Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом зняття його з реєстрації місця проживання за вказаною адресою. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що приміщення гуртожитку по [ADDRESS] належить позивачу на праві власності. ТОВ «ВК Комунальник» встановило, що в гуртожитку прописаний (зареєстрований) [PERSON], проте, більше шести місяців не проживає в ньому та не сплачує плату за проживання (комунальні послуги), крім того, позивачем також було встановлено, що [PERSON] був поселений до гуртожитку без належного оформлення, а саме спеціального ордера, а тому позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити його у повному обсязі. Додатково суду пояснив, що на час придбання вищевказаного гуртожитку, яке відбулося у 2009 році, про що свідчить копія договору купівлі-продажу, яка міститься в матеріалах справи, відповідач в ньому не проживав та не сплачував плату за комунальні послуги, в тому числі по теперішній час. Також зазначив те, що у позивача відсутній відповідний ордер на поселення відповідача до гуртожитку, оскільки на час реєстрації останього їх не оформляли. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений, у розумінні статті 74 ЦПК України, належним чином, зокрема через направлення судових повісток за зареєстрованим його місцем проживання, як це передбачено нормами цивільного процесуального кодексу України, в тому числі підтверджується Актом ТОВ «ВК Комунальник» про неможливість вручення повістки. Так у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПУ України відповідач повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що ТОВ «КВ Комунальник» є власником приміщення гуртожитку по [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 31.08.2009 року (а.с. 6). Як вбачається з довідки форми №3, [PERSON] зареєстрований в гуртожитку за адресою [ADDRESS] з 1978 року (а.с. 9). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомила, що працює на ТОВ «ВК Комунальник», що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Таким чином у зв'язку зі службовими обов'язками знає усіх мешканців гуртожитку, але відповідача по даній справі не бачила ніколи і такий мешканець їй не відомий, гуртожитком не цікавиться, за житлово-комунальні послуги не сплачує, про його реєстрацію в гуртожитку відомо лише з документів. Згідно частини 1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідно частини 2 - якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. У відповідності до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Отже, у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач у спірній квартирі добровільно не проживає, нею не цікавиться, за житлово-комунальні послуги не сплачує. З огляду на вище викладене, вимога позивача щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у гуртожитку по [ADDRESS] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved