Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] та зняття його з реєстрації. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником будинку [ADDRESS] що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок. Відповідач зареєстрований у вказаному будинку, але з 2007 року в ньому не проживає. Просив позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивач на заявлених вимогах наполягав, просив визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] та зняти його з реєстрації. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи завчасно повідомлявся у встановленому законом порядку. Повідомлень про причини неявки, клопотань про відкладення справи до суду не надавав. У зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що позивачу на підставі права приватної власності належить будинок [ADDRESS], що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок (а.с. 6). Як вбачається з матеріалів справи, разом з позивачем у його будинку зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с. 18, 19). Опитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідач є сином позивача, з 2007 року він покинув будинок батьків і з того часу у ньому не з'являвся, особистих речей його у квартирі позивача не має. Опитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідач, який є сином позивача, зареєстрований у його будинку, але з 2007 року у ньому не проживає, де він наразі, їй невідомо. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В частині вимог позивача щодо зобов'язання Каховського районного сектору управління державної міграційної служби зняти відповідача з реєстрації, позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тобто зняття відповідача з реєстраційного обліку за місцем проживання не передбачено законом як самостійний спосіб захисту порушеного права. Таким чином, рішення про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням є підставою для зняття його з реєстраційного обліку, компетентним (уповноваженим державою) органом. Окрім, цього спору між позивачем та третьою особою з приводу зняття відповідача з реєстраційного обліку немає, а тому позовні вимоги в даній частині є передчасними. На підставі ст.ст. 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,

Outcome: partial