Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

позивач звернувся\~до суду\~із позовною\~заявою до [PERSON], Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, треті особи: [PERSON], Львівська міська рада, Львівське комунальне підприємство «Снопківське» про визнання недійсним і скасування свідоцтва про право власності, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та скасування запису про проведену державну реєстрацію. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що відповідно до розпорядження міської адміністрації Львівської міської ради народних депутатів від 22.10.1993 №1241 «Про передачу квартир у власність громадян» [PERSON] передано у власність квартиру №2 у будинку №21 на вул. [PERSON]. Загальна площа квартири 37,30 кв.м., комора в підвалі 7,5 кв.м. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON], державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори 29.06.1994 за реєстровим №3-3604. Право власності на вказану квартиру перейшло до [PERSON]. Право власності на квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав відповідно до [PERSON] з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1654580, виданого [PERSON], державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції у Львівській області 27.03.2013, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 28661346101. 27.03.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири №2 у будинку №21 на вул. Д. Вітовського у м. Львові. Згідно з вказаним договором квартира складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 17,6 кв.м., та кухні. Загальна площа квартири 37,3 кв.м. Проте, у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №37144991 від 06.05.2015, який сформовано на підставі зазначеного договору купівлі-продажу, вказано, що квартира складається з однієї житлової кімнати та кухні. До квартири належать підвальні приміщення літ. «І» - 7,5 кв.м.; літ. «ІХ-1» - 13,0 кв.м.; літ. «ІХ-2» - 4,2 кв.м.; літ. «ІХ-3» - 3,2 кв.м. Загальна площа квартири 37,3 кв.м. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно №51473405 від 06.01.2016 [PERSON] належать на праві власності підвальні приміщення літ. ІХ у будинку №21 на вул. Д. Вітовського у м. Львові. Загальна площа 20,4 кв.м. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №51473646 від 06.01.2016 [PERSON] є власником підвальних приміщень літ. ІХ, площею 13,0 кв.м., 3,2 кв.м., 4,2 кв.м., загальна площа 20,4 кв.м., за адресою: м. Львів, вул. Д. Вітовського, 21. Тобто, [PERSON], без законних та правових на те підстав, набув у власність підвальні приміщення, загальною площею 20,4 кв.м., у будинку №21 на вул. Вітовського у м. Львові. Просить позов задовольнити. У судовому засідання представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Просила суд позовні вимоги задоволити повністю. Представник відповідач [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заперечив. Просить суд відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача ГТУЮ у Львівській області [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, з підстави викладених у відзиві на позовну заяву. /а.с.57-59/. Просить суд відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача УДР ЮД ЛМР [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, з підстави викладених у відзиві на позовну заяву. /а.с.52-53/. Просить суд відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи ЛМР [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у письмових пояснення. /а.с.105-108/. Просить суд позовні вимоги задоволити. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечила. Представник третьої особи ЛКП «Снопіквське» у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявс про час, дату та місце проведення судового засідання. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що будинок №21 на вул. Д. Вітовськогоу м. Львові перебуває у власності Львівської міської ради. Балансоутримувачем цього будинку є Львівське комунальне підприємство «Снопківське» (надалі ЛКП «Снопківське»). Квартира №9 у будинку №21 на вул. Вітовського у м. Львові перебуває у власності територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради. Відповідно до розпорядження міської адміністрації Львівської міської ради народних депутатів від 22.10.1993 №1241 «Про передачу квартир у власність громадян» [PERSON] передано у власність квартиру №2 у будинку №21 на вул. [PERSON]. Загальна площа квартири 37,30 кв.м., комора в підвалі 7,5 кв.м. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON], державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори 29.06.1994 за реєстровим №3-3604, Право власності на вказану квартиру перейшло до [PERSON]. Право власності на квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав відповідно до [PERSON] з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1654580, виданого [PERSON], державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції у Львівській області 27.03.2013, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 28661346101. 27.03.2013 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири №2 у будинку №21 на вул. Д. Вітовського у м. Львові. Згідно з вказаним договором квартира складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 17,6 кв.м., та кухні. Загальна площа квартири 37,3 кв.м. Проте, у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №37144991 від 06.05.2015, який сформовано на підставі зазначеного договору купівлі-продажу, вказано, що квартира складається з однієї житлової кімнати та кухні. До квартири належать підвальні приміщення літ. «І» - 7,5 кв.м.; літ. «ІХ-1» - 13,0 кв.м.; літ. «ІХ-2» - 4,2 кв.м.; літ. «ІХ-3» - 3,2 кв.м. Загальна площа квартири 37,3 кв.м. На виконання ухвали суду від 04.06.2018 приватний нотаріус ЛМНО, [PERSON], рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 1187848 від 27.03.2013 та документи, на підставі яких його прийнято, суду не надано, у листі від 07.12.2018 вказала, що нею не посвідчувався договір купівлі-продажу квартири №2 у будинку №21 на вул. [PERSON] у м. Львові, укладений 27.03.2013 між [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно №51473405 від 06.01.2016 [PERSON] належать на праві власності підвальні приміщення літ. ІХ у будинку №21 на вул. Д. Вітовського у м. Львові. Загальна площа 20,4 кв.м. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №51473646 від 06.01.2016 [PERSON] є власником підвальних приміщень літ. ІХ, площею 13,0 кв.м., 3,2 кв.м., 4,2 кв.м., загальна площа 20,4 кв.м., за адресою: м. Львів, вул. Д. Вітовського, 21. Тобто, [PERSON], без законних та правових на те підстав, набув у власність підвальні приміщення, загальною площею 20,4 кв.м., у будинку №21 на вул. Вітовського у м. Львові. Як вбачається із копії поверхового плану підвалу у будинку №21 на вул. Вітовського у м. Львові /а.с.20/, складеного 19.01.1982 р. та скопійованого 24.03.2015 ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» та експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку, видно, що підвальні приміщення, які перебувають у власності [PERSON], є квартирою №9. Окрім того, з вказаного плану вбачається, що приміщень площею 3,2 кв.м. та 4,2 кв.м. у підвальному приміщенні будинку №21 на вул. [PERSON] немає. Приміщення, які вказані, як власність [PERSON], мають площу 13,0 кв.м., 1,4 кв.м., 2,8 кв.м., загальною площею 17,2 кв.м., а не 20,4 кв.м., як це зазначено у технічному паспорті на нежитлові приміщення, складеному 24.12.2015 фізичною особою-підприємцем [PERSON] Тобто, підвальним приміщенням статусу нежитлових, надано не було. Вказане також підтверджується довідкою, виданою Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (надалі ОКП ЛОР «БТІ та ЕО») №2/1911 від 16.02.2015, згідно з якою квартира №9 у будинку №21 на вул. Вітовського у м. Львові знаходиться в підвалі. Загальна площа квартири становить 17,2 кв.м., житлова площа 13,0 кв.м. [PERSON] на 29.12.2012 дані про реєстрацію права власності на вказану квартиру в інвентаризаційних матеріалах бюро відсутні. 02.07.2015 Галицька районна адміністрація звернулась з листом до голови громадської комісії з житлових питань при виконкомі Львівської міської ради з проханням розглянути питання закріплення під службову квартиру №9 на вул. Вітовського, 21 за двірником ЛКП «Снопківське». Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованою Законом від 17 липня 1997р. № 475/97-ВР (далі Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Правомочність володіння розуміють як передбачену законом (тобто юридично забезпечену) можливість мати (утримувати) в себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс і под.). Правомочність користування означає передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання. Правомочність розпорядження означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т. ін.). У сукупності ці правомочності вичерпують усі надані власнику можливості. Причому інколи всі разом або деякі з них можуть належати і не власнику, а іншому володільцю майна, наприклад, довірчому власнику майна, орендатору тощо. На відміну від прав власника, правомочності іншого законного володільця, навіть зі схожими правомочностями власника, не тільки не виключають прав самого власника на це майно, а й зазвичай виникають із його волі і в передбачених ним межах (наприклад, договір найму, договір управління майном). Відповідно до пп. 4.22 Положення про Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому від 01.11.2016 №977 (зі змінами), до повноважень районної адміністрації належить управління майном на території району, яке належить до комунальної власності м. Львова, у встановлених міської радою та її виконавчим комітетом межах. Згідно з нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved