Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просить визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації № 807 від 27 квітня 2009 року «Про припинення права постійного користування частиною земельної ділянки ПП «Вячеслав» та передачу у власність земельної ділянки громадянину [PERSON]Г.». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що розпорядженням Харківської райдержадміністрації 22 лютого 2007 року [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку за адресою: вул. Ф. Блудова, 14 в с. Безлюдівка Харківського району, яка знаходиться у постійному користуванні ПП «Вячеслав». 30 грудня 2007 року [PERSON] помер. Після його смерті, а саме 03 грудня 2008 року невідомими особами від імені [PERSON] направлено заяву щодо затвердження технічної документації із землеустрою та подальшої приватизації земельної ділянки. Розпорядженням голови Харківської державної адміністрації від 27 квітня 2009 року право постійного користування частиною земельної ділянки ПП «Вячеслав» площею 0,15 га припинено, та передано безоплатно у власність [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Позивач вважає, що вказане розпорядження є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки правоздатність [PERSON] на час винесення оспорюваного розпорядження, була припинена у звязку зі смертю. Позивач також вказує на те, що на теперішній час він є власником земельної ділянки площею 0,15 га за адресою: с. Безлюдівка, вул. Ф. Блудова, 14 на підставі договору купівлі-продажу. Позивач та представник позивача [PERSON], у судове засідання не зявилися, представник позивача надала до суду заяву, якою просить розглянути справу у відсутність позивача та його представника, задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також надає згоду на ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням, причини неявки суду не повідомив, заперечення за позовом не надав, із заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Третя особа у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. а ч. 1 ст. 17 Земельного Кодексу України, в редакції від 13 січня 2007 року, яка діяла на час прийняття оспорюваного розпорядження, до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить зокрема розпорядження землями державної власності в межах визначених цим Кодексом. Відповідно до ст. 116 Земельного Кодексу України, у вищевказаній редакції громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані обєкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до п. 6-10 ч. 1 ст. 118 Земельного Кодексу України у зазначеній редакції, яка визначає порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, громадяни, зацікавлені у приватизації земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічними органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Згідно з вимогами абз. 1 п. 12 розд. Х «Перехідні положення» ЗК України\~до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзацах другому та четвертому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування передбачені\~ст. 122 ЗК України, відповідно до ч. 4 якої (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) обласним державним адміністраціям надано право передавати земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази. Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON], розпорядженням Харківської районної державної адміністрації від 22 лютого 2007 року № 259 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, за рахунок житлової та громадської забудови, які знаходяться у постійному користуванні ПП «Вячеслав» згідно з державним актом на право постійного користування землею серії І-ХР № 000020, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право постійного користування землею за № 24. 30 грудня 2007 року [PERSON] помер, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського управління юстиції Тернопільської області видане свідоцтво про смерть І-ИД № 057714 /а.с. 9/. Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 4 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Таким чином, 30 грудня 2007 року здатність [PERSON] набувати будь-які права та обовязки, у тому числі й право власності на земельну ділянку, припинена. Однак, до Харківської райдержадміністрації 03 грудня 2008 року від імені [PERSON] невідомими особами було направлено заяву щодо затвердження технічної документації із землеустрою та подальшої приватизації земельної ділянки по вул.. Ф. Блудова, 14 в с. Безлюдівка Харківського району. За фактом підробки заяви від імені [PERSON], на підставі якої винесено розпорядження про передачу йому у власність земельної ділянки, порушено кримінальне провадження № 12015220430001509 від 20 квітня 2015 року, матеріали якого перебувають в СВ Харківського РВ, що підтверджується витягом з ЄРДР від 20 квітня 2015 року та довідкою СВ Харківського РВ (з обслуговування Харківського району та м. Люботин) ГУМВС України в Харківській області від 27 липня 2015 року /а.с. 44, 45/. Розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації від 24 квітня 2009 року № 807 припинено право постійного користування частиною земельної ділянки ПП «Вячеслав», загальною площею 0,15 га, межі якої визначено в натурі (на місцевості) згідно з генеральним планом забудови села Безлюдівка на території Безлюдівської селищної ради, та передано безоплатно її у власність [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд /а.с. 8/. На підставі вказаного розпорядження заповнено бланк державного акту серії ЯИ № 813385 на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га (кадастровий номер 6325155600:06600560018), яка розташована за адресою: Харківський район, сел. Безлюдівка, вул. Ф. Блудова, 14 за межами населеного пункту, який в установленому порядку не зареєстрований. Судом встановлено, що спадкоємець [PERSON] [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 0,15 га (кадастровий номер 6325155600:06600560018), яка розташована за адресою: Харківський район, сел. Безлюдівка, вул. Ф. Блудова, 14 після смерті батька [PERSON] Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 27 квітня 2012 року позовні вимоги задоволені. Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 25 червня 2015 року рішення першої інстанції скасовано, у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Вказаним рішенням встановлено, що позивач [PERSON] не надала доказів на підтвердження набуття [PERSON] за життя права власності на вищевказану земельну ділянку /а.с. 37-43/. Розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації від 07 листопада 2012 року № 2875 припинено право постійного користування частиною земельної ділянки ПП «Вячеслав», загальною площею 0,15 га, яка знаходиться в його постійному користуванні згідно з державним актом на право постійного користування землею серії І-ХР № 000020, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право постійного користування землею № 24, та надано [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 15 га по вул. Ф. Блудова, 14, с. Безлюдівка. Розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації від 14 червня 2013 року № 213 затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] вищевказаної земельної ділянки та передано її безоплатно у власність. Право власності на земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 жовтня 2013 року за № 1046924. 14 грудня 2013 року між власником земельної ділянки та позивачем укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, загальною площею 0,15 га (кадастровий номер 6325155600:06:005:0018), розташованої по вул. Ф. Блудова, 14 в сел. Безлюдівка Харківського району Харківської області. При таких обставинах, розпорядження відповідача від 24 квітня 2009 року № 807, яким земельну вищевказану земельну ділянку передано у власність [PERSON], що втратив правоздатність у звязку зі смертю, суперечить ст. 25 ЦК України та порушує права позивача як власника цієї земельної ділянки. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно ч. 3 ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved