Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього авансові кошти в розмірі 83400 грн., посилаючись на те, що між ним та відповідачем було укладено попередній договір від 01.02.2017 року з метою у подальшому укласти договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. За умовами попереднього договору ним на користь відповідача було сплачено 83400 грн. сума авансу на укладання основного договору. Придбання позивачем будинку та укладення договору купівлі-продажу здійснено не було по незалежним від нього причинам, ці причини він вважає поважними, які виникли не з його вини. Висловивши відповідачу вимогу про повернення авансу за попереднім договором він отримав відмову. Також була залишена без уваги його письмова вимога, в якій він просив повернути суму авансу за попереднім договором від 01.02.2017 року. Заочним рішенням Орджонікідзевського райсуду м.Харкова від 10.10.2017 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені. Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м.Харкова від 15.11.2017 року вказане заочне рішення за заявою відповідача [PERSON] було скасовано і справу призначено до розгляду в загальному порядку. В судове засідання позивач не з»явився, повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Представник позивача позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, в подальшому в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач та його представник проти позову заперечували з тих підстав, що гроші за попереднім договором він не отримував, а їх отримувала [PERSON], в подальшому в судове засідання повторно не явилися, повідомлялися належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення по справі. Суд, вислухавши пояснення відповідача, представників сторін, показання свідка [PERSON], дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав: Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних йому за договором платежів, на підтвердження зобов*язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір від 01.02.2017 року, зареєстрований у реєстрі за № 219, з метою у подальшому укласти договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]./а.с.18/ Згідно умов попереднього договору позивачем на користь [PERSON] було сплачено 83400 грн., що на момент підписання договору становило 3000 доларів США. Після підписання попереднього договору позивачу було надано копії договорів купівлі-продажу частки в праві власності на житловий будинок від 06.12.2016 року, зареєстровані у реєстрі за № 1819 та № 1821, укладених між [PERSON] та [PERSON], за якими [PERSON] здійснив відчуження права власності (по ? за кожним договором) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. У період з моменту підписання попереднього договору позивачем було з»ясовано, що [PERSON] здійснив реєстрацію за собою права власності на будинок без законних підстав та для завуалювання штучно було здійснено відчуження житлового будинку [PERSON] За умовами попереднього договору від 01.02.2017 року, основний договір повинен був укладатися 06.03.2017 року у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.І. 06.03.2017 року прибувши до нотаріуса позивач надав вмотивовану заяву з додатками, у якій зазначив обґрунтованість причин відмови від укладання основного договору. /а.с.77/ та висловив відповідачу вимогу щодо повернення авансу за попереднім договором, на що отримав відмову. Письмова вимога на адресу відповідача також була залишена без уваги. /а.с.79-80/ Таким чином судом встановлено факт отримання відповідачем від позивача авансу в рахунок наступних оплат за договором купівлі-продажу і те, що цей договір купівлі-продажу будинку не був укладений. Відповідно до ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку укласти основний договір на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене за таким попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений в строк. Виконання зобов'язання за договором відповідно до статті 546 ЦК може бути забезпечено неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням або завдатком. Завдаток являє собою грошову суму або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце тільки за наявності зобов'язання, яке повинно виникати на підставі договорів. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Отже, якщо у разі порушення умов попереднього договору основний договір так і не був укладений, передана покупцем грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. У разі якщо сторони лише домовилися укласти договір, але не оформили його, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Таким чином, достатньо встановити, що сторони домовилися укласти такий договір і не уклали його незалежно від причин та з чиєї вини, а тому авансові платежі як безпідставно набуті слід повернути покупцеві, а позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Доводи відповідача та його представника про те, що він не отримував гроші від [PERSON] за попереднім договором, оскільки не є фактичним власником будинку в [ADDRESS] і не займався його продажем, а фактичним власником будинку є [PERSON], яка й отримала кошти, судом не можуть бути прийняті до уваги з наступних підстав. Як зазначено вище в рішенні суду, то відповідно до договорів купівлі-продажу частки в праві власності на житловий будинок від 06.12.2016 року ( а.с.5-6) , витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( а.с.7) встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку в [ADDRESS]. Саме [PERSON], як власник житлового будинку уклав з [PERSON] 01.02.2017 року попередній договір, який був нотаріально посвідчений ( а.с.18) та своїм підписом в цьому договорі підтвердив, що отримав від [PERSON] грошове забезпечення в розмірі 83400 грн. на забезпечення виконання умов договору, що є еквівалентом 3000 доларів США ( пункт 12 попереднього договору). Показання [PERSON] про те, що житловий будинок по вул.Кераміній,48 в м.Харкові належить їй є нікчемними, оскільки спростовуються вищеприведеними договорами, які не визнані недійсними. Взаємовідносини, що склалися між [PERSON] і [PERSON] з приводу отримання чи неотримання нею коштів в борг від [PERSON] є предметом розгляду іншої справи і не спростовують висновки суду по даній справі. Розписка [PERSON] від 17.02.2017 року ( а.с.160) про те, що він відмовляється від отримання коштів від [PERSON] в подвійному розмірі підтверджує тільки той факт, що він відмовляється від отримання грошових коштів від [PERSON] в подвійному розмірі і також не спростовує висновки суду. Суд зауважує, що ця розписка [PERSON] не адресована будь-кому і в ній не згадується [PERSON] або ж посилання на правовідносини з нею. Мова йде про попередній договір з [PERSON] Виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обгрунтовані, доведені в суді належними та допустимими доказами, а тому їх задовольняє. В порядку ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 834 грн.

Outcome: approved