Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок залиття квартири за адресою: [ADDRESS], що мало місце 08.08.2015 року в розмірі 40 000 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що є власниками квартири [ADDRESS]. 08.08.2015 року квартиру було затоплено квартиру позивача. Вказане затоплення сталось з вини мешканців [ADDRESS] що знаходиться поверхом вище у зв'язку із обривом верхньої частини крану перед лічильником. У зв'язку із вказаним затопленням було пошкоджено майно позивача. Розмір матеріальної шкоди становить 40 000 грн. та складається із вартості відновлення пошкодження квартири - 30 000 грн. та вартості пошкоджених меблів - 40 000 грн. Ухвалою від 08.04.2016 року відкрито провадження у справі. У зв'язку з набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 та вступом в дію 15.12.2017 нової редакції Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд завершував розгляд цієї справи за правилами ЦПК України від 15.12.2017. На виконання ухвали суду від 08.06.2016 року було проведено по справі будівельно-технічну експертизу, за результатами проведення якої складено висновок №042/16 від 03.08.2016 року (а.с.37-50), та на вирішення якої було поставлено питання: Яка причина залиття квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Який розмір матеріальної шкоди об'єкту - квартирі, що знаходиться за адресою [ADDRESS] внаслідок залиття? На виконання ухвали суду від 25.10.2017 року було проведено по справі повторну будівельно-технічну експертизу, за результатами проведення якої складено висновок №27-17 від 26.02.2018 року (а.с.211-224), на вирішення якої було поставлено питання: Який розмір матеріальної шкоди об'єкту - квартирі за адресою [ADDRESS], що знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку із залиттям, що відбулось 08.08.2015 року? В судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві, просив позов задоволити. При цьому ствердив, що погоджується на стягнення розміру заподіяної школи залиттям квартири, який визначений у відповідності до висновку повторної будівельно-технічної експертизи. Відповідачі, їх представники в останнє судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду забезпечили. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю у розгляді іншої справи. Однак вказане клопотання суд визнав безпідставним, оскільки дата судового засідання була узгоджена із представником відповідача і він дав згоду на призначення справи у вказану дату та на визначену годину. При цьому, ні відповідачі, ні інший представник відповідачів [PERSON] у судове засідання також не з'явилися повторно. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.33). А тому, враховуючи те, що суд заслухав пояснення представника відповідачів і до суду поступили їх заперечення на позов, прийшов до висновку про закінчення розгляду справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] подав до суду заперечення від 22.12.2016 (а.с.104), проти позову заперечує з тих підстав, що позивачем не представлено підтвердження розпоряджатись майном від імені всіх інших співвласників майна. Також, акт комісії ЛКП складений без участі мешканців квартири №131, огляд квартири не проводився. Також, висновок експерта від 03.08.2016 року місить ряд неточностей. Відповідачі також подали заперечення від 11.09.2017 року, в якому зазначають, що акт комісії ЛКП не відповідає формі, огляд проведений без власників квартири, якій заподіяно шкоду та квартири з якої заподіяно шкоду, оскільки відсутні їх підписи, не зазначено характер залиття, заподіяна шкода, пошкоджені речі та орієнтована їх вартість, обсяг необхідного ремонту. Також зазначає, що залиття сталось в результаті дії непереборної сили та мала місце аварія, а тому вини відповідачів у заподіянні шкоди немає. Відповідач [PERSON] також подав до суду заперечення від 15.05.2018 року, в якому зазначає, що не погоджується із висновком експерта [PERSON], вважає, що до розрахунку внесено зайві роботи, частина пошкоджень виникла до залиття з вини самих власників майна. Також, на думку його представника [PERSON], який є інженером-будівельником, вартість відновлювального ремонту становить 7 619 грн. Просить в задоволенні позову відмовити повністю. З врахуванням наданих заперечень, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що стверджується поясненнями сторін та підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру від 07.04.2003 року, позивач є співвласником квартири [ADDRESS]. Також встановлено, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS], що розташована поверхом вище квартири позивача, що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки. (а.с.10). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Факт спричинення майнової шкоди позивачу як співвласнику квартири [ADDRESS] та її причини, зокрема виникнення слідів залиття: стелі та стіни кухні, коридору, 2-х кімнат, вбиральні, ванни, пошкодження кухонних меблів, дитячого ліжка, паркетн6ого покриття, вхідних дверей, стверджується даними акту, складеного комісією ЛКП «Дім» від 17.08.2015 року (а.с.9). З висновку №042/16 від 03.08.2016 року (а.с37-50.) вбачається, що залиття квартири №131 відбулось з вище розташованого приміщення квартири №135 внаслідок розриву верхньої частини крану перед лічильником холодної води в приміщенні кухні квартири №135. Відповідачами суду не надано доказів для спростування висновків щодо причин залиття квартири позивача, така ними не заперечується, зокрема, і у частині поданих до суду заперечень. При цьому відповідачі визнають, що залиття квартири позивача сталося саме із їх квартири, однак частково заперечуючи вину у затопленні квартири посилаються на те, що у квартирі зірвало кран, що не можна вважати їх виною. Разом з тим, посилання відповідачів на факт аварії в результаті непереборної сили, яка на їх думку мала місце в квартирі, що підтверджується довідкою аварійної служби не свідчить про відсутність вини відповідачів, оскільки у своїй квартирі за якість сантехнічного обладнання, його справність, своєчасну заміну несе власник житла. Жодних доказів на те, що кран у квартирі зірвано через непереборну силу, миттєве підвищення тиску у водопроводі жодними належними, допустимими доказами не доведено. А тому суд вважає, що залиття квартири позивача сталося з вини відповідачів, як власників квартири. При визначенні розміру заподіяної позивачу майнової шкоди суд виходить із висновку судової будівельно-технічної експертизи №27-17 від 26.02.2018 року (а.с.211-224), з якого вбачається, що розмір матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири за адресою: [ADDRESS] що знаходиться в причинно наслідковому зв'язку із залиттям, що відбулось 08.08.2015 року, станом час проведення дослідження становить 24 040,44 грн. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] підтвердив, що дійсно розмір матеріальної шкоди визначено станом на час проведення дослідження. Окрім цього, після детального дослідження об'єкта дослідження ним було встановлено розмір матеріальної шкоди. При цьому пояснив, що при огляді квартири звернув увагу на зауваження відповідачів та їх представника з приводу визначення частини паркету, який був пошкоджений і не погоджується із їх доводами про не пошкодження паркету, як і з доводами позивача про необхідність заміни всього паркету. Експерт у висновку навів об'єм пошкодженого паркету, вказав по яких ознаках він визначив пошкодження. На його думку доводи відповідача і їх представника, з якими він ознайомився у судовому засіданні з приводу заперечення необхідності проведення ряду ремонтних робіт та розміру матеріальної шкоди з посиланням на локальний кошторис, розроблений представником [PERSON] спростовується вказаним вище висновком судової будівельно-технічної експертизи №27-17 від 26.02.2018 року. Зокрема, розмір шкоди у кошторисі розрахований помилково по цінах на час залиття квартири, а не на час проведення експертизи. Окрім того, він не погоджується із доводами про зменшення об'єму ремонтних робіт, оскільки у висновку повно і детально описано які роботи необхідно виконати для повного відшкодування заподіяної шкоди. Оскільки в ході розгляду справи було встановлено, що висновок будівельно-технічної експертизи №042/16 від 03.08.2016 року, містить ряд протиріччя, які не були усунуті шляхом допиту експерта і вони мають істотне значення для визначення розміру шкоди, тому цей висновок суд до уваги не приймає і через ці розбіжності суд призначив повторну експертизу. Також суд не бере до уваги висновки про розмір заподіяної шкоди, визначеної висновком оскільки в ході розгляду справи було встановлено, що такий висновок місить протиріччя, які не були усунуті шляхом допиту експерта і вони мають істотне значення для визначення шкоди, ці розбіжності викликають сумніви у правильності висновку експертизи, а тому суд призначив повторну експертизу. Отже, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення частково,а розмір заподіяної шкоди, внаслідок залиття квартири, слід визначити з врахуванням висновку судової будівельно-технічної експертизи №27-17 від 26.02.2018 року в розмірі 24 040,44 грн. Окрім того, доводи відповідачів про те, що позивач не уповноважений від імені всіх власників квартири вимагати відшкодування шкоди, оскільки судом встановлено, що квартира [ADDRESS] перебуває у спільній сумісній власності позивача та членів його сім'ї і ніхто з них не заперечив проти подачі позову позивачем від імені всіх співвласників. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд виходить із того, що позов задоволено частково, а тому з відповідачів на користь позивача слід стягнутив рівних частках судовівитрати в розмірі 3 751,2 грн., який складається із судового збору в розмірі 551,2 грн. та вартості проведення експертизи, призначеної ухвалою суду від 08.06.2016 року в розмірі 3200 грн. Судові витрати в частині вартості проведення експертизи, призначеної ухвалою від 25.102.2017 року слід залишити за відповідачем.

Outcome: approved