Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] та Дубриницької сільської ради Перечинського району про визнання заповіту від 18 березня 2013 року, складеного на імя відповідача [PERSON] частково недійсним та визнання за нею обовязкової частки у розмірі 1/4 частини усього спадкового майна, яке на день смерті належало на праві приватної власності [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що 07 лютого 2015 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, у звязку з чим до спливу шестимісячного строку вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, як зясувалося, мати залишила заповіт, яким все належне їй майно, заповіла відповідачу [PERSON] Оскільки, вона на момент відкриття спадщини вона досягла пенсійного віку, а відтак має право на обовязкову частку у спадщині за померлою матірю, у звязку з чим вказаний заповіт є недійсним, а тому просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини позовної заяви. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Представник Дубриницької сільської ради в судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності та не заперечила проти задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 07 лютого 2015 року померла мати позивача [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 182867, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Перечинського районного управління юстиції у Закарпатській області 20 березня 2015 року (а. с. 5-8). Також встановлено, що все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося і все те, що буде належати їй на день смерті, а також належні їй майнові права, [PERSON] заповіла [PERSON], про що свідчить заповіт від 18 березня 2013 року, посвідчений секретарем виконкому Дубриницької сільської ради Перечинського району [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 34 (а. с. 19). Разом з цим, 23 квітня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що стверджується копією спадкової справи № 32/2015 стосовно спадкодавця [PERSON], яка померла 07 лютого 2015 року, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину (а. с. 27-34). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Разом з цим, згідно ч. 1 ст. 1223 цього Кодексу малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). До непрацездатних осіб відносяться: а) особи, які досягли віку жінки - 55 років, чоловіки - 60 років, тобто віку, який дає їм підставу для одержання пенсії за віком, незалежно від того, чи продовжують вони працювати; б) інваліди I, II та III груп. Здатність особи спадкувати за обов'язковою часткою визначається на час відкриття спадщини. Тому якщо заповіт, наприклад, складений на користь сторонньої особи під час відсутності у потенційних спадкоємців права на обов'язкову частку, а на час смерті заповідача з'ясувалося, що серед спадкоємців є особа, яка на той час стала непрацездатною, вона має право на спадкування як обов'язковий спадкоємець, і у разі прийняття ним спадщини заповіт у відповідній частині є недійсним. Таким чином, оскільки спадкоємець [PERSON], яка прийняла спадщину за законом, тим самим вже реалізувала право на прийняття обов'язкової частки у спадщині, тому суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з визнанням за позивачкою 1/4 частини спадкового майна. На підставі наведеного та

Outcome: partial