Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 16.03.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір доручення на вчинення юридичних дій, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався виконати будівельні роботи, а саме, за рахунок позивача здійснити будівництво одноповерхового житлового будинку з цокольним поверхом, мансардою та горищем орієнтовною загальною площею 298,06 кв.м., житловою площею 117,00 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS]. Позивач та відповідач погодили вартість виконання робіт по будівництву зазначеного будинку у розмірі 3 991 000,00 грн., а також розмір винагороди позивача за виконання ним вказаних робіт в сумі 79 820,00 грн. Позивач в повній мірі виконав взяті на себе зобов'язання за договором доручення, здійснив всі організаційно-правові дії, пов'язані з будівництвом зазначеного будинку. Посилаючись на те, що загальний розмір винагороди позивача за виконані ним роботи складає 79 820,00 грн., однак йому було передано відповідачем лише 50 000,00 грн., позивач просить суд стягнути з відповідача несплачену решту суми винагороди в розмірі 29 820,00 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позовної заяви визнав, однак заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 16.03.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір доручення на вчинення юридичних дій (а.с.6-9). Відповідно до п.1.1 договору доручення, довіритель доручає, а повірений зобов'язується здійснити від імені та за рахунок довірителя юридичні дії, визначені цим договором, що спрямовані на організацію будівництва та отримання у власність об'єкта будівництва довірителем. Під «юридичними діями» за цим договором розуміються будь-які організаційно-правові дії, що пов'язані з будівництвом зовнішніх та майданчикових мереж щодо об'єкта будівництва; благоустрій території за місцезнаходженням об'єкта будівництва; будь-які організаційно-правові дії, пов'язані з безпосереднім будівництвом об'єкта згідно з затвердженим проектом та спрямовані на отримання довірителем права власності на об'єкт будівництва. Під «об'єктом будівництва» в цьому договорі розуміється індивідуальний одноповерховий житловий будинок з цокольним поверхом, мансардою та горищем орієнтовною загальною площею 298,06 кв.м., житловою площею 117,00 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS]. Згідно п.3.1 договору доручення, вартість виконання робіт по будівництву об'єкта та порядок здійснення оплати визначаються сторонами в протоколі, який є невід'ємною частиною договору. Пунктом 3.2 договору доручення передбачено, що винагорода повіреного складає 2% від суми коштів, що сплачуються довірителем для виконання будівельних робіт за цим договором та утримується повіреним з цих коштів. Протоколом №1 від 16.03.2011 року погодження договірної вартості строків виконання будівельних робіт, позивачем та відповідачем було погоджено вартість виконання робіт по будівництву об'єкта будівництва у розмірі 3 991 000,00 грн. (а.с.10-11). Відповідно до п.3.2 договору доручення розмір винагороди позивача за надання послуг повіреного (2%) становить 79 820,00 грн. Пунктом 5 протоколу передбачено, що довіритель надає повіреному грошові кошти для придбання матеріалів та оплати будівельних робіт, поступово, по мірі необхідності. Кінцеві розрахунки, у тому числі 100% розміру винагороди повіреного, довіритель зобов'язаний сплатити повіреному не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дати підписання сторонами акту приймання-передачі об'єкта будівництва. Відповідно до акту приймання-передачі об'єкта будівництва від 20.08.2013 року, позивач відповідач прийняв зазначений об'єкт будівництва, яким є індивідуальний одноповерховий житловий будинок з цокольним поверхом, мансардою та горищем орієнтовною загальною площею 298,06 кв.м., житловою площею 117,00 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). У зв'язку з виконанням позивачем своїх обов'язків щодо будівництва зазначеного вище будинку, відповідачем було передано позивачу частину суми його винагороди в розмірі 50 000,00 грн. (а.с.30). Однак на момент розгляду справи решта суми винагороди позивача в розмірі 29 820,00 грн. відповідачем сплачена не була. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов'язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що відомості, які вони містять відповідають дійсним обставинам справи. Отже, зважаючи на наведене вище, суд прийшов до висновку, що позов є законним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved