overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом і просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням належному йому - позивачу на праві власності, а саме на житловий будинок [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач в цьому будинку не проживає без поважних причин, починаючи з 2000 року. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення у пресі, а саме в газеті «Донбас» № 32 від 20 березня 2014 року відповідно до ст.74 ч.9 ЦПК України, причину неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не надав. З'ясувавши позицію позивача і вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного: Позивачу на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 29 серпня 2005 року, виданим Добропільською приватною нотаріальною конторою по реєстру за № 554 (а.с.6), а також технічним паспортом на цей будинок (а.с.9-13). Відповідач зареєстрований (прописаний) в цьому будинку, але не проживає в ньому з 2000 року. Наведене підтверджується твердженням позивача, копією домової книги(а.с.14-16)., а також вбачається із повідомлення [PERSON], яка виконує обов'язки квартальної (а.с.17). Таким чином, відповідач з 2000 року і до цієї пори у вищеназваному житловому будинку, який належать на праві власності позивачу, не проживає, жилою площею в цьому будинку не користується, договір найму житлового приміщення в цьому житловому будинку з позивачем не укладав. Оскільки відповідач прописаний в належному позивачу на праві власності житловому будинку, останній змушений за нього сплачувати відповідні комунальні послуги. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи ці вимоги закону, а також те, що відповідач з 2000 року в житловому будинку, який належать на праві власності позивачу, не проживає і житловими приміщеннями не користується без поважних причин, суд вважає можливим визнати відповідача таким, що втратив право на користування цим будинком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, мотивуючи тим, що 06.03.2014 р. між ним та ПАТ «Актабанк» було укладено договір банківського вкладу «Банківська класика» № В35-05812/Т/613991. Відповідно до умов договору позивач передав 150 000 грн. 00 коп. на термін до 21.03.2015 року включно зі сплатою 20.20 % річних. 29.08.2014 року позивач звернувся із заявою до відповідач про дострокове розірвання договору та виплату грошових коштів у сумі 150 00 грн. 00 коп. Проте банк не повернув кошти за договором банківського вкладу. Зважаючи на те, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання позивач просить суд розірвати договір банківського вкладу «Банківська класика» № В35-05812/Т/613991 від 06.03.2014 р., укладеного між ПАТ Актабанк» та [PERSON] Також, просить стягнути з банку грошові кошти в розмірі 150 000 грн. 00 коп., які знаходяться на вкладному (депозитному рахунку) [NUMBER], відкритому на ім'я [PERSON] на підставі договору банківського вкладу «Банківська класика» № В35-05812/Т/613991 від 06.03.2014 р. та проценти в розмірі 1 834 грн. 61 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник ПАТ «Актабанк» в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, мотивуючи тим, що 10 січня 2014 року уклав з відповідачем договір банківського вкладу «Новорічний подарунок VІР Квартальний» №724446/2014, за умовами якого позивач розмістив депозитні кошти в сумі 5000,00 доларів США з нарахуванням відсотків на вклад 12% річних зі строком розміщення вкладу до 10.02.2015 року. Позивач 04.04.2014р. на підставі п.1.6. Договору звернувся до Відповідача з заявою про дострокове повернення вкладу. 07.04.2014 року позивач звернувся до банку із заявою про повернення йому грошових коштів, однак відповідач вказаної заяви не виконав, вкладні кошти не повернув. У зв'язку із зазначеним позивач просить суд розірвати договір та стягнути з відповідача загальну суму заборгованості в розмірі 3377,76 доларів США з яких: 3200,00 доларів США суми банківського вкладу та 177,76 доларів США суму процентів. В судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги в частині розірвання договору, оскільки на день розгляду справи строк його дії скінчився, інші вимоги підтримав з мотивів наведених в позовній заяві. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, мотивуючи тим, що 113.02.2014 р. між ним та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено договір банківського вкладу «З любов'ю VAB! Квартальний» № 745420-2014 в доларах США на загальну суму 18 000,00 доларів США строком на 13 місяців з дня укладання договору. Одночасно з цим договором було укладено договір банківського вкладу на вимогу «До виплат» №? 26200261601931 в доларах США. Після закінчення першого тримісячного періоду, а саме 13.05.2014 р. позивач відповідно до п. 1.6. договору звернувся до банку з вимогою повернути грошові кошти та нараховані відсотки у сумі 18 239,68 доларів США. Зважаючи на те, що відповідач грошові кошти не повернув, позивач 20.05.2014 р. звернувся до банку з претензією, а починаючи з 27.05.2014 р. кожного дня звертався до відповідача з вимогою повернути кошти шляхом щоденного отримання 15 000.00 грн. Зважаючи на те, що банк не виконує взяті на себе зобов'язання позивач просить суд стягнути на його користь частину заборгованості в сумі 2 566,0 доларів США, 3% річних у сумі 5,50 доларів США, 6 100,00 грн. моральної шкоди та збитки у сумі 19,00 доларів США, спричинених неповерненням коштів, витрати на правову допомогу у сумі 2 000,00 грн. В подальшому позивач збільшив вимоги. Просить суд стягнути всю суму вкладу з нарахованими відсотками, а саме 18 239,68 доларів США, 3% річних у сумі 100,00 доларів США, моральну шкоду у сумі 6 100.00 грн. збитки у сумі 433,90 доларів США та витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити. Пояснив, що моральна шкода полягає у втраті спокою, життєвої рівноваги, перебуванні в стані стресу через неможливість отримати кошти. Також позивач пояснив, що у випадку повернення відповідачем коштів, або їх перерахування в інший банк він міг би не платити відсотки за користування кредитом, отриманим в ПАТ «Укргазбанк», а тому збитки становлять 433,90 доларів США.. Не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, мотивуючи тим, що 24.04.2013 р. між ним та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» було укладено договір банківського вкладу «Швейцарський «Постійний» № 570894/2013 та Договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» [NUMBER]. За умовами договору банком прийнято від вкладника 3 000,00 доларів США на період до 24.05.2014 р. з виплатою 10,25 % річних по закінченню строку дії вкладу. В період дії договору позивачем поповнено вклад на суму 2050,00 доларів США. У зв'язку із закінченням строку дії договору позивач звернулась до банку з вимогою повернути грошові кошти та сплатити нараховані проценти. Проте, повернення вкладу було здійснено відповідачем частково. Станом на день розгляду справи банк має повернути грошові кошти у розмірі 4 570,35 доларів США, що підтверджується виписками по особовим рахункам позивача. Зважаючи на те, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання позивач просить суд стягнути з банку суму вкладу та нараховані відсотки у розмірі 4 570,35 доларів США, відсотки нараховані за період з 26.05.2014 р. до 11.08.2014 р. у розмірі 98,82 долари США, 3% річних за прострочення виконання зобов'язань у сумі 28,92 доларів США витрати на правову допомогу у сумі 2 400,00 грн. Також позивач зазначає, що дії банку спричинили їй і моральну шкоду. Позивач зазнала душевних страждань, втратила сон та спокій , втратила довіру у фінансові установи, а тому вважає, що на відшкодування моральної шкоди з банку має бути стягнуто 5 000,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити. Не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Представник ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом, посилаючись на безпідставну відмову відповідача у видачі йому довідки форми №3, у зв'язку з чим просив зобов'язати Комунальне підприємство житлового і комунального господарства Вишгородської міської ради Київської області видати йому таку довідку. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання повторно не з'явився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в загальному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, 15, 27 та 31 січня 2014 року позивач звертався до Комунального підприємства житлового і комунального господарства Вишгородської міської ради Київської області з заявами про видачу йому довідки форми №3 для пред'явлення її за місцем вимоги. Відповідно до листа КПЖ і КГ Вишгородської міської ради Київської області №30-м від 03 лютого 2014 року позивачу відмовлено у видачі вказаної довідки у зв'язку з наявною в нього заборгованістю за надані комунальні послуги. Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про Інформацію» кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом. За таких обставин суд доходить висновку про безпідставність відмови відповідача у видачі позивачу довідки форми №3, що є порушенням його права на можливість вільного доступу до інформації, яка особисто його стосується. Таким чином відповідач не мав законних підстав відмовляти позивачеві в наданні запитуваної ним інформації, а тому такі дії відповідача є незаконними. Відтак судом встановлено порушене право позивача, яке підлягає захистові, а пред'явлений позов - задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, посилаючись на те що 10 листопада 2008 року Полтавський районним судом в Полтавській області було прийнято рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання непрацездатного батька [PERSON] на користь Горбанівського геріатричного пансіонату для ветеранів війни та праці. За направленням Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації (путівка №154 від 09 вереня 2013 року) [PERSON] по ступив до Вишняківського будинку - інтернату. Згідно наказу №2555 від 12 вересня 2013 року [PERSON] зарахований на повне державне утримання до Вишняківського будинку інтернат. Прохав замінити отримувача аліментів. У судове представник позивача не з'явився надавши суду заяву з проханням розглянути дану справу у їх відсутність, позов підтримали. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи про що маються докази в матеріалах справи. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України. Судом встановлено всі обставини на які послався в позові позивач і вони доводяться матеріалами справи. Так, відповідно 10 листопада 2008 року Полтавський районним судом Полтавської області було прийнято рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання непрацездатного батька [PERSON] на користь Горбанівського геріатричного пансіонату для ветеранів війни та праці. За направленням Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації (путівка №154 від 09 вересня 2013 року) [PERSON] поступив до Вишняківського будинку - інтернату. Згідно наказу №2555 від 12 вересня 2013 року [PERSON] зарахований на повне державне утримання до Вишняківського будинку інтернат. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положення ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, посилаючись на те що 11 березня 2014 року Диканським районним судом Полтавської області було прийнято рішення про стягнення аліментів з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на утримання та на користь непрацездатного батька [PERSON]. За направленням Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації (путівка №115 від 12 червня 2014 року) [PERSON] поступив до Вишняківського будинку-інтернату. Згідно наказу № 191 від 10 липня 2014 року [PERSON] зарахований на повне державне утримання до Вишняківського будинку- інтернат. А тому Вишняківський будинок-інтернат прохав замінити отримувача аліментів. У судове засідання позивач не направив свого представника, а звернувся до суду із письмовою заявою, в якій просив розглянути справу у відсутності представника будинку-інтернат, а позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи, про що в справі є відповідні поштові повідомлення. Враховуючи, що відповідачу судова повістка направлена згідно адресної довідки за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою його проживання, то суд вважає, що судовий виклик відповідачу [PERSON] вручено належним чином, а тому відповідно до ст. 74 ЦПК України відповідач [PERSON] вважається таким, що повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направивши до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Тому, суд вважає за можливе провести розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України. Судом встановлено всі обставини, на які послався в позові позивач і вони доводяться матеріалами справи. Так, відповідно 11 березня 2014 року Диканським районним судом Полтавської області було прийнято рішення про стягнення аліментів з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на утримання та на користь непрацездатного батька [PERSON]. За направленням Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації (путівка №115 від 12 червня 2014 року) [PERSON] поступив до Вишняківського будинку-інтернату. Згідно наказу № 191 від 10 липня 2014 року [PERSON] зарахований на повне державне утримання до Вишняківського будинку- інтернат. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положення ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, посилаючись на ту обставину, що з відповідачем не перебуває в зареєстрованому шлюбі. Шлюб розірвано 6 березня 2013 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], матір`ю якого є відповідачка. Посилаючись на ту обставину, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, не турбується за здоров`я дитини, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з моменту подання заяви, та до повноліття дитини. Просить суд справу розглянути без його участі. Судом 04 грудня 2015 року було направлено судове доручення для допиту по суті позову відповідача [PERSON], яка проживає за адресою:[ADDRESS]. 03.02.2016 року Селидівським міським судом Донецької області було повернуто судове доручення про допит відповідача [PERSON] як не виконане, у зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення повісток про виклик в судове засідання за місцем проживання відповідача. Суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обгрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Відповідач є матір`ю сина [PERSON], [INFO], згідно довідки виданої виконкомом Білокуракинської селищної ради Білокуракинського району Луганської області син [PERSON] проживає разом з позивачем, і відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач зобов'язаний утримувати сина до повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просив суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 05.06.1999 року Петродолинською сільською радою Овідіопольського району Одеської області, актовий запис № 4. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.01.2019 року позов було задоволено. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.08.2019 року вищезазначене заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку. Позивач в судовому засіданні позов просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо, при обставинах, зазначених позивачем у позові, а також той факт, що один із чоловіка й жінки або обоє мають право звернутися із заявою до суду про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст. ст.110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що позивач стверджує, що відповідач зловживає спиртними напоями та поводить себе агресивно, тому вона не бажає з ним жити,, даний факт має істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З цих підстав суд вважає за можливе позовні вимоги позивача задовольнити й розірвати шлюб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом за адресою: [ADDRESS] . Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що позивач по справі є власником квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, видане 12.05.2017 року Департаментом міського господарства Одеської міської ради. Окрім позивача у вказаній квартирі також зареєстрований відповідач. Посилаючись на те, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше року,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на наступні речі на загальну суму 68500,00 грн.: диван з натуральної шкіри вартістю 15 000 грн.; пральна машинка Bosh max 4 вартістю 10500 грн.; бойлер Electrolux, вартістю 2000 грн.; духова шафа Ariston вартістю 8000 грн.; холодильник SHARP вартістю 15 000 грн.; телевізор Philips вартістю 10 000 грн.; варочна панель Ariston вартістю 4000 грн.; дві шафи Largo BRW вартістю 6500 грн.; судові витрати покласти на відповідача. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.08.2004 року, який в подальшому рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.12.2013 року було розірвано. В період шлюбу у жовтні 2006 року за спільні кошти було набуте нерухоме майно - квартира [ADDRESS] та ряд речей у квартиру, які відносяться до рухомого майна. Позивач, посилаючись на те, що набуте майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,

Outcome: dismissed