Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , 3я особа приватний нотаріус Генічеського нотаріального округу Херсонської області Штогріна Н.Л. про визнання права власності частки житлового будинку та земельної ділянки. Пояснює свої вимоги тим, що він звернувся до приватного Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області Штогріної Н.Л. для посвідчення договору купівлі продажу 63/150 частки житлового будинку та відповідної земельної ділянки під зазначеної частки земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Йому було відмовлено нотаріусом з тих підстав, що неможливо посвідчити відповідні договори купівлі продажу з причини відсутності нотаріальної згоди одного із співвласників в порядку статті 362 Цивільного кодексу України. Також зазначена вище частка житлового будинку знаходиться на приватизований земельної ділянці, яка перебуває у спільній сумісний власності чотирьох співвласників, тобто без визначення частки кожного співвласника у земельній ділянці, що перешкоджає для нотаріуса для посвідчення договорів купівлі - продажу. Просить визнати за ним право власності на 63/150 частки житлового будинку, розташованої за адресою: [ADDRESS] та на 63/150 частки земельної ділянки під цим будинком, без зміни цільового призначення за цієї адресою. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, пояснив, що він оплатив кожній з відповідачей суму коштів, що підтверджується розписками. Декілька разів вони приходили до нотаріуса на консультація для укладення угоди купівлі-продажу, але в решті нотаріус відмовив в посвідченні такої угоди, пояснивши, що земельна є спільною сумісною власністю, при укладенні договору купівлі продажу кожен співвласник повинен виділити в натурі. Відповідачі відмовились виконувати такі дії пояснивши, що не бажають витрачати кошти, достатньо їх згоди, гроші за це вони отримали. Іншим шляхом як в суді довести, що угода укладена та визнати право власності в нього немає. Просить задовольнити позов. Відповідачі до суду не з`явились, направивши заяви про їх згоду з позовом та розгляд справи без їх участі. Третя особа на стороні відповідача , яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Генічеського нотаріального округу Херсонської області Штогріна Н.Л. також надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. В суді встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області Бернацькою Н.Г. 18.12.2014 за реєстровим № 1-1479 [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] належить по 1\\3 спадщини, яка складається з 21/150 часток домоволодіння з господарськими та побутовими спорудами за адресою [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області Штогріною Н.Л. від 23.08.2017 року за реєстровим № 1930 [PERSON] належить 21/150 часток домоволодіння з господарськими та побутовими спорудами за адресою [ADDRESS] після смерті [PERSON] . Відповідно до розписки від 23.08.2017 року [PERSON] отримала 7750 дол. США від [PERSON] в рахунок купівлі продажу частки будинку та земельної ділянки за адресою [ADDRESS] . Відповідно до розписки від 23.08.2017 року [PERSON] отримала 128 000 грн. від [PERSON] в рахунок купівлі продажу частки будинку та земельної ділянки за адресою [ADDRESS] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в суді пояснили, що були свідками при передачі [PERSON] грошей [PERSON] , [PERSON] в рахунок продажу ними часток в домоволодінні. [PERSON] пояснила, що також відповідачі пояснили, що виділяти частку земельної ділянки вони відмовились, пояснивши, що отримали кошти за будинок та земельну ділянку та не бажають більше цим займатись. Частиною 1 статті 3 ЦПК України передбачено , що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України( ст. 4 ЦПК України). Момент виникнення права власності на річ (майно) визначається законом. Згідно зі ст. 655 ЦК України. за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України, продавець зобовязаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно зі ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно статті 334 ЦК України,право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає в набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно зі статтею 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Викладене приводить суд до висновку про те , що сторонами були дотримані всі вимоги щодо укладеної угоди , права позивача порушуються та усунення порушення прав позивача не можливо іншим способом, що є підставою для задоволення позовних вимог. Таким чином, між сторонами фактично був укладений договір купівлі-продажу часток в домоволодінні, земельної ділянки ,було досягнуто домовленості щодо всіх істотних умов договору, були виконані всі обов`язки сторін за цим договором, позивач (покупець) передав оговорену суму коштів за частку в домоволодінні ,земельної ділянки , а його власники -відповідачі прийняли оплату та передали позивачу, ключі від нього та документи. Згідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, право приватної власності є непорушним. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, але оскільки позивач не заявляв позовних вимог з приводу стягнення з відповідача судових витрат зі сплати судового збору, тому суд приходить до висновку покласти судові витрати зі сплати судового збору на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved