Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що 25.11.2005 р. померла [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Він є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, спадщину фактично прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав, оскільки про існування заповіту він раніше не знав та правовстановлюючих документів на квартиру в нього немає. У зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру, нотаріусом йому було відмовлено в проведенні нотаріальних дій. Просить суд, визнати за ним право власності на спадок за заповітом на квартиру А-1 з приналежними до неї надвірними будівлями та спорудами: тамбур а`-1, тамбур а``-1, погріб п`-1, ? частка літньої кухні Г-1, тамбур г-1, сарай Д-1, ? частка сараю Б-1, сарай Е-1, убиральня У-1, паркан N`за адресою: [ADDRESS] загальною площею 48,0 кв.метрів, що належить спадкодавцю [PERSON], яка померла 25 листопада 2005 року. Позивач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та прийняти рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії І-НО № 907819, виданого 15.05.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла 25.11.2005 р., актовий запис № 229(а.с.8). Відповідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Другої селидівської державної нотаріальної контори 29.05.2004 року, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON](а.с.9). Як вбачається з довідки № 331 від 21.10.2015 року, виданої Комунальним підприємством «Селидівське бюро технічної інвентаризації», квартира з відповідною часткою надвірних будівель та споруд за адресою: [ADDRESS], числиться за [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житло № 6871 від 23.12.1994 року, виданого службою приватизації державного житлового фонду виробничого об»єднання «Селидіввугілля» та зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації 13.01.1995 року за № 1493.(а.с.11). Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 09.10.2015 р. [PERSON] надано додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 25.11.2005 р.(а.с.10). Постановою державного нотаріуса Другої селидівської державної нотаріальної контори від 27.10.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв»язку з тим, що у спадкоємця за заповітом був втрачений правовстановлюючий документ на спадкове майно(а.с.5). Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст..16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст.. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, які засвідчує його право власності. Згідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved