Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання сина разом із позивачкою. Позовні вимоги мотивувала тим, що 12 грудня 2008 року Другим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №439, був зареєстрований шлюб між сторонами. У шлюбі у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] . Сторони шлюбні відносини не підтримують значний проміжок часу. Спільного господарства не ведуть. Примирення між ними не можливе. Шлюб фактично розпався та носить формальний характер, тому підлягає розірванню. У свідоцтві про народження доньки батьком записаний [PERSON] . Син проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні та вихованні. Окрім того позивачка просила суд визначити місце проживання сина [PERSON] разом з матір`ю. Ухвалою суду від 16 червня 2020 року суддею прийнято до свого розгляду зазначену цивільну справу в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. (а.с. 34). Ухвалою суду від 08 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд по суті позову [PERSON] ( [ADDRESS] ) до [PERSON] ( [ADDRESS] ), третя особа: орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради (м. Одеса, пр. Добровольського, буд. 106), про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. (а.с. 78,79). Позивачка в судове засідання не з`явилась, нею подано клопотання про розгляд справи у її відсутності, підтримала позов та просив задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб між сторонами та при винесені рішення визначити місце проживання дитини разом з матір`ю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся у встановленому порядку. Представник відповідача адвокат Дігуляр Василь Васильович надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача. Позовні вимоги [PERSON] в частині позову про розірвання шлюбу та визначення місця проживання сина з матір`ю відповідачем визнано. З обставинами, що викладені у позові відповідач [PERSON] не згоден, про що ним зазначено в відзиві на позовну заяву. (а.с. 36-38). Третя особа, орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, в судове засідання не прибула, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причин неявки суду не сповістила. Згідно до вимог ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Суд встановив, що 12 грудня 2008 року Другим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №439, був зареєстрований шлюб між сторонами. (а.с. 2). У шлюбі у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] . (а.с. 5). Сторони шлюбні відносини не підтримують значний проміжок часу. Спільного господарства не ведуть, а саме з квітня 2020 року. Примирення між ними не можливе. Шлюб фактично розпався та носить формальний характер, тому підлягає розірванню. У свідоцтві про народження доньки батьком записаний [PERSON] . Син проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні та вихованні. Однак і батько [PERSON] забезпечував та забезпечує та піклується про добробут свого сина [PERSON] , витрачав кошти в інтересах сім,ї, що підтверджено належними та допустимими доказами, в тому числі показами свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , котрі були допитані в судовому засіданні від 23 жовтня 2020 року. (а.с. 89-91). Згідно ч.1\~ст. 24 СК\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини\~сторін,\~суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам їхнього сина, як це передбачено\~ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , носить формальний характер і підлягає розірванню. Правилами ч.1 ст.81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Навпаки, відповідач визнав позов в цій частині в повному обсязі. Таким чином, суд вважає, що після розірвання шлюбу неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який мешкає з позивачкою, слід залишити мешкати разом з нею, [PERSON] , [INFO] . Також, відповідно до положення\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки частину сплаченого судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок, оскільки позовні вимоги задовольняються частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial