Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], передати на опікування органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради та стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/2 заробітку (доходу), на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на користь тих осіб або установ, яким буде передана дитина, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до повноліття сина [PERSON], тобто до [INFO] р., потім продовжити стягнення у розмірі 1/3 заробітку (доходу), до повноліття [PERSON], тобто до [INFO] р., потім продовжити стягнення у розмірі 1/4 заробітку (доходу) до повноліття [PERSON], тобто до [INFO] р. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відомості про батьків дітей записані відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України, про що свідчать витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України від 01.03.2017 р. № 00017726960, № 00017726867, №00017726928. Згідно з листом служби у справах дітей Кіровоградської районної державної адміністрації від 23.02.2017 р. № 01-16/25/1, 17.02.2017 р. старшим інспектором ювенальної поліції Кіровоградського районного відділу поліції Петровою В. В. діти [PERSON] вилучені із сім'ї. Відповідач тимчасово без реєстрації проживала [ADDRESS] Діти були доставлені до Кіровоградської центральної районної лікарні Кіровоградської районної державної адміністрації Кіровоградської області. До служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради надійшло повідомлення Кіровоградської центральної районної лікарні від 27.02.2017 р. № 21 про те, що з 17.02.2017 р. в лікувальному закладі знаходяться діти [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідач дітьми не цікавилась, не відвідувала дітей в лікарні. Працівниками Кіровоградської центральної районної лікарні 28.02.2017 р. в присутності старшого капітана поліції Кіровоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Авксентьєвої І. В., головного спеціаліста Служби Горі на І. М. складено акти закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дітей, покинутих в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я. Згідно з рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 14.03.2017 р. № 134 [PERSON], [PERSON], [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 14.03.2017 р. № 135 дитину [PERSON] влаштовано до комунального закладу «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» управління охорони здоров'я Кіровоградської обласної державної адміністрації. Згідно з рішенням від 14.03.2017 р. № 133 дітей [PERSON], [PERSON] влаштовано до комунального закладу «Дитячий будинок «Наш дім» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області. Згідно з актом комунального закладу «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» від 17-08.2017 р. № 82, актами комунального закладу «Дитячий будинок «Наш дім» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 06.09.2017 р., за час перебування дітей [PERSON] в закладах відповідач синами не цікавилась, дітей не відвідувала, письмових запитів на адресу закладів не надсилала. З моменту влаштування дітей [PERSON] до закладів для дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, відповідач не зверталась до служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, служби у справах дітей Кіровоградської РДА, виконавчого комітету Соколівської сільської ради щодо своїх дітей, питання про повернення їй синів не порушувала. Зазначені обставини свідчать про порушення відповідачем прав своїх дітей та підтверджують злісність невиконання матір'ю своїх батьківських обов'язків, що тягне за собою відповідальність, передбачену законодавством України. Згідно з висновком від 27.09.2017 р. № 4972/49-05-24, орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а тому просить задовольнити позов повністю. До судового засідання представником позивача надано клопотання про розгляд а підтримку позовних вимог (а. с. 43 ). Відповідач в судове засідання не з»явилася, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованим листом (а. с. 43 ), поважні причини неявки суду не повідомлено. Представниками дитячих закладів надано заяви про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи та про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до її дітей. Суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено наступні факти. [PERSON] є матірю малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а. с. 6-8). Відомості про батьків дітей записані відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України, про що свідчать витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України від 01.03.2017 р. № 00017726960, № 00017726867, №00017726928. (а. с. 9-11). Згідно з листом служби у справах дітей Кіровоградської районної державної адміністрації від 23.02.2017 р. № 01-16/25/1, 17.02.2017 р. старшим інспектором ювенальної поліції Кіровоградського районного відділу поліції Петровою В. В. діти [PERSON] вилучені із сім'ї відповідача, яка тимчасово без реєстрації проживала [ADDRESS] та були доставлені до Кіровоградської центральної районної лікарні Кіровоградської районної державної адміністрації Кіровоградської області. До служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради (далі - Служба) надійшло повідомлення Кіровоградської центральної районної лікарні від 27.02.2017 р. № 21 про те, що з 17.02.2017 р. в лікувальному закладі знаходяться діти [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідач дітьми не цікавилась, не відвідувала дітей в лікарні. Працівниками Кіровоградської центральної районної лікарні 28.02.2017 р. в присутності старшого капітана поліції Кіровоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Авксентьєвої І. В., головного спеціаліста Служби Горі на І. М. складено акти закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дітей, покинутих в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я. Згідно з рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 14.03.2017 р. № 134 [PERSON], [PERSON], [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 14.03.2017 р. № 135 дитину [PERSON] влаштовано до комунального закладу «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» управління охорони здоров'я Кіровоградської обласної державної адміністрації. Згідно з рішенням від 14.03.2017 р. № 133 дітей [PERSON], [PERSON] влаштовано до комунального закладу «Дитячий будинок «Наш дім» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області. Згідно з актом комунального закладу «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» від 17-08.2017 р. № 82, актами комунального закладу «Дитячий будинок «Наш дім» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 06.09.2017 р., за час перебування дітей [PERSON] в закладах відповідач синами не цікавилась, дітей не відвідувала, письмових запитів на адресу закладів не надсилала. З моменту влаштування дітей [PERSON] до закладів для дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, відповідач не зверталась до служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, служби у справах дітей Кіровоградської РДА, виконавчого комітету Соколівської сільської ради щодо своїх дітей, питання про повернення їй синів не порушувала. Зазначені обставини свідчать про порушення відповідачем прав своїх дітей та підтверджують злісність невиконання матір'ю своїх батьківських обов'язків, що тягне за собою відповідальність, передбачену законодавством України. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»: «Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Відповідно до ч.1, 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму № З віл 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в окупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до Положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принципово визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Також, ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані: піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 164 СК УКраїни передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обоє 'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Згідно до ст.150 СК України, батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитини повної загальної середньої освіти; готувати її до самостійного життя. Згідно Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвій рівень. При цьому, виховання в сім»ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність людини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним iз способiв такого утримання дитини є сплата алiментiв тим з батьків, хто проживає окремо вiд дитини, на користь того з батькiв, хто проживає разом з дитиною. Відповідно до роз»яснення п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому при наявності кількох дітей у відповідача суд повинен виходити із рівності прав кожної дитини на належне матеріальне утримання з тим, щоб одна дитина не перебувала і гіршому становищі порівняно з іншою. Пунктом 3 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При винесенні рішення, суд керується ст.13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо задоволення позову, оскільки відповідач не приймає участі в житті дітей та їх вихованні, не цікавиться їх станом здоров'я, покинула дітей в закладі охорони здоров»я, що підтверджується висновком органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради від 27.09.2017 р. № 4972/49-05-24 (а. с.) , відповідач не виконує належним чином свій обов»язок по утриманню дітей, тому відповідача суд позбавляє батьківських прав відносно дітей, діти мають бути передані на опікування органу опіки та піклування, з відповідача на користь тих осіб чи установ кому будуть передані діти мають бути стягнуті аліменти в розмірі 1/2 заробітку (доходу), на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON]. [INFO] від дня пред'явлення позову до суду25.10.17 року і до повноліття сина [PERSON], тобто до [INFO] р., потім продовжити стягнення у розмірі 1/3 заробітку (доходу), до повноліття [PERSON], тобто до [INFO] р., потім продовжити стягнення у розмірі 1/4 заробітку (доходу), до повноліття [PERSON], тобто до [INFO] р. Згідно ст. ст.134,142 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 1280 грн. судового збору.

Outcome: approved