Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування шкоди завданої внаслідок залиття квартири, мотивуючи позов тим, що вона є власником 2/3\~ частки квартири, власником 1/3 частки є [PERSON], дана квартира розташована в місті Херсоні, провулок Смоленський, б. 63, кв.6. Факт залиття позивача квартири стався 22-24 квітня 2017 року. Затоплена кімната, близько 20 кв.м., на підставі чого було складено акт від 24.11.2017 року. З даних підстав позивач просить суд відшкодувати Комунальним підприємством «Дніпровський»\~ Директор [PERSON], їй\~ шкоду, завданої внаслідок залиття квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] в розмірі 10000,00грн., та відшкодувати їй моральну шкоду в розмірі 5000,00грн. Позивач надав клопотання про заміну належного відповідача належним, а саме ТОВ «Альянс». Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.07.2018 року провадження у справі вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Представником КП «Дніпровський»\~ виконавчого комітету Херсонської міської ради направлено на адресу суду відзив на позовну заяву. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.12.2018 року було замінено відповідача\~ КП «Дніпровський»\~ Директор [PERSON] на належного -\~ ТОВ «Альянс». Проте належний відповідач відзиву на позовну заяву до даного часу суду не надано. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Cтаттею 77 ч.2 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Сторони не заперечували, що [PERSON], є власником 2/3 частки квартири, а власником 1/3 частки є [PERSON], дана квартири під №6, житловою площею 41,6 кв.м, загальною площею 73,1 кв.м, розташована в місті Херсоні, провулок Смоленський, будинок,63. Правовстановлюючим документом на квартиру є договір купівлі- продажу квартири від 14 грудня 2012 року посвідчений, [PERSON], приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу. Відповідно до акту від 24.11.2017 року складеного комісією у складі: заступника КП «Дніпровський» [PERSON], гол. інженера [PERSON] встановлено, що на покрівлі буд.63, провулок Смоленський, встановлена антена кв.№7, примикання до кріплення антени не виконано в наслідок чого виникло підтоплення квартири №6 а саме в залі на стелі спостерігається жовті мокрі плями, на стінах жовті розводи. \~ Зі слів позивача відповідач завдав їй матеріальну шкоду, в внаслідок залиття квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] в розмірі 10000,00грн., та моральну шкоду в розмірі 5000,00грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, для відшкодування майнової шкоди, позивачка повинна довести наявність заподіяної шкоди, так і вину заподіювача шкоди. Як докази заподіяння шкоди позивач надала акти обстеження її квартири, однак, зазначені докази доводять лише факт заподіяння позивачці збитків і не доводять факту, що ці збитки заподіяні їй з вини відповідача. В наданому позивачкою акті обстеження відсутній висновок про те, що виявлені в неї пошкодження внутрішнього оздоблення квартири сталися з вини ТОВ «Альянс». Вирішуючи питання щодо належності та достатності доказів, наданих позивачкою на підтвердження своїх вимог, суд враховує наступне. Порядок складання акту про залиття, аварії квартир регулюється Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 №76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за №927/11207. Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4. Як вбачається, в акті повинно бути зазначено причину залиття квартири. Згідно Додатку № 4 в акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. В акті повинен міститись висновок про те хто заподіяв шкоду. При цьому з актом ознайомлюються мешканці залитої квартири та квартири, з якої відбулося залиття. Надані позивачкою в підтвердження залиття її квартири акт не відповідає вимогам вищезазначеного нормативного акту, а саме в ньому не зазначено конкретну причину залиття, відсутній висновок про те хто заподіяв позивачці шкоду, і з актом не ознайомлений відповідач якого звинувачують в заподіянні їй шкоди. Постановою Пленуму Верховного суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої бути протиправними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина особи. Аналіз викладених вище доказів надає підстави для висновку про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами вину відповідача в залитті та причину залиття квартири позивачки. Оскільки позивачкою не доведено вину відповідача в залитті квартири, то як наслідок підстав для задоволення позову щодо вимог про відшкодування матеріальної шкоди немає. В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), в яких зазначається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд повинен навести в рішенні відповідні мотиви. При цьому, моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами факту заподіяння їй моральних страждань та втрат немайнового характеру. Таким чином, вимоги позивача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири є необгрунтованими та недоведеними, а тому не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачці в задоволенні позову відмовлено судовий збір не підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved