Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, просить стягнути 50000 грн. коштів у якості відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження. Свої вимоги мотивує тим, що внаслідок ДТП, яка мала місце 17.10.2015 у м.Львові на вул.Тракт Глинянський, 66 з вини водія [PERSON], який керував транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. 14171ТС, пошкоджено належний позивачу автомобіль «Ford Mustang», н.з. SON JF1. Постановою Личаківського районного суду м.Львова винним у вчиненні ДТП визнано [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» відповідно до полісу №АІ/8565051. Після ДТП [PERSON] звертався в ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» з повідомленням про настання страхового випадку, однак ніхто з представників відповідача не виходив з позивачем на контакт, своїм правом на огляд пошкодженого транспортного засобу у визначений законодавством десятиденний термін для встановлення розміру матеріального збитку відповідач не скористався. Оскільки позивач постійно проживає на території Німеччини, не міг тривалий час очікувати на виплату страхового відшкодування, а перетин кордону на пошкодженому транспортному засобі є неможливим, тому для встановлення розміру матеріального збитку позивачем було залучено незалежну експертну організацію ТзОВ «Експертиза». Відповідно до висновку №40 від 17.03.2016, складеного експертом ТзОВ «Експертиза» [PERSON], вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу марки «Ford Mustang», н.з. SON JF1, становила 59206 грн. За проведення експертизи позивач поніс витрати на суму 1000 грн. У зв'язку з настанням страхового випадку, з метою отримання страхового відшкодування, позивач 14.04.2016 звернувся до Львівського відділення ПРАТ «СК «Арсенал страхування» із відповідною заявою, однак своїм листом від 22.08.2016 відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на п.37.1.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Оскільки у діях позивача відсутні порушення, які перешкоджали страховику встановити факт, причини та обставини ДТП чи унеможливили визначити розмір заподіяної шкоди, вважає відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування абсолютно необґрунтованою та з урахуванням встановленого ліміту відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, просить стягнути з відповідача на користь позивача 50000 грн. у якості відшкодування матеріальної шкоди, а також 1000 грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просив позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечила з підстав, викладених у поданих суду письмових запереченнях (а.с.45-48). Зазначила, що 26.08.2015 між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] був укладений договір загальнообовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом №АІ8565051. 20.10.2016 до відповідача звернувся застрахований водій [PERSON] та повідомив про настання страхового випадку. При цьому, у своєму повідомленні [PERSON] не вказав контактних даних іншого учасника ДТП, а в описі події зазначив, що винуватцем ДТП вважає водія автомобіля «Ford Mustang», який з невідомих причин зупинився, в результаті чого і відбулося зіткнення. Зі спливом шести місяців до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся позивач, однак останній не забезпечив відповідачу можливості провести огляд транспортного засобу у тому стані, в якому він знаходився після ДТП, оскільки на той час такий вже був відремонтований. У зв'язку з наведеним, 22.08.2016 на підставі п.37.1.3 ст.37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач повідомив позивачу про відмову у виплаті страхового відшкодування. При цьому, вважає, що представлений позивачем, на підтвердження розміру заподіяної шкоди, висновок експертного автотоварознавчого дослідження №40 від 17.0.2016 не є належним доказом на підтвердження вказаної обставини, оскільки відповідно до ст.29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодуванню підлягають витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розраховані у порядку, встановленому законодавством, яким є Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. В той час як всупереч вимогам п.5.2 Методики відповідач не був повідомлений про дату, місце та час проведення огляду КТЗ, а такий було проведено 17.10.2015 о 16:30, тобто одразу після ДТП. З урахуванням наведеного в задоволенні позову просила відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи №463/5385/15-п про притягнення [PERSON] до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд встановив наступне. 17.10.2015 року о 15 год. 40 хв. в м. Львові на вул. Тракт Глинянський, 66, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля [NUMBER], та автомобіля «Ford Mustang», д.н.з. SONJF1, внаслідок якої транспортні засоби отримали технічні пошкодження. З копії постанови Личаківського районного суду м. Львова від 30.10.2015 вбачається, що [PERSON] 17.10.2015р. о 15 год. 40 хв. в м. Львові на вул. Тракт Глинянський, 66, керуючи автомобілем [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Ford Mustang», н.з. SONJF1, що спричинило технічні пошкодження автомобілів, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, у зв'язку з чим визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України (а.с.9). У відповідності до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Сторонами визнано, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована відповідачем. Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України, а також ст.20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Як вбачається з матеріалів справи 01.07.2016 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.23), однак листом від 22.08.2016 позивачу було повідомлено, що правові підстави для виплати страхового відшкодування відсутні на підставі пп.37.1.3 п.37.1 ст.37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки транспортний засіб «Ford Mustang», н.з. SONJF1, було відремонтовано до моменту подачі заяви про виплату страхового відшкодування, що унеможливило проведення огляду пошкодженого майна страховиком, встановлення факту дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання та розмір заподіяної шкоди (а.с.24). Разом з тим, як вбачається з пп.37.1.3 п.37.1 ст.37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання встановлені постановою Личаківського районного суду м.Львова від 30.10.2015 (а.с.9). Так, судом встановлено, що технічні пошкодження транспортних засобів спричинені внаслідок порушення вимог Правил дорожнього руху [PERSON], а тому посилання відповідача на ту обставину, що водій [PERSON] в описі події зазначив, що винуватцем ДТП вважає водія автомобіля «Ford Mustang», який з невідомих причин зупинився, в результаті чого і відбулося зіткнення, є необґрунтованими. Розмір заподіяної шкоди встановлена висновком №40 експертного автотоварознавчого дослідження, складеним 17.03.2016 експертом ТзОВ «Експертиза» [PERSON] з використанням, зокрема Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 (а.с.54-87), згідно з яким вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Ford Mustang», після пошкодження у ДТП 17.10.2015 з врахуванням цих пошкоджень, що виявлені на момент огляду 19.10.2015, в цінах станом на час проведення дослідження 17.03.2016 без врахування ПДВ на складові становить 59206 грн. З урахуванням наведеного, оскільки підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, лише за умови, що це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, в той час як вказані обставини є встановленими, тому суд приходить до висновку, що відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування на підставі пп.37.1.3 п.37.1 ст.37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є безпідставною, а позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 50000 грн. у якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягають до задоволення. При цьому, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача саме 50000 грн., оскільки відповідно до п.36.1 ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується страховою сумою, а згідно з п.9.2 ст.9 вказаного Закону розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Разом з тим, судом не беруться до уваги посилання відповідача на недотримання вимог п.5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 щодо неповідомлення відповідача про час, дату та місце огляду, оскільки відповідно до вимог вказаної норми виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату, лише у разі потреби. Крім цього, відповідно до п.п.34.1, 34.2, 34.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик отримав 20.10.2015 (а.с.52-53), однак всупереч вищевказаним вимогам відповідач протягом 10 робочих днів свого представника до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків не направив, а тому суд приходить до висновку, що позивачем правомірно самостійно обрано експерта для визначення розміру шкоди, а з відповідача підлягають стягненню витрати на проведення такого дослідження, що становлять 1000 грн. (а.с.88), тому позовні вимоги в цій частині також підлягають до задоволення. Задовольняючи позов у відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім та документально підтверджені (а.с.5) судові витрати, що становлять 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved