських послуг, приєднався до договору приєднання та погодився з його умовами. При цьому Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ним не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинні під час укладання договору. При цьому Умови та правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Умови та правила були чинними під час укладення договору. Відповідно до розрахунку наданого банком, у [PERSON] станом на 20.12.2020 року наявна заборгованість за кредитним договором у сумі 26 713, 84 грн.,яка складається з наступного: 6 852, 43 - заборгованість за кредитом; 4 682, 43 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн. - заборгованість за комісією; 14 800, 86 грн. - заборгованість за пенею; 378, 12 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. АТ КБ «ПриватБанк» звернув увагу, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь - яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість яку АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] становить 13 283, 43 грн., яка складається з наступного: 6 852, 43 грн. - заборгованість за кредитом; 4 682, 43 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1 370, 45 грн. - заборгованість за пенею; 378, 12 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 на боргові зобов`язання за кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі встановленому Тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 2.1.1.5.6 Умов передбачено, що у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. У відповідності до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вже було зазначено, відповідач ознайомилась з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді та погодилась з ними, що засвідчила своїм підписом. Відповідно до ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно із ч. 3 цієї ст.1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У ч. 4 указаної ст.1056-1 ЦК України передбачено, що у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Як вбачається з розрахунку заборгованості розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами з 18 квітня 2015 року становив 18% на суму залишку заборгованості за кредитом, а з 26 квітня 2018 року і до 02 липня 2020 року становив 10%. Як зазначено в розрахунку наданому позивачем заборгованість по тілу кредиту у відповідача перед Банком станом на 20 грудня 2020 року становить 13 283, 43 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6 852, 43 грн. та заборгованість за процентами, яка нарахована у відповідності до укладеного договору у вищезазначений період в розмірі 4 682, 43 грн. Щодо стягнення з відповідача заборгованості по штрафам та пені, судом зазначається наступне. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до розрахунку заборгованість за штрафом складає 378, 12 грн., що відповідає умовам та правилам банківських послуг та Генеральній угоді від 18.04.2015 року, а заборгованість за пенею складає 1 370, 45 грн. Суд приходить до висновку, що відповідно до положень ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Outcome: partial