Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача у якому просить стягнути з відповідача на ії користь суму банківського вкладу у розмірі 15 929 доларів США 35 центів. В обґрунтування позову посилається на те, що 23 червня 2014 року між нею та відповідачем був укладений Договір банківського рахунку [NUMBER] відповідно до умов якого Банк відкрив позивачу поточний рахунок в валюті долар США та зобов»язався надати комплекс послуг по розрахунково-касовому обслуговуванню. Вказує на те, що станом на 11 липня 2014 року на його поточному рахунку обліковується сума 15929 доларів США,35 центів в підтвердження чого послалась на банківську виписку від 11 липня 2014 року. Позов мотивований тим, що 17 липня 2014 року він звернувся до Головного офісу ПАТ « Міський комерційний банк» з заявою про виплату коштів з поточного рахунку, однак оскільки у видачі грошових коштів було відмовлено, він вимушений звернутись до суду із вказаним позовом,посилаючись на те, що Банком без жодної правової підстави утримуються кошти, які знаходяться на поточному рахунку. В судове засідання позивач не з»явився. Через канцелярію суду представником позивача подана заява у якій підтримавши позовні вимоги, представник позивача просила проводити судовий розгляд у ії відсутності, не заперечуючи проти проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, причини нявки суду не повідомив. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, враховуючи письмову заяву представника позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що і надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст.ст. 1060, 1061 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу після закінчення терміну, встановленого договором, з виплатою вкладникові процентів на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Згідно зі ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банки мають право приймати вклади (депозити) від юридичних і фізичних осіб. Згідно зі ст. 55 цього Закону відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів клієнту банку. Судом встановлено, що 23 червня 2014 року між позивачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Міський комерційний банк» укладений Договір банківського рахунку [NUMBER]. Відповідно до пункту 1.1 Договору Банк відкрив позивачу поточний рахунок в валюті Долар США [NUMBER] та зобов»язався надати комплекс послуг по рахунково-касовому обслуговуванню . Відповідно до банківської виписки наданої ПАТ « Міський комерційний банк» від 11.07.2014 , що міститься в матеріалах справи на поточному рахунку позивача [NUMBER] обліковується 15 929доларів США 35 центів, що еквівалентно 186274,86 грн. Відповідно до п.2.1.1 Договору , укладеного між сторонами, передбачено, що Клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на рахунку, а відповідно до п.2.1.2-2.1.3 Договору Клієнт має право вимагати від Банку своєчасного і повного здійснення розрахунків і послуг, та отримувати готівкові кошти при умові наявності коштів на поточному рахунку. Матеріали справи свідчать, що 17 липня 2014 року позивачем до відповідача було подано письмову заяву про видачу належних їй коштів , які знаходяться на рахунку. Проте, умови договору відповідачем не виконані, та кошти у сумі 15 929доларів США 35 центів позивачу не повернуті. Згідно зі ст.1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківськими рахунками виступають рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнта і контрагентів, та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів. Відповідно до положень цієї статті операції за рахунком - це сукупність банківських операцій по зарахуванню, видачі або перерахуванню грошових коштів. При цьому під видачею розуміється операція по списанню грошових коштів із рахунка клієнта і видача їх готівкою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» основними видами рахунків, залежно від їх призначення, є поточні та депозитні (вкладні) рахунки. Поточним рахунком визнається рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей та для здійснення усіх видів операцій за цим рахунком відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Поточні рахунки відкриваються фізичним особам для зберігання коштів, отримання готівки та проведення безготівкових рахунків у національній валюті з юридичними та іншими фізичними особами. Згідно ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 16 ЦК України у разі порушення цивільного права, особа має право на його захист шляхом примусового виконання обов'язку в натурі. Таким чином, беручи до уваги факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором банківського рахунку №, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивачки про стягнення з ПАТ «Міський Комерційний Банк» на її користь грошових коштів у розмірі 15 929 доларів США 35 центів , що еквівалентно 186 274,86грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1 862,74грн.

Outcome: approved