Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача в якому просить стягнути з відповідача кошти в сумі 6368,32 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14.11.2012 року між ним та ТОВ «Трускавецьінвест» було укладено Комплексний договір №06/02-40-068084 добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків, за яким був застрахований автомобіль Шкода Суперб р.н.з.ВС1909СІ. 28.11.2013 року на 76 км.+120 м Т-14-18 Нижанковичі-Самбір-Дрогобич-Стрий сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля Шкода Суперб та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], якого визнано винуватим у вчиненні вказаного ДТП. Згідно висновку №316 від 07.12.2013 року вартість матеріального збитку завданого автомобілю Шкода Суперб становить 7963,26 грн. Вказану суму було виплачено страхувальнику. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у СК «Альфа-Гарант». На вимогу ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» СК «Альфа-Гарант» здійснило перерахунок коштів в розмірі 1594,94 грн. Таким чином не відшкодованою залишилась сума в розмірі 6368,32 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши причин неявки, хоча був своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідачів неповажною та розглянув справу у їх відсутності, провівши заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Зясувавши обставини справи, перевіривши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступних міркувань. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, а згідно ч.4 останньої статті постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 28.11.2013 року о 10.50 год. на автодорозі Стрий-Нижанковичі поблизу с.Лішня, [PERSON] керував транспортним засобом марки Ваз 21093 р.н.з.ВС6241СН, при виборі швидкості руху не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу, виїхав на смугу зустрічного руху де здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдало матеріальні збитки. На підставі постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області [PERSON] визнано винним у вчиненні вищевказаного ДТП та накладено штраф в розмірі 340 гривень. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розглядаючи позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Автомобіль марки Skoda Super-B р.н.з.ВС1909СІ на момент ДТП було застраховано у позивача на підставі Комплексного договору добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів від нещасних випадків (НВ) №06/02-068084. Згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та ринкової вартості КТЗ від 07.12.2013 року вартість відновлювального ремонту та, відповідно, сума страхового відшкодування становить 7963,26 грн. Вищевказану суму страхового відшкодування позивачем перераховано ПП «Галант-Авто» на ремонт вищевказаного автомобіля [NUMBER], що стверджується платіжним дорученням №ЗР014852 від 02.04.2014 року. На момент вищевказаного дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у СК «Альфа-Гарант» згідно полісу АС/0867475. СК «Альфа-Гарант» здійснило перерахування коштів на користь позивача у розмірі 1594,94 грн. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Також згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи вищенаведене, суд вважає позов підставним та таким, що слід задоволити.

Outcome: approved