Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідача в якому просив суд, відповідно до позовної заяви: стягнути з Кредитної спілки «КС Володар» (код ЄДРПОУ: 26476970; місцезнаходження: проспект Перемоги, буд. 90-А, м. Київ, 03062) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , адреса зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] ) кошти у загальному розмірі 257 809 грн. 26 коп. за Договором № ДВ-15.10 «Капітал» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 28.01.2014 року, які складаються з суми внеску (вкладу) 95 000 грн., відсотків за час користування внеском (вкладом) протягом періоду з 28.01.2014 року по 05.11.2019 року у сумі 146 087 грн. 67 коп., 3% річних за прострочення повернення вкладу в сумі 702 грн. 33 коп., 3% річних за прострочення виплати відсотків у сумі 1056 грн. 63 коп., пеню за несвоєчасне повернення вкладу за період з 06.12.2019 року по 02.03.2020 року у сумі 5981 грн. 24 коп., пеню за несвоєчасну виплату відсотків у сумі 8981 грн. 39 коп. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ним та Кредитною спілкою «КС Володар» в особі Дорогожицької філії Кредитної спілки КС «Володар», було укладено договір № ДВ-15.10 «Капітал» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. 05.11.2019 року Позивач звернувся до Відповідача з вимогою щодо повернення свого вкладу та виплати відсотків за депозитом, проте Відповідачем йому не було повернуто суми вкладу та нарахованих на нього відсотків, в порушення умов договору та чинного законодавства, в тому числі і законодавства про захист прав споживачів. Заборгованість за основною сумою вкладу та відсотками за договором не сплачена і по теперішній час, тому позивач просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.03.2020 відкрито провадження у справі. На підставі розпорядження щодо повторного автоматичного розподілу справи № 01-08-776 від 24.09.2020, протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані на розгляд судді Макаренко І.О. у зв`язку із відпусткою по вагітності та пологами судді Кондратенко О. О. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.11.2020 розгляд даної цивільної справи було вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 3, 6, 11, 525, 627, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови , визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Судом встановлено, що 28.01.2014 між [PERSON] та Кредитною спілкою «КС Володар» в особі Дорогожицької філії Кредитної спілки КС «Володар», було укладено договір № ДВ-15.10 «Капітал» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (надалі - Договір). Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору банківського вкладу на вимогу про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Відповідно до частини першої, абзацу третього частини другої статті 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Порядок надання депозитних послуг кредитними спілками визначений Правилами здійснення депозитних операцій для кредитних спілок, затвердженими розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 30 грудня 2011 року № 821, відповідно до яких операції кредитної спілки з внесками (вкладами) членів кредитної спілки на депозитні рахунки - операції, які здійснюються із внесками (вкладами) на депозитні рахунки та включають залучення і виплату грошових коштів, нарахування та виплату процентів за такими внесками (вкладами), що підлягають обов`язковій фіксації в комплексній інформаційній системі кредитної спілки. Сума внеску (вкладу) на депозитний рахунок, строки дії договору залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, умови залучення та повернення внеску (вкладу) на депозитний рахунок, а також нараховані на такі внески (вклади) на депозитний рахунок проценти (плата) визначаються між кредитною спілкою та членом кредитної спілки на договірних умовах. Договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок укладається в письмовій формі. Нарахування процентів визначається умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Кредитні спілки повертають внески (вклади) на депозитні рахунки та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок між вкладником і кредитною спілкою. Кредитна спілка виплачує вкладникові проценти на суму внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в розмірі, який встановлюється в договорі про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. На виконання умов Договору позивачем внесено, а відповідачем прийнято вступний внесок, основну суму залученого депозиту в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень за Договором та обов`язковий пайовий внесок, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру № 8, 9, 10 від 28.01.2014. Так, згідно п. 1.1 зазначеного Договору, член Кредитної спілки протягом 3 (трьох) банківських днів, наступних за днем підписання Договору, зобов`язується внести внесок у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень, з урахуванням положень п. 2.1.3 Договору (надалі - внесок), а Кредитна спілка, після його використання в цілях, передбачених статутом кредитної спілки та даним Договором, зобов`язується повернути його члену кредитної спілки разом з нарахованими на нього відсотками не раніше 28.01.2016, що становить 24 (двадцять чотири) місяці. Відповідно до положень п. 2.2 на внесений членом кредитної спілки внесок щомісячно нараховується 25,5% річних. Згідно п. 2.5. Договору, по закінченню строку, передбаченого п.1.1. Договору, відсотки на внесок нараховуються в порядку, встановленому п. 2.8 цього Договору. Відповідно до п. 2.8 Договору, якщо член Кредитної спілки не вимагає повернення суми строкового внеску (вкладу) у зв`язку із закінченням строку, встановленого цим Договором, то після настання визначеного в п.1.1 цього Договору строку (тобто 28.01.2016 року), Договір вважається продовженим на умовах внеску (вкладу) до запитання (на вимогу). 05.11.2019 позивач звернувся до Кредитної спілки з вимогою про повернення належних йому коштів, внаслідок чого остання повідомила, що не може виплатити Позивачу заборгованість у зв`язку із розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 27.06.2019 №1232, яким відповідача виключено з державного реєстру фінансових установ, а тому кредитна спілка не залучає кошти на депозитні рахунки та не надає кредити, всі надходження направляючи на повернення депозитних внесків, а також, що з 01.07.2019 припинено нарахування відсотків на депозитні внески по всім договорам, в той же час 11.01.2020 виплатила Позивачу шляхом безготівкового переказу 5000 (п`ять тисяч) гривень. Такі конклюдентні дії Кредитної спілки підтверджують факт визнання останньою свого обов`язку, передбаченого п. 2.7. Договору внаслідок звернення [PERSON] з вимогою про повернення вкладу та нарахованих на нього відсотків. Відповідно до п. 4.1. Договору, у випадку порушення зобов`язання, що виникає з даного Договору (надалі - «порушення договору»), винна Сторона несе відповідальність, визначену даним Договором та чинним в Україні законодавством. Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом Договору. За п. 4.2. Договору, у випадку порушення Кредитною спілкою вимог п.п.1.1. та 2.7. Договору остання несе відповідальність згідно вимог чинного законодавства України. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Розрахунок відсотків за користування вкладом за період з 28.01.2014 року по 05.11.2019 року здійснено судом за наступною формулою: сума відсотків = (С * 25,5 * Д) : 365 : 100, де С - сума вкладу, Д - кількість днів нарахування відсотків, тобто сума відсотків = (100 000 * 25,5 * 2134) / 365 / 100 = 149 087, 67 грн. При цьому судом взято до уваги здійснені відповідачем платежі на користь позивача 18.01.2019 у сумі 1 000,00 грн., 25.04.2019 у сумі 1 000,00 грн., 10.06.2019 у сумі 500,00 грн., 05.09.2019 у сумі 500,00 грн., відповідно відсотки у розмірі 146087, 67 грн. (149 087, 67 грн. - 3000, 00 грн.) було нараховано, але не сплачено. Відповідно до п. 2.7 умов Договору, кредитна спілка зобов`язується достроково повернути члену кредитної спілки внесений останнім внесок повністю на першу вимогу протягом місяця з дати заявлення відповідної вимоги. Згідно даних умов договору до 05.12.2019 відповідач повинен був повернути позивачу внесок у розмірі 100 000, 00 грн. та нараховані, але не виплачені відсотки в розмірі 146087,67 грн. Таким чином, за прострочення виконання грошових зобов`язань на суму основного вкладу та нарахованих відсотків щодо суми вкладу (внеску) в розмірі 100 000 грн. за період з 06.12.2019 по 11.01.2020, 3% річних нараховуються в розмірі 304,11 грн.; суми вкладу (внеску) в розмірі 95 000 грн. за період з 12.01.2019 по 02.03.2020, 3% річних нараховуються в розмірі 398,22 грн. А тому, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача неповернутого вкладу в сумі 95000,00 грн., відсотків за час користування внеском (вкладом) протягом періоду з 28.01.2014 по 05.11.2019 в сумі 146087,67 грн., 6626,85 грн. трьох процентів річних за прострочення повернення вкладу в сумі 702,33 грн., ґрунтується на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню. Щодо стягнення трьох процентів річних в розмірі 1056, 63 грн. за прострочення виплати відсотків за Договором про внесення вкладу (внеску) в розмірі 146087, 67 грн. за період з 06.12.2019 по 02.03.2020, суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 625 ЦПК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому, суд вважає безпідставним стягнення трьох процентів річних, оскільки їх нарахування на суму заборгованості за виплату процентів, передбачених договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на дипозитний рахунок не є правомірним, оскільки вони нараховуваються на суму основного боргу без урахування вже нарахованих процентів за користування грошовими коштами. Аналогічна позиція знайшла своє відображення у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 320/5115/17 з аналогічних правовідносин. Щодо стягнення подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 14962,63 грн., суд вважає необхідним зазначити наступне. Згідно ст. 13 ч. 1, 3 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 у справі №235/499/17 зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Згідно ч.2 ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансової послуги. Таким чином, згідно чинного законодавства вбачається, що Кредитна спілка «КС Володар» є фінансовою, а не банківською установою. Кредитна спілка «КС Володар» не є позичальником, а [PERSON] не є кредитодавцем, між ними не укладались кредитні договори. Позивач у своєму позові зазначив розрахунок пені на підставі облікової ставки НБУ, однак не обґрунтував із посиланням на діюче законодавство, щодо належності розрахунку та стягнення пені за період з 06.12.2019 по 02.03.2019 в розмірі 14962,63 грн., згідно облікової ставки НБУ із застосуванням до пені, а також, що облікова ставка НБУ стосується фінансової установи, якою є Кредитна спілка «КС Володар». З матеріалів справи убачається, що умовами укладеного між кредитною спілкою «КС Володар» та [PERSON] договору від 28.01.2014, не передбачено відповідальності кредитної спілки за несвоєчасне виконання зобов`язання у вигляді сплати пені. Згідно з преамбулою Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», предметом регулювання даного закону є договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності. Тобто, дія Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» не поширюється на правовідносини, які виникли між юридичною та фізичною особою. Матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] є фізичною особою - суб`єктом підприємницької діяльності, тому до правовідносин, що виникли між сторонами у спорі, не підлягає застосуванню Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань». Таким чином, обов`язковою умовою стягнення з боржника пені на підставі ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» є обов`язкове визначення розміру пені «за згодою сторін», а подвійна облікова ставка НБУ є граничною межею, яку сторони не можуть перевищити цією згодою. Положення наданого позивачем до справи договору від 28.01.2014 не містять умов щодо погодження їх сторонами суми пені за прострочення повернення КС «КС Володар» суми депозитних вкладів та нарахованих процентів. Кредитна спілка «КС Володар» є фінансовою, а не банківською установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансової послуги. Застосування позивачем облікової ставки НБУ із застосуванням пені у даному випадку є безпідставним, оскільки така не стосується фінансових установ, якою є Кредитна спілка «КС Володар». Аналогічна позиція знайшла своє відображення у постанові Львівського апеляційного суду від 27.05.2021 року у справі № 461/4340/20 з аналогічних правовідносин. Враховуючи те, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами в розумінні ЦПК України обставин, на які він посилається в частині стягнення подвійної облікової ставки Національного банку України в розмірі 14962,63 грн., підстав для задоволення позовних вимог в цій частині суд не вбачає. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про необхідність частково задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача неповернутого вкладу в сумі 95000,00 грн., відсотків за час користування внеском (вкладом) протягом періоду з 28.01.2014 по 05.11.2019 в сумі 146087,67 грн., трьох процентів річних за прострочення повернення вкладу в сумі 702,33 грн. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави 2102,00 грн. судового збору.

Outcome: partial