Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення коштів за договором позики та стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що 15 квітня 2015 року він надав відповідачу у позику грошові кошти в сумі 12360 доларів США строком до 15 квітня 2017 року. На підтвердження факту отримання коштів 15 квітня 2015 року відповідачем було надано розписку, підписану їм власноручно. У зазначений термін відповідач борг не повернув і на даний час взагалі ухиляється від виконання своїх зобовязань. Крім цього, діями відповідача, йому завдана моральна шкода, яку він оцінює в 120\~000 грн. та яка полягає в моральних стражданнях, які тривають на протязі 2-х років, вчасно не отримав свої кошти, у звязку з цим нормальне життя погіршилось. Він був змушений неодноразово звертатись до відповідача, також не міг можливості придбати собі та своїм рідним ліки. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив суд стягнути з відповідача на його користь 425580,88 грн. та 120\~000 грн. моральної шкоди, а також проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до судового засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час, день розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, 15 квітня 2015 року позивач надав відповідачу у позику грошові кошти в сумі 12360 доларів США строком до 15 квітня 2017 року. На підтвердження факту отримання коштів 15 квітня 2015 року відповідачем було надано розписку, підписану їм власноручно. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1046-1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У встановлений розпискою строк, відповідач кошти не повернув, тому його борг перед позивачем складає 389697,71 грн., які і підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Крім того, у відповідності доч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Тому три проценти річних, які нараховуються на суму заборгованості становить 20577,30 грн. та пеня за прострочення позики за період з 16.04.2017 по 24.05.2017 в розмірі 15305,87 грн., які підлягають до стягнення з відповідача. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Позивач вказує, що відмова відповідача від повернення грошового вкладу та нарахованих відсотків спричинили йому моральні страждання, які тривають вже протягом 2-х років, вчасно не отримав свої кошти, у звязку з цим нормальне життя погіршилось. Він був змушений неодноразово звертатись до відповідача, також не міг можливості придбати своїм рідним та собі ліки. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 31 березня 1995 р. N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються судами, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яким встановлено відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, що підпадають під дію законів, якими врегульовано такі зобов'язання і передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають до задоволення, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, є договірними, відшкодування моральної шкоди у випадку їх порушення законом не передбачено, крім того відповідне зобовязання не передбачено також в умовах договору, укладеному між сторонами. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2017 року відстрочено позивачу судовий збір, а тому до стягнення з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 4255 грн.

Outcome: approved