Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом в якому просить стягнути з [PERSON] 146642,48 грн. майнової шкоди та понесені судові витрати. В обґрунтування позову покликається на те, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №120616 від 29.08.2017, за яким застраховано транспортний засіб марки «Suzuki Grand» д.н.з. [NUMBER] . 29.12.2017 в м.Київ відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу, під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «Renault Premium» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті даної ДТП пошкоджено застрахований в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» транспортний засіб. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 02.02.2018 дана ДТП відбулась внаслідок порушення [PERSON] ПДР України. Згідно рахунку-фактури №1081077_РФ_053321 від 05.01.2018 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 243989,15 грн. Згідно із актом виконаних робіт №1081077 від 05.04.2018 вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 248852,48 грн. Відповідно до умов договору страхування ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» прийняло рішення про визнання ДТП страховим випадком та нараховано до виплати суму страхового відшкодування в розмірі 246642,48 грн. Відповідно до п.10.5.5 Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №120616 від 29.08.2017 позивач зарахував частину страхового відшкодування в розмірі 9562,62 грн в рахунок погашення недоотриманої страхової премії шляхом проведення взаємозаліку. Іншу частину суми страхового відшкодування ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь ДП «Авто Інтернешнл» шляхом безготівкового перерахунку в розмірі 237079,88 (246642,48 грн. - 9562,60 грн.). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була забезпечена в Публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта». В порядку досудового врегулювання спору Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» сплатило на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 100000 грн. Відтак, просить в судовому порядку стягнути з відповідача різницю між фактично виплаченою сумою страхового відшкодування у розмірі 146642,48грн. (246642,48 грн. - 100000 грн.). Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 19.11.2019 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання у якому просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просить вимоги такого задовольнити. Відповідач в судові засідання повторно не з`явився, відзив не подав, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представником відповідача - адвокатом Бельдій Н.В. 22.05.20 подавалось клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженим на території України карантином. Крім цього, 07.08.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання представника відповідача - адвоката Бельдій Н.В. в якому вона просить відкласти розгляд справи на іншу дату. Ухвалою суду від 10 серпня 2020 року дане клопотання повернуто без розгляду. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відтак, суд вбачає, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні, з огляду на наступне. Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів. Суд наголошує на тому, що дія карантину не виключає можливості реалізації особою своїх процесуальних прав шляхом подачі письмових пояснень, відзиву, а також особистої участі особи у розгляді чи через представника, оскільки судові установи, вживши необхідних заходів безпеки для працівників та відвідувачів, працюють та здійснюють судочинство. Будь-яких доказів, які б свідчили про незадовільний стан здоров`я [PERSON] чи його представника суду не надано. Також враховано і той факт, що розгляд справи вже відкладався за клопотанням представника відповідача, однак жодних письмових пояснень, відзиву, заперечень чи будь-яких доказів відповідач чи його представник суду не надали. Згідно вимог ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами від 11.05.2020) з 11.05.2020 дозволено роботу адвокатів. Відтак, з огляду на викладене, зважаючи на строки розгляду справи, суд зі згоди представника позивача, обумовленою у клопотанні, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 29 серпня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту серії АМ №120616, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Suzuki Grand Vitara», державний номер [NUMBER] . Згідно довідки №3018004335478177 про дорожньо-транспортну пригоду, 29 грудня 2017 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу марки «Renault Premium 450.19T» д.н.з. [NUMBER] з напіпричепом марки «Latre» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] 29 грудня 2017 року о 20 год 20 хв. керуючи автомобілем «Renault» д.н.з. [NUMBER] в м.Києві по вул.Ак.Заболотного, 37 не дотримався безпечної дистанції з урахуванням дорожньої обстановки, швидкості руху та стану транспортного засобу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Suzuki» д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Дане підтверджується постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 02.02.2018, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили. У відповідності до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, факт вини [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленим і його вина не підлягає доказуванню. Потерпілий [PERSON] звернувся до позивача із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу. Згідно акту виконаних робіт №1081077 від 05.04.2018 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Suzuki Grand Vitara» д.н.з. [NUMBER] становить 248852,48 грн. Відповідно дост.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. Згідно пункту 2.1.23 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії AM № 120616 від 29.108.2017 року страхова премія - це плата за страхування, тобто грошова сума, яку страхувальник зобов`язаний сплатити страховику згідно умов договору. У пункті 10.5.5 цього договору вказано, що за Автокаско розмір страхового відшкодування розраховується за мінусом страхової премії, яку страхувальнику необхідно сплатити згідно з умовами договору страхування. Згідно із копією страхового акту №UA2017122900047/L01/03 від 10.04.2018, сума страхового відшкодування становить 246642,48 грн. При цьому відповідно до п.10.5.5 договору, зараховано частину страхового відшкодування в розмірі 9562,62 грн. в рахунок погашення недоотриманої страхової премії шляхом проведення акту взаємозаліку. Іншу частину суми страхового відшкодування позивачем на підставі умов договору добровільного страхування наземного транспорту серії АМ №120616, страхового акту № UA2017122900047/L01/03 від 10.04.2018 сплачено на розрахунковий рахунок ДП «Авто Інтернешнл» шляхом безготівкового перерахування суми в розмірі 237079,88 грн., що підтверджується платіжним дорученням №11536 від 02.02.2018 та платіжним доручення №14702 від 13.04.2018. Доказів в обґрунтування того, що сума страхового відшкодування, яка сплачена позивачем не відповідає розміру спричинених збитків, є завищеною та відповідно є необґрунтованою, відповідачем також не надано та матеріалами справи не підтверджено. Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано в наслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю майну третьої особи. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Renault Premium 450.19T» д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП, була застрахована Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (поліс № АМ 000714020), ліміт страхового відшкодування 100000 грн. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 05.02.2019 року позивач направив на адресу відповідача претензію про відшкодування збитків. У добровільному порядку відповідачем відшкодування витрат здійснено не було. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем, тому підлягають до задоволення. З відповідача на користь позивача підлягають стягнення заподіяні витрати в розмірі 146642,48 грн., що є різницею між сумою завданої майнової шкоди (246642,48 грн.) та страхового відшкодуванню (100000 грн.). Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2199,64 грн, які документально підтверджені. На підставі ст.ст.9, 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.27 Закону України «Про страхування», ст.ст.993, 1187, 1188, 1191 ЦК України,

Outcome: approved