Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом. Остаточно, з урахуванням поданих змін та уточнень до позовної заяви, просить суд: - визнати недійсним договір купівлі-продажу від 01.11.2012 року приміщення головного корпусу пансіонату «Славутич», який розташований за адресою: [ADDRESS], укладеного між ПП ВКіК та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1729; - витребувати з незаконного чужого володіння [PERSON] на користь позивача головний корпус пансіонату «Славутич», який розташований за адресою: [ADDRESS]; - зобов'язати [PERSON] звільнити та передати позивачу, протягом 5 днів, з дня набрання законної сили судового рішення, головний корпус пансіонату «Славутич», який розташований за адресою: [ADDRESS]; - відновити становище, яке існувало до моменту проведення незаконних прилюдних торгів з реалізації спірного майна, головного корпусу пансіонату «Славутич», який розташований за адресою: [ADDRESS], визнавши за позивачем право власності на головний корпус пансіонату «Славутич», який розташований за адресою: [ADDRESS]; - судові витрати просить покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов. Просить суд його задовольнити та пояснив, що за результатами прилюдних торгів, які згодом були в судовому порядку визнані недійсними, у позивача, незаконно вибуло із його володіння - головний корпус пансіонату «Славутич», який згодом було продано за договором купівлі - продажу, укладеного між відповідачами по справі. Вважає, що так як результати прилюдних торгів є правочином, але не є договором, а тому виникає необхідність у визнанні договору купівлі - продажу укладеного між відповідачами недійсним. Також пояснив, що спірне майно знаходиться у фактичному користуванні позивача та з його володіння не вибувало. Просить суд повернути зайво сплачену суму судового збору. Представники відповідача [PERSON] проти позову заперечили та пояснили, що відповідач не користується спірним майном, так як позивач використовує це майно в своїй господарській діяльності, де працюють його працівники, проводяться міські заходи, ярмарки. Підстав для задоволення позову немає. Представник відповідача ПП «ВКіК» пояснив, що відбулися торги, відповідно до яких відповідач набув права власності на спірне майно, яке згодом продав іншому відповідачу по справі. Майно на даний час перебуває у володінні позивача. ПП «ВКіК» виставляла там відомчу охорону, на час знаходження на території пансіонату будівельних матеріалів, завезених ПП «ВКіК». Працівники позивача, які працювали в пансіонаті, так і продовжують там працювати, не припиняючи своєї трудової діяльності. В судовому засіданні були досліджені докази: - копія рішення господарського суду Кіровоградської області від 01.02.2013 р., про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання торгів недійсними; - копія постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.05.2013 р., про скасування рішення господарського суду Кіровоградської області від 01.02.2013 р., про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання торгів недійсними та про ухвалення нового рішення, про задоволення позовних вимог; прилюдні торги, відповідно до яких був відчужений корпус пансіонату «Славутич», що розташований за адресою: [ADDRESS], були визнані недійсними, результати торгів були скасовані, був визнаний недійсним та скасований протокол про проведення торгів, було визнане недійсним свідоцтво про придбання майна, виданого ПП «ВКіК»; - копія витягу про державну реєстрацію прав на головний корпус пансіонату «Славутич», який розташований за адресою: [ADDRESS], на ім'я [PERSON]; - копія постанови Вищого господарського суду України від 04.11.2013 р., відповідно до якого постанова Дніпропетровського апеляційного суду було змінено, прилюдні торги були визнані недійсними, виключивши визнання протоколу торгів недійсними; в решті постанову апеляційного суду було залишено без змін; - копія договору купівлі - продажу від 01.11.2012 року приміщення корпусу пансіонату «Славутич», який розташований за адресою: [ADDRESS], укладеного між ПП ВКіК та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1729; копії витягу з державного реєстру правочинів та про державну реєстрацію прав, з яких слідує, що власником спірного майна є [PERSON]; - рекламне оголошення про проведення в приміщенні пансіонату «Славутич» 19 - 23 вересня 2013 року ярмарку; - копія листа звернення [PERSON] до позивача з вимогою звільнити займане приміщення від 07.11.2012 р.; - копія відповіді позивача відповідачу про відмову від звільнення спірного приміщення, враховуючи наявний спір про право та оскарження в судовому порядку результатів проведений прилюдних торгів; - копія постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, від 19.11.2012 р., за заявою [PERSON], з якої вбачається, що позивач спірного приміщення не звільняв, продовжує займатися господарською діяльність, в цьому приміщенні працюють наймані позивачем працівники та позивач відмовляється допускати відповідача в приміщення до закінчення судових спорів; - копії актів складених [PERSON] про не допуск його до приміщення пансіонату в 2012 р.; - копія телеграми відповідача [PERSON] на адресу позивача про звільнення приміщення в строк до 09.11.2012 р.; - копія постанови Світловодського міськрайонного суду, від 05.03.2013 р., про відмову у забороні передачі Світловодською міською радою в оренду [PERSON] земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS]; - копія листа, звернення позивача від 19.11.2012 р. до Світловодського міського голови щодо утримання від передачі в оренду земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS]; - копія ухвали Світловодського міськрайонного суду від 05.12.2012 р., про відкриття провадження у справі за позовом [PERSON] до ПрАТ «Кіровоградтурист», про усунення перешкод у користуванні майном та копія позовної заяви; - копія заяви [PERSON] на ім'я прокурора, щодо неправомірних дій позивача відносно володіння та користування належного відповідачу майном від 07.12.2012 р.; - копії звернень [PERSON] до підприємств, які розміщали для проживання своїх працівників в 2012 р., в пансіонаті, та які сплачували кошти за проживання позивачу; - копія рішення виконавчого комітету Світловодської міської Ради щодо зміни поштової адреси, за якою знаходиться спірне майно. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] придбав у відповідача ПП «ВКіК» за договором купівлі - продажу майно, корпус пансіонату «Славутич», який розташований за адресою: [ADDRESS], яке незаконно вибуло із володіння попереднього власника - позивача по справі, так як зазначене майно було реалізоване з прилюдних торгів, які за рішенням суду були визнані недійсними. Відповідно до висновків Вищого господарського суду України у справі за позовом про визнання прилюдних торгів з продажу спірного майна, викладених у постанові від 04.11.2013 р., яке відповідно до ст. 61 ЦПК України має преюдиціальне значення у вирішенні цієї справи, було встановлено, що виходячи із правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за їх результатами акта про проведення прилюдних торгів, є оформлення договірних відносин купівлі - продажу майна на публічних торгах, а відтак і є правочином. Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі - продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку. Як було встановлено у судовому засіданні, угода купівлі - продажу, що була укладена під час проведення прилюдних торгів щодо реалізації спірного майна, в судовому порядку була визнана недійсною. Згідно положень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9, від 06.09.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», передбачено, що не підлягають задоволенню позовні вимоги власників майна про визнання недійсним наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. В цьому разі майно може бути витребувано від особи шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч. 1, ст. 388 ЦК України. Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Таким чином, договір купівлі - продажу спірного майна, що був укладений між відповідачами, є недійсним, в зв'язку з недійсністю попередньої угоди щодо цього майна, а відтак, відповідно до ч. 2, ст. 215 ЦК України, так як цей правочин є недійсним за законом, визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Враховуючи викладене, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання спірного правочину недійсним. Як було встановлено у судовому засіданні, за договором купівлі - продажу спірного майна, до відповідача [PERSON] перейшло право власності на це майно. Згідно п. 3, ч. 1, ст. 388 ЦК України, якщо майно було придбане за відплатним договором, про що набувач не знав і не міг знати, власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі. У судовому засіданні з достовірністю було встановлено, що на час реалізації майна на прилюдних торгах та після укладання договору купівлі - продажу між відповідачами, спірне майно фактично не вибувало з володіння власника - позивача по справі, яке він використовував та використовує це майно у своїй господарській діяльності, а тому, позовні вимоги щодо витребування майна, його звільнення та передачі позивачу задоволенню також не підлягають. В судовому засіданні було встановлено те, що право власності на спірне майно зареєстроване на відповідача [PERSON] та він пред'являє право на зазначене майно, так як звертався із листами до позивача про звільнення приміщення та до правоохоронних органів. Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, позовні вимоги в частині визнання права власності на спірне майно підлягають задоволенню, з підстав, встановлених ст. 11, 14, 15, 16, 392 ЦК України. В решті позовних вимог до [PERSON] повинно бути відмовлено. В судовому засіданні не було встановлено підстав для задоволення позовних вимог до ПП «ВКіК». Судові витрати з частині позовних вимог, які підлягають задоволенню - повинні бути покладені на відповідача [PERSON] Судові витрати у вигляді судового збору, з позовних вимог, що залишилися без задоволення та із заяви про забезпечення позову - повинні бути покладені на позивача. Питання про повернення надлишково сплаченої суми судового збору повинен бути вирішений в порядку, визначеному п. 1, ч. 1, ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial