Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON]М про стягнення суми неправомірно отриманої пенсії в розмірі 1209,30грн., в обґрунтування якого вказав, що 04.03.2010 року відповідачці було призначено пенсію за вислугу років як працівнику освіти. За п.2.4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, у разі зрахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплати пенсії припиняється в поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи. 15.06.2016 року [PERSON] особисто зявилась до позивача із заявою-повідомленням про працевлаштування. З 06.06.2016 року відповідачка переведена з посади сторожа на посаду вихователя. Оскільки виплатні відомості вже були надіслані банківській установі, переплата пенсії становить 1209,30грн., про яку [PERSON] було повідомлено. Однак відповідачка добровільно не погашає переплату. На підставі викладеного позивач просив стягнути з [PERSON] переплату в розмірі 1209,30грн. Представник позивача просила позовні вимоги задовольнити та не заперечувала проти прийняття заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилася з невідомих причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.\\ Суд вважає необхідним замінити позивача [PERSON] Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя на належного - Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області, виходячи з такого. За змістом ч.1 ст.52 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Наказом головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.01.2017 року №2 проведено реорганізацію територіальних органів Пенсійного фонду України в Донецькій області, в звязку з чим, [PERSON] Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі та Іллічівському районах м.Маріуполя реорганізовано шляхом злиття, внаслідок чого утворено Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області. Згідно із п.6 Порядку здійснення заходів повязаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади,затвердженого постановою КМУ №1074 від 20.10.2011 року, у разі злиття органів виконавчої влади, права та обовязки органів виконавчої влади переходять до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття. Таким чином, Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області є правонаступником всіх майнових прав та обовязків управлінь ПФУ в Орджонікідзевському та Іллічівському районах м.Маріуполя, а тому суд вважає необхідним замінити первинного позивача належним Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області. Судом встановлено, що на підставі особистої заяви [PERSON], з 04.03.2010 року їй було призначено пенсію за вислугу років як працівнику освіти. Згідно ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи яка дає право на цю пенсію. Відповідно до п.2.4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенії за вислугу років призначаються в разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи. Відповідачем було підписано памятку пенсіонера, в якій зазначено про відсутність на період отримання пенсії, права працювати на посадах які надають право на призначення пенсії за вислугу років. 15.06.2016 року [PERSON] звернулась до позивача із заявою-повідоленням про працевлаштування. Згідно копії трудової книжки [PERSON] з 06.06.2016 року переведена з посади сторожа на посаду вихователя. Переплата пенсії за період з 06.06.2016 року по 30.06.2016 року склала 1209,30грн. Позивачем направлялись листи з проханням здійснити добровільну сплату боргу, але вони повертались за закінченням терміну зберігання. Згідно ст.50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішення територіальних органів Пенсійного фонду або в судовому порядку. суду Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин справи, які мають значення для справи. Відповідачем не було надано суду жодних доказів, які б спростовували доводи позивача, у зв'язку з чим суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню та сума переплаченої пенсії підлягає примусовому стягненню на користь позивача.

Outcome: approved