Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом за [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 2,0624 га, яка включає земельну ділянку площею 1,6369 га, кадастровий номер 0720881300010010069 та земельну ділянку площею 0,4255 га, кадастровий номер 0720881300010011069, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 490584, як на спадкове майно що залишилося по смерті [PERSON], яка померла 15 грудня 2014 року. Мотивує свій позов тим, що [PERSON], яка є сестрою позивача, склала заповіт, в якому все своє майно посвідчила йому заповітом. [PERSON] померла 15 грудня 2014 року. Після її смерті [PERSON] прийняв спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача в заяві до суду просить справу розглядати у відсутності представника [PERSON] сільської ради, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON], який 23 вересня 2004 року був посвідчений секретарем Галичанської сільської ради Горохівського району та зареєстровано в реєстрі за №278 видно, що вона все своє майно заповіла своєму братові [PERSON]. Заповіт не змінено і не скасовано (а.с.7). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 15 грудня 2014 року (а.с.5). Постановою державного нотаріуса від 14.12.2016 року №2305/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане майно у звязку з тим, що спадкоємцем документи для видачі свідоцтва не подані в повному обсязі (а.с.13). Довідкою [PERSON] сільської ради від 15.06.2016 року №460/4.1 стверджується, що єдиним спадкоємцем після померлої [PERSON] є її брат [PERSON], який вступив у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом спільного проживання (а.с.8). З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 490584 видно, що [PERSON] належала земельна ділянка відповідного розміру (а.с.6). Відповідно до спадкової справи після померлої [PERSON], [PERSON] після її смерті є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину. Інші спадкоємці відсутні. Судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину. А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за заповітом за [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 2,0624 га, яка включає земельну ділянку площею 1,6369 га, кадастровий номер 0720881300010010069 та земельну ділянку площею 0,4255 га, кадастровий номер 0720881300010011069, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 490584, як на спадкове майно що залишилося по смерті [PERSON], яка померла 15 грудня 2014 року. В заяві до суду позивач від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовився. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved