Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно після смерті [PERSON], яка померла 11.08.2011 року, а саме просить визнати за ним право власності на житловий будинок №49, розташований по вул. Підгірній (колишня [PERSON]), с. Випасне, Білгород-Дністровського району, Одеської області, загальною площею 87,5 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м., який в цілому складається з: літ. А- житловий будинок; літ. Б літня кухня; літ. В комора; літ. Г вбиральня; літ. Д гараж; літ. Є сарай; №1-6 споруди. Позивач у судове засідання надав заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 05.01.2008 року позивач уклав шлюб із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №067754, виданим 05 січня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис 01. 11.08.2011 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №272785, виданим 12 серпня 2011 року Виконавчим комітетом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №82. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить житловий будинок №49, розташований по вул. Маркса Карла, с. Випасне, Білгород-Дністровського району, Одеської області. Розпорядженням Випасненського сільського голови №15-ср від 19.02.2016 року вул. Маркса Карла в с. Випасне перейменована у вул. Підгірну (а.с. 21). Вказаний житловий будинок належав [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу ВЕХ№673235 від 19.09.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу, реєстр. №3866, право власності зареєстровано КП «Білгород-Дністровське БТІ» 11.10.2007 року, реєстраційний номер 7809511. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги майна померлої є позивач та відповідчі [PERSON], [PERSON], які звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. В матеріалах справи наявна письмова заява відповідачів [PERSON], [PERSON] відповідно до якої вони відмовилися від спадщини після смерті матері. У відповідності до ч. 2 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї чергм, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Таким чином у зв'язку з відмовою відповідачів від спадщини, позивач успадковує 1/1 частину житлового будинку №49, розташованого по вул. Підгірній (колишя вул. [PERSON]), с. Випасне, Білгород-Дністровського району, Одеської області. Однак у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме на житловий будинок №49, розташований по вул. Підгірній (колишня вул. [PERSON]), в с. Випасне, Білгород-Дністровського району, Одеської області, що унеможливлює отримання ним свідоцтва про право на спадщину за законом та є підставою для звернення до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті дружини та має право на отримання спадщини у вигляді житлового будинку №49, розташований по вул. Підгірній (колишня вул. [PERSON]), в с. Випасне, Білгород-Дністровського району, Одеської області, який належав померлій на праві приватної власності. Позивач у відповідності до цивільного законодавства є таким, що прийняв спадкове майно, оскільки звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини. Однак на теперішній час [PERSON] позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу. Таким чином його права, як спадкоємця підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved