Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивував тим, що 15.03.2008 року, надав [PERSON] в оренду кімнату № 24 в будинку № 38 по вул. Воронізька в м. Шостка, Сумської області, відповідно договору від 15.03.2008 року, про надання послуг гуртожитку для тимчасового проживання, укладеного між Шосткинським вищим професійним училищем та [PERSON], згідно якого останній зобов,язувався оплачувати надані послуги за бухгалтерськими розрахунками щомісячно, але не пізніше 10 числа наступного місяця. Однак свої зобов,язання за вказаним договором [PERSON] виконував не своєчасно і не в повній мірі, тому в період з 15.03.2008 року по 13.01.2016 року, у нього виникла перед Шосткинським вищим професійним училищем заборгованість в сумі 2907,91 грн., яку відповідно уточнених позовних вимог позивач і просить стягнути на його користь та судові витрати ( а. с. 2-3, 159 169 ). В судовому засіданні представники позивача, третьої особи позов підтримали, мотивуючи тими ж обставинами. Відповідач та його представник з позовом не погодилися, ставлячи під сумнів розрахунки заборгованості у зв,язку з не зарахуванням отриманої відповідачем субсидії, просили застосувати строки позовної давності і відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухавши сторони, дослідивши докази та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено і ніким не заперечувалося, що [PERSON] мешкав у гуртожитку по вул. Воронізька, 38, в м. Шостка, Сумської області та відповідно договору про надання послуг гуртожитку для тимчасового проживання ( а. с. 4), укладеного 15.03.2008 року між наймодавцем Шосткинським Вищим професійним училищем в особі директора [PERSON] та наймачем [PERSON], останній зобов,язаний ( п. 3.7. договору) проводити оплату відповідно бухгалтерським розрахункам щомісячно, але не пізніше 10 числа наступного місяця. Оглядом в судовому засіданні попереджень ( а. с. 5, 6 ), з боку позивача на адресу відповідача у 2014, 2015 роках, [PERSON] неодноразово пропонувалося погасити заборгованість по оплаті комунальних послуг та квартирній платі за проживання в гуртожитку. Відповідно карти рахунку, заборгованість [PERSON] в період з 15.03.2008 року по 13.01.2016 року, перед позивачем, з урахуванням субсидії, складає 2907,91 грн. ( а. с. 161 168 ). Згідно інформації Управління праці та соціального захисту населення ( а. с. 182 ), заява про призначення субсидії [PERSON] була подана 08.12.2015 року. Субсидія була призначена 12.02.2016 року на період з грудня 2015 року по листопад 2016 року в розмірі 961,92 грн. 22 лютого 2016 року, на підставі довідки ДПТНЗ «Шосткинське вище професійне училище» від 08.02.2016 року № 01-12/144 субсидія була перерахована на змінену площу житла, та новий розмір плати за житлово-комунальні послуги з січня 2016 року. Розмір субсидії з січня 2016 року 1191,97 грн. 22 березня 2016 року, на підставі листа ДПТНЗ «Шосткинське вище професійне училище» від 18.03.2016 року № 07-08/139 субсидія була перерахована за соціальною нормою споживання електроенергії. Розмір субсидії з березня 2016 року 1229,59 грн. З 01 вересня 2016 року, надання субсидії припинено у зв,язку зі зміною складу сім,ї. Нових звернень за призначенням субсидії від [PERSON] не було. Також заборгованість за проживання у гуртожитку училища за квартиронаймачем [PERSON] підтверджується власноручно підписаним ним актом звірки заборгованості від 10.11.2015 року ( а. с. 26 ). Позицію відповідача [PERSON] з приводу того, що він підписуючи вищевказаний акт звірки не розумів, що це саме акт звірки заборгованості та підписав якийсь папірець, щоб отримати субсидію, суд оцінює критично і вважає її не щирою. Вказана позиція відповідача спростовується показами допитаної в судовому засіданні як свідка бухгалтера училища [PERSON] яка суду пояснила, що акт звірки [PERSON] підписав власноручно, без будь-якого примусу чи умов для отримання субсидії. Взагалі даний акт немає ніякого відношення для отримання субсидії. Безпосередньо вона приймала участь при нарахуванні заборгованості і субсидія при цьому була також врахована. Підстав оговорювати відповідача [PERSON], у неї немає. Тому суд в даному випадку надає перевагу показам свідка [PERSON] Частиною першою статті 810 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона власник житла (наймодавець) передає або зобов,язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. А відповідно положень частини третьої статті 815 ЦК України, наймач зобов,язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов,язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Виходячи із зазначеного суд дійшов, що відповідач повинен погасити заборгованість по орендній платі та комунальним послугам. Також слід зазначити, що суд не може погодитися з позицією представника відповідача, щодо пропущення позивачем строків позовної давності при зверненні з позовом, поскільки відповідно наявної у матеріалах справи карти рахунку ( а. с. 161 169 ), в межах строків позовних вимог з 15.03.2008 року по 13.01.2016 року в тому числі і під час розгляду даної справи в суді, чого в судовому засіданні не заперечував і сам [PERSON], останній періодично сплачував кошти за оренду кімнати та комунальні послуги, тобто вчиняв дії, що свідчили про визнання ним свого боргу, тому суд вважає за необхідне застосувати до даних правовідносин положення ч. 1 ст. 264 ЦК України, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов,язку. Судові витрати вирішити пропорційно задоволених позовних вимог, відповідно ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved