Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення на свою користь витрат в порядку регресу, повязаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 43 546,56 грн., послуг аварійного комісара у розмірі 788,00 грн., витрат на правову допомогу в розмірі 2\~000,00 грн. та витрат по оплаті судового збору, посилаючись на те, що відповідно до постанови від 07.11.2013 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013100240001238 від 13 жовтня 2013 року, встановлено, що [PERSON] порушив правила дорожнього руху, що привело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 12.10.2013 року близько 20:00 год. по вулиці Ярмарковій в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області, та в результаті якої був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON], який мав поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі № АС/1502802 з терміном дії з 06.08.2013 р. до 05.08.2014 р. Завдану шкоду [PERSON] не відшкодував, тому за рахунок коштів фонду захисту потерпілих [PERSON] 12.03.2014 р. було відшкодовано шкоду у розмірі 43 546,56 грн. Після чого у моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до [PERSON] у розмірі виплаченого відшкодування. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилась, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином. На адресу суду направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити на підставі поданих документів в матеріалах справи. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково в розмірі страхового відшкодування, сплачених позивачем послуг аварійного комісара та відшкодування судового збору. Просить відмовити у задоволенні вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 2\~000,00 грн., оскільки вони не підтверджені належними платіжними документами. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне. Постановою старшого слідчого СВ Переяслав-Хмельницького МВ ГУМВС України в Київській області від 07.11.2013 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013100240001238 від 13 жовтня 2013 року встановлено, що [PERSON] 12.10.2013 року близько 20:00 год., рухаючись в м.Переяслав-Хмельницькому по вулиці Ярмарковій, керуючи транспортним засобом марки «АЗЛК 2141», державний номер [NUMBER], перебуваючи в стані алкогольного спяніння, виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки «ДЕУ», державний номер [NUMBER], після чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], що не рухався. В результаті даної пригоди були пошкоджені транспортні засоби, в тому числі автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON], який мав поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/1502802 з терміном дії з 06.08.2013 р. до 05.08.2014 р. Відповідно до вимог ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. На дату скоєння пригоди відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ним шкода потерпілій стороні не була відшкодована. Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих, страхова компанія відшкодовує шкоду на умовах визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до наказу № 1353 від 06.03.2014 р. моторного (транспортного) страхового бюро України «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON]О.» та платіжного доручення № 1/22718 від 11.03.2014 р. позивач здійснив виплату відшкодування [PERSON] у розмірі 43 546,56 грн. За правилами ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати за послуги аварійного комісара у розмірі 788,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 54 від 14.01.2014 р. про перерахування Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕКСАС» вказаної суми відповідно до рахунку № 02-30/MTIBU від 30.12.2013 р. Зважаючи на те, що позовні вимоги в цій частині визнані відповідачем та підтверджені документально, суд прийшов до висновку про задоволення позову в цій частині. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1 378 грн. 00 коп., що підлягає стягненню з відповідача відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені витрати на правову допомогу у розмірі 2\~000,00 грн. В обґрунтування вказаних обставин позивач надав копію додаткової угоди № 234 від 14.03.2016 р. до контракту про надання правової допомоги № 77 від 04.10.2012 р. На підставі вказаного документу суд не має можливості встановити наявність обставин, які свідчать про понесені витрати на правову допомогу у розмірі 2\~000,00 грн., тому, з огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що в задоволенні вимог в частині відшкодування витрат на правову допомогу необхідно відмовити, оскільки вони не підтверджені належними доказами. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial