Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в подальшому уточнивши позовні вимоги, в якому просить стягнути з відповідача 13089,04 грн. матеріального збитку, 3300 грн. моральної шкоди, 142,90 грн. вартості витрат з оплати поштових відправлень і повідомлень та 640 грн. судового збору. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17.05.2016р. на вул. Городоцька 132 у м. Львові мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій будо пошкоджено належний йому автомобіль марки FORD SCORPIO, номер державної реєстрації ВС 4664 АТ, застрахований в страховій компанії ПрАТ СП «ПЗУ Україна», номер полісу АІ 7984892, страховий сертифікат страхування дійсний з 19.06.2015р. до 18.06.2016р. Даний факт підтверджується Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (Євро протоколом) складеним (оформленим за взаємною згодою між ним [PERSON] і винним в ДТП [PERSON] 3.) на місці події 17.05.2016р., відповідно до якого винним в ДТП визнав себе водій автомобіля марки OPEL VIVARO, номер державної реєстрації ВС 0250 ЕВ Вербицький [PERSON], застрахований в страховій компанії ПрАТ СТ «Іллічівське», номер полісу АЄ-3625026, страховий сертифікат страхування дійсний з 25.05.2015р. до 24.05.2016р. За дорученням представника ПрАТ СТ «Іллічівське» [PERSON] товарознавчу експертизу пошкоджень належного йому автомобіля марки FORD SCORPIO, номер державної реєстрації ВС 4664 АТ здійснив Експерт з товарознавчої експертизи [PERSON], і оцінив наявні пошкодження, які сталися внаслідок ДТП в сумі 33089 грн. 04 коп. (тридцять три тисячі вісімдесят дев'ять гривень 04 коп.) разом з ПДВ (податком на додану вартість). Ця сума 33089 грн. 04 коп. (тридцять три тисячі вісімдесят дев'ять гривень 04 коп.) разом з ПДВ (податком на додану вартість) ПрАТ СТ «Іллічівське» визнана такою, що підлягає відшкодуванню «За шкоду заподіяну майну», згідно з Законом та полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ-3625026 від 23.05.15р. ліміт якого становить 50 000 грн., і що ця сума буде виплачена йому у визначені Законом строки перерахунком коштів за реквізитами зазначеними ним в Заяві потерпілого до ПрАТ СТ «Іллічівське» на виплату страхового відшкодування від 26.05.16р. (в заяві зазначено про виплату страхового відшкодування коштів шляхом їх перерахування СПД ФОП [PERSON]). ПрАТ СТ «Іллічівське» повідомило його листом від 08.08.16р. №309/26 у відповідь на його заяву до ПрАТ СТ «Іллічівське» від 04.07.2016р., що дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 17.05.16р. за участю його автомобіля, за адресою м.Львів вул. Городоцька, 132 визнано страховим випадком. Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» таке відшкодування мало бути здійснене до 23.08.2016р. на протязі 90 календарних днів з дня подання заяви потерпілого на виплату страхового відшкодування від 26.05.2016р. Часткова виплата страхового відшкодування ПрАТ СТ «Іллічівське» здійснило чотирма траншами по п'ять тисяч в кожному 30.08.2016р., 31.08.2016р., 01.09.2016р., 06.09.2016р., загальною сумою 20 тис. грн через ПАТ «[PERSON] Аваль» м.Київ особовий рахунок №26000482091 [PERSON]. Порушення термінів виплати страхового відшкодування спричинило заборгованість ПрАТ СТ «Іллічівське»: в сумі 33089 грн. 04 коп. на протязі 7 днів; 28089 грн. 04 коп. на протязі 1-го дня; 23089 грн. 04 коп. на протязі 1-го дня; 18089 грн. 04 коп. на протязі 5-ти днів; 13089 грн. 04 коп. на протязі більше ніж 1 рік. Таким чином загальна сума боргу майнової шкоди за період від 06.09.2016р. до теперішнього часу склала 13089 грн. 04 коп. З приводу грубого порушення вимог законодавства України щодо вчасного відшкодування збитків за пошкодження автомобіля ним було надано керівникам ПрАТ СТ «Іллічівське» чотири заяви: 04.07.2016р., 31.08.2016р., 12.10.2016р., 23.01.2017р., кожна із цих заяв були отримані підприємством, а відповідь надійшла тільки на першу заяву, про що зазначено вище, на інші три заяви відповіді не надходили. У зв»язку з не повною виплатою страхового відшкодування ПрАТ СТ «Іллічівське» і відсутність будь якої інформації у відповідь на його надані заяви 29.03.2017р. ним спрямована скарга в Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), НАЦКОМФІНПОСЛУГ і копію в ПрАТ СТ «Іллічівське» з вимогою провести перевірку в частині дотримання страхового законодавства ПрАТ СТ «Іллічівське» щодо бездіяльності та невиплати йому частини страхового відшкодування за страховим випадком в розмірі 13089 грн. 04 коп. і пеню за порушення термінів виплат і дати їй правову оцінку та зобов'язати ПрАТ «СТ Іллічівське» здійснити належну йому виплату частини страхового відшкодування за страховим випадком в розмірі 13089 грн. 04 коп. і пеню за порушення термінів виплат шляхом перерахування коштів. На зазначену Скаргу начальник департаменту внутрішнього страхування Моторне (транспортне) страхове бюро України [PERSON] 10.04.2017р. №3.1-04 8665 не надав чіткої відповіді пославшись на те, що МТСБУ не може застосувати заходів впливу та не володіє інформацією щодо ліквідації ПрАТ СТ «Іллічівське». У своїй відповіді заступник директора департаменту-начальника відділу інспектування та захисту прав споживачів на ринку страхування департаменту страхового регулювання та нагляду Національної Комісії, що здійснює Державне регулювання у сфері фінансових послуг повідомив, що за не виконання вимог розпорядження, Нацкомфінпослуг прийнято розпорядження від 22.11.2016р. № 2907 про анулювання ліцензії на провадження страхової діяльності ПрАТ СТ «Іллічівське», протягом січня-квітня 2017р. ПрАТ СТ «Іллічівське» не надавало інформації на їхню вимогу про надання інформації та документів та, що в Нацкомфінпослуг відсутня інформація щодо порушення процедури банкрутства ПрАТ СТ «Іллічівське». Також він звертався до відповідача з вимогою добровільно врегулювати питання невиплати частини страхового відшкодування у розмірі 13089 грн. 04 коп., на що відповідач відмовився та сприйняв його прохання за шантаж чи погрозу. Також зазначив, що згідно чинного законодавства він має право на відшкодування заподіяної моральної шкоди, що полягала в тому, що протягом тривалого часу у зв'язку з пошкодженням автомобіля йому довелось самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що тривалий час він не міг спокійно спати, і до того сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав до всього нервово відноситися. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей, постраждали крім нього і члени його родини, що призвело до розладу стосунків. Крім того, раніше дуже часто на вихідних він із сім'єю виїжджали з міста на відпочинок, після ДТП змога на законний відпочинок зникла. Крім того, на тривалий час після ДТП йому та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, йому довелось відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми. Розмір заподіяної йому моральної шкоди визначити важко, але відповідач має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести йому і його родині, та витрати пов'язані з відновленням його психічного стану. Розмір своїх душевних страждань і страждань своєї родини він оцінює в 3 300 грн (три тисяч триста) гривен. Ціна враховує в себе усі страждання, які йому довелося перенести зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров'я, а також моральних страждань, пов'язаних з дорожньо-транспортною пригодою. Також він просить стягнути на свою користь 142 грн. 90 грн. витрат понесених ним внаслідок відправлення повідомлень та листів. В судовому засіданні позивач позов підтримав покликаючись на мотиви такого, дав аналогічні пояснення доводам викладеним в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач 25.01.2018р. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив та зазначив, що визнає факт вчинення ним ДТП, однак вважає заявлені до нього позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, так як за результатами ДТП, яка мала місце 17.05.2016 року, вони оформили документи про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених працівників відповідних підрозділів Національної поліції (Європротокол). Страховик ПрАТ СТ «Іллічівське», в якого у нього була застрахована цивільно-правова відповідальність, прийняв рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) і здійснив часткову виплату позивачу. ПрАТ СТ «Іллічівське» на даний час не визнане банкрутом, здійснює свою діяльність, укладає договори, виступає стороною та третьою особою у цивільних і господарських справах, незважаючи на це, позивач не надав жодних доказів звернення до суду з позовом до ПрАТ СТ «Іллічівське» про стягнення спірної суми страхового відшкодування, а також не надав жодних пояснень, чому він не звертався з таким позовом саме до даного страховика. Відповідно до ст. 45 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» спори, пов'язані із страхуванням, вирішуються в порядку, передбаченому чинним законодавством України, зокрема в судовому. Вважає безпідставним посилання позивача на положення ч. 2 ст. 528 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам, оскільки дану норму слід розуміти так, що шкода стягується з особи, яка її заподіяла і обовязок якої відшкодувати цю шкоду передано іншій особі на підставі договору (в даному випадку страховик ПрАТ СТ «Іллічівське»), лише у випадку, коли шкоду взагалі не можна стягнути з останньої, а саме коли вичерпано всі передбачені законом способи стягнення з цієї особи відповідної шкоди. Проте [PERSON] не використав всіх правових механізмів для стягнення спірної суми саме із страховика ПрАТ СТ «Іллічівське». Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Однак, передбачена договором сума 50000,00 грн. повністю покриває заподіяну [PERSON] матеріальну шкоду, визначену в розмірі 33089,04 грн., а тому положення ст. 1194 ЦК України, на які посилається позивач на спірні правовідносини не поширюється. За наведеного, просить позов залишити без задоволення. Відповідач в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив,а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та з дозволу позивача, постановити заочне рішення. Третя особа ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» в судове засідання свого представника не направило, хоча належним чином повідомлялося про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомило,а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів. Заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до частини першої\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі /право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо/ володіє транспортним засобом, механізмом, інших обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Як встановлено судом, та не оспорюється сторонами, о 14.15 год. 17.05.2016р.на вул. Городоцька, 132 у м.Львові мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль марки FORD SCORPIO, номер державної реєстрації ВС 4664 АТ, що належить позивачу [PERSON] Вказаний автомобіль був застрахований в страховій компанії ПрАТ СП «ПЗУ Україна», номер полісу АІ 7984892, страховий сертифікат страхування дійсний з 19.06.2015р. до 18.06.2016р. За результатом настання даної дорожньо-транспортної пригоди, на місці події 17.05.2016р. [PERSON] та [PERSON] О.3. спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), в якому зазначили що дана ДТП сталася з вини водія [PERSON] О.3. /а.с. 10/. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ СТ «Іллічівське», номер полісу АЕ-3625026, страховий сертифікат страхування дійсний з 25.05.2015р. до 24.05.2016р. /а.с. 10/. За дорученням представника ПрАТ СТ «Іллічівське» [PERSON] товарознавчу експертизу пошкоджень належного позивачу автомобіля марки FORD SCORPIO, номер державної реєстрації ВС 4664 АТ здійснив Експерт з товарознавчої експертизи [PERSON], і оцінив наявні пошкодження, які сталися внаслідок ДТП в сумі 33089 грн. 04 коп. (тридцять три тисячі вісімдесят дев'ять гривень 04 коп.) разом з ПДВ (податком на додану вартість). З приводу вказаного ДТП 18.05.2016. [PERSON] звернувся з письмовим повідомленням уПрАТ СТ «Іллічівське», а 26.05.2018р. із заявою про виплату страхового відшкодування. /а.с. 11,12-17/. 04.07.2016р. позивач повторно звернувся уПрАТ СТ «Іллічівське», із заявою про виплату страхового відшкодування, на що 08.08.2016р. отримав відповідь, що даний випадок визнано страховим, а суму 33089 грн. 04 коп. разом з ПДВ (податком на додану вартість) визнано такою, що підлягає відшкодуванню «За шкоду заподіяну майну», згідно з Законом та полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ-3625026 від 23.05.15р. ліміт якого становить 50 000 грн., і що ця сума буде виплачена йому у визначені Законом строки перерахунком коштів за реквізитами зазначеними ним в заяві потерпілого до ПрАТ СТ «Іллічівське» на виплату страхового відшкодування від 26.05.16 року (в заяві зазначено про виплату страхового відшкодування коштів шляхом їх перерахування СПД ФОП [PERSON] ) /а.с. 18,19,20/. З долученої виписки по особового рахунку [PERSON] №26000482091 вбачається, що ПрАТ СТ «Іллічівське» здійснило часткову виплату страхового відшкодування чотирма траншами по п'ять тисяч в кожному 30.08.2016р., 31.08.2016р., 01.09.2016р., 06.09.2016р., загальною сумою 20 тис. грн через ПАТ «[PERSON] Аваль» /а.с. 21/. 31.08.2016р., 12.10.2016р., 23.01.2017р. позивач повторно звертався до ПрАТ «СТ Іллічівське» із заявами про виплату недоплаченого страхового відшкодування, проте жодних відповідей йому не було надано, хоча всі ці заяви ПрАТ СТ «Іллічівське» отримувало, що підтверджується долученими до матеріалів справи повідомленнями /а.с. 22-27/. 29.03.2017р. позивач звернувся зі скаргою у Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) та НАЦКОМФІНПОСЛУГ з вимогою провести перевірку в частині дотримання страхового законодавства ПрАТ СТ «Іллічівське» щодо бездіяльності та невиплати йому частини страхового відшкодування за страховим випадком в розмірі 13089 грн. 04 коп. і пеню за порушення термінів виплат і дати їй правову оцінку та зобов'язати ПрАТ СТ «Іллічівське» здійснити належну йому виплату частини страхового відшкодування за страховим випадком в розмірі 13089 грн. 04 коп. і пеню за порушення термінів виплат шляхом перерахування коштів на особовий рахунок [PERSON] Копії вказаний скарг були скеровані ним також у ПрАТ «СТ Іллічівське» /а.с.28-30, 32-36/. На зазначену скаргу, начальник департаменту внутрішнього страхування Моторне (транспортне) страхове бюро України [PERSON] 10.04.2017р. №3.1-04 8665 повідомив, що станом на день надання відповіді МТСБУ не може застосувати заходів впливу до ПрАТ СТ «Іллічівське», оскільки членство останнього в МТСБУ було припинено та, що згідно Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, членство якого припинено, зобов»язаний виконати всі свої зобов»язання згідно з укладеними ним договорами обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності. МТСБУ згідно вказаного Закону виконує зобов»язання страховика за внутрішніми договорами страхування у разі недостатності коштів та майна страховика-учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований. На даний час вони не володіють інформацією щодо ліквідації ПрАТ СТ «Іллічівське» чи визнання даної страхової компанії банкрутом /а.с.31/. Заступник директора департаменту-начальника відділу інспектування та захисту прав споживачів на ринку страхування департаменту страхового регулювання та нагляду Національної Комісії, що здійснює Державне регулювання у сфері фінансових послуг [PERSON], у відповідь на отриману скаргу, повідомила, що Нацкомфінпослуг прийнято розпорядження від 22.11.2016р. № 2907 про анулювання ліцензії на провадження страхової діяльності ПрАТ СТ «Іллічівське», за наведеного вказана страхова компанія не є ліцензіатом відповідно до вимог чинного законодавства, не має права укладати договори страхування і Нацкомфінпослуг, як орган ліцензування не здійснює контроль за дотриманням вимог ліцензійних умов ПрАТ СТ «Іллічівське». Проте, анулювання ліцензії не звільняє ПрАТ СТ «Іллічівське» від обов»язку виконувати свої зобов»язання за укладеними договорами (полісами) страхування. Також з пояснень позивача вбачається, що він звертався в усній формі до відповідача про добровільне відшкодування ним невиплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 13089 грн. 04 коп., на що відповідач відмовився та сприйняв його прохання за шантаж чи погрозу. Згідно зі спеціальним\~Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок особи, яка завдала шкоди.\~Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. Разом із тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. Згідно частини першої\~статті 12 ЦК України\~особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга\~статті 14 ЦК України). Відповідно до\~статті 511 ЦК України\~зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з частинами першою та четвертою\~статті 636 ЦК України\~договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов»язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З урахуванням\~вищевикладеного, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов»язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених\~статтею 1194 ЦК України\~підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоду і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов»язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов'язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі\~статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі\~статтею 1194 ЦК України\~- відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті\~36,\~37 Закону № 1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за\~законом\~узгоджувати не зобов'язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за\~статтею 1194 ЦК України. Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов'язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно\~зі\~статтею 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що у спорах про відшкодування шкоди, завданої особі джерелом підвищено небезпеки, право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом пред'явлення позову безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди. Аналогічна позиція міститься у постановах Верховного суду України від 06.02.2018р. у справі № 553/219/16-ц та від 14.02.2018р. у справі № 754/1114/15-ц. Крім цього, статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має права на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. \~\~\~\~\~\~\~\~ Обраний позивачем спосіб захисту своїх прав і інтересів, у даному випадку, відповідає вимогам\~ст. 16 ч.1 п.8 ЦК України. Зважаючи на викладене, з відповідача [PERSON], який є винним у ДТП, на користь позивача підлягають стягненню кошти у розмірі невиплаченого страхового відшкодування, тобто у сумі 13089, 04 грн. Відповідно до ч. 2\~ст. 22 ЦК України\~збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).\~\~За наведеного позовна вимога про стягнення з відповідача коштів понесених позивачем на відправлення поштової кореспонденції до задоволення не підлягає, оскільки дані витрати не є збитками в розуміння положень п. 1 ч. 2\~ст. 22 ЦК.\~Окрім цього, звертаючись до суду з позовом позивач не довів належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних позовних вимог. Що стосується заявлених вимог до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди у розмірі 3300 грн., то в судовому засіданні позивачем не представлено належних доказів на підтвердження таких в повному обсязі, а тому, з врахуванням характеру та обсягу душевних страждань, яких зазнав [PERSON] саме внаслідок пошкодження його автомобіля у вказаній ДТП і пережиті в результаті цього незручності, що призвело до змін способу життя позивача і його рідних та виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача [PERSON] в користь позивача 1500 грн. моральної шкоди. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в користь позивача 640 грн. судового збору. На підставі на

Outcome: partial