Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,1533 га, розташованої на території Пономаренківської сільської ради за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Хролі, вул. Польова,1, цільове призначення для обслуговування житлового будинку (присадибної ділянки), в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 13 вересня 2015 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13 вересня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. За життя остання залишила заповіт, посвідчений 14.03.2009 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, реєстр № 1-839, згідно якого все майно, що належатиме їй на праві власності на день смерті за законом вона заповіла позивачу - [PERSON]. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та отримав свідоцтво на право на спадщину за заповітом від 17.05.2016 року, реєстр № 2-522, на частину спадкового майна, яке складається із житлового будинку, розташованого в с.Хролі Харківського району, Харківської області, вул. Польова № 1. Проте, щодо оформлення прав на іншу частину спадкового майна, а саме, земельну ділянку з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку (присадибної ділянки) розташованої за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Хролі, вул. Польова,1, нотаріусом було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на спадкове майно. Разом з тим, позивач вказує, що земельна ділянка площею 0,1533 га, розташована на території Пономаренківської сільської ради в с. Хролі, вул. Польова, 1 Харківського району, Харківської області, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), належала [PERSON] на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серія ХР -25-94-093391, виданого виконкомом Пономаренківської сільської ради 29 грудня 1997 року згідно рішення від 12.01.1999 року за № 22, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1241. Після смерті [PERSON], який помер 30.08.1999 року, спадщину прийняла його дружина [PERSON]. В нотаріальній конторі вона оформила спадкові права після смерті чоловіка [PERSON] Зокрема, їй було видане свідоцтво про право на спадщину за законом (додаткове) від 28.03.1999 р., реєстр № 1-1056, на земельну ділянку розміром 0,1533 га, яку передано для обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), що розташована на території Пономаренківської сільської ради в с. Хроли, вул. Польова, 1 Харківського району Харківської області. Відтак, оскільки спірна земельна ділянка на день смерті [PERSON] належала їй на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до ст. 1218 ЦК України (в ред. 2003 року) ця земельна ділянка входить до складу спадщини. У звязку з цим, позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява, про розгляду справи у його відсутність та відсутність позивача, де також зазначено, що позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, від Пономаренківського сільського голови [PERSON] до суду надійшла заява, де вказано, що сільська рада не заперечує проти задоволення даної позовної заяви та просить суд розглядати справу без їх участі. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 11 ЦПК України). Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №505759, виданого Виконавчим комітетом Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області на підставі актового запису №34 від 17.09.2015, [PERSON], померла 13 вересня 2015 року. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 14 березня 2009 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, реєстр № 1-839, згідно якого все майно, що належатиме їй на праві власності на день смерті за законом, вона заповідала [PERSON] (що підтверджено копією заповіту від 14 березня 2009 року). У відповідності до інформації з Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області за вих. №2502/01.16, після смерті померлої 13 вересня 2015 року [PERSON], яка на день смерті мешкала за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Хролі, вул. Польова,1, із заявою про прийняття спадщини, згідно з заповітом, посвідченим 14 березня 2009 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, за реєстром №1-839, у встановлений законом шестимісячний строк звернувся гр. [PERSON]. Заяви від інших спадкоємців не надходили. 17 травня 2016 року за реєстром №2-522 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Хролі, вул. Польова,1, на імя [PERSON]. Між тим, згідно копії Державного акту про право приватної власності на землю серія ХР-25-94-093391, виданого виконкомом Пономаренківської сільської ради 29 грудня 1997 року, земельна ділянка площею 0,1533 га, розташована на території Пономаренківської сільської ради в с. Хролі, вул. Польова, 1, Харківського району, Харківської області, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), належала [PERSON] на підставі рішення від 12.01.1999 року за № 22, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1241. Судом встановлено, що [PERSON] помер 30 серпня 1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ від №185928, виданого 31 серпня 1999 року Пономаренківською сільською радою Харківського району Харківської області, на підставі актового запису №48 від 31.08.1999. Після його смерті, спадщину прийняла його дружина [PERSON] (копія свідоцтва про одруження серії І-ЯР №478843, виданого Пономаренківською сільською радою Харківського району Харківської області 20 березня 1956 року, на підставі актового запису №3 від 20 лютого 1956 року). Відтак, згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07 березня 2000 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON], реєстром №1-316, [PERSON] успадкувала після [PERSON] житловий будинок, що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Хролі, вул. Польова,1. На підставі копії свідоцтва про право на спадщину за законом (додаткове), виданого 28 березня 2009 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON], реєстром №1-1056, [PERSON] успадкувала після [PERSON], земельну ділянку площею 0,1533 га, розташована на території Пономаренківської сільської ради в с. Хролі, вул. Польова, 1, Харківського району, Харківської області, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка). Проте, як вбачається із відповіді державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON] за вих.№1314/02-14 від 17.05.2016, у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом (додаткове), виданого 28 березня 2009 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON], реєстром №1-1056, на земельну ділянку площею 0,1533 га, розташована на території Пономаренківської сільської ради в с. Хролі, вул. Польова, 1, Харківського району, Харківської області, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), для вирішення питання можливості оформлення спадкових прав [PERSON] запропоновано звернутися до суду. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 2 статті 1225 ЦК України визначено, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. У відповідності до ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати суд залишає за рахунок Позивача, у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved