Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дітей. Відповідачка по справі звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації Одеської області про визначення місця проживання дітей. В судове засідання позивач по справі не з'явився надав на адресу суду письмову заяву про залишення його позовної вимоги про позбавлення батьківських прав без розгляду, а позовні вимоги щодо визначення місця проживання підтримує . Відповідачка по справі також надала заяву про слухання справи у її відсутність, заявила клопотання про залишення її зустрічного позову без розгляду та зазначила, що позовні вимоги позивача стосовно визначення місця проживання дітей визнає в повному обсязі. Позивач позовні вимоги про визначення місця проживання дітей обґрунтовує наступним. Він з 2006 року проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] та у них народилися діти [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO] року. Мати дітей відповідачка по справі проживає окремо, сімейні стосунки між сторонами припинені, діти на даний момент проживають з батьком, тому він просить визначити їх місце проживання з ним. Судом встановлено, що позивач та відповідачка з 2006 року проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] та у них народилися діти [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Позивач наполягав на задоволенні позовних вимог про визначення місця проживання дітей разом з ним.Відповідачка не заперечувала проти цих обставин та погодалась. Відповідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно зі ст. 160 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Статтею 161 СК України передбачено, що при вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Виходячи з наведеного враховуючи , що відповідачка позовні вимоги стовно визначення місця проживання дітей визнала , суд вважає , що згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Стосовно позовної вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав та зустрічної позовної заяви [PERSON] то вони підлягають залишенню без розгляду, в зв'язку з тим, що заявники надали заяви про залишення їх без розгляду. На підставі ст. 141,160,161 СК України, ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved