Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» про зобовязання вчинити певні дії, що виникли із трудових відносин. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що з 10 червня 1996 року він працював у ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» на різних посадах у юридичному відділі, а саме: з 10.06.1996 року юрисконсультом 1 категорії, з 11.07.1997 року начальником бюро правового забезпечення діяльності підприємства, а згідно наказу № 4-л з 24 січня 2000 року до розірвання трудового договору 22.10.2014 року перебував на посаді начальника юридичного відділу підприємства. 22.10.2014 року позивач звільнився з роботи в порядку ч. 3 ст. 38 КЗпП України, у звязку з тим, що відповідач не виконує законодавство про працю та умови колективного та трудового договорів, і в той же день -22.10.2014 року відповідачем був виданий наказ № 89/ОПОП. Однак повний розрахунок з ним проведено не було. 25.10.2014 року позивач був змушений вдруге письмово звернутися до відповідача із заявою про проведення повного розрахунку при звільненні та усуненні суттєвих недоліків у трудовій книжці, які були допущенні відповідальною особою відповідача як під час ведення трудової книжки, так і при оформленні розірвання трудового договору. 10.11.2014 року йому була видана трудова книжка, під розпис, позивач був ознайомлений з наказом від 22.10.2014 року про його звільнення і з відповідним розпорядженням про розірвання трудового договору, а також було видане письмове повідомлення про належні йому виплати грошових сум при звільненні. Вказав, що у період його трудової діяльності відповідач не виплачував йому належним чином певні грошові суми заробітку та систематично порушував трудове законодавство і умови трудового договору. Просив суд: визнати дії ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» неправомірними; стягнути з ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» на його користь грошову суму боргу у розмірі 27\~000 грн.; стягнути з ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» судовий збір у дохід держави. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягаючи на їх задоволені з наведених у позові підстав. В подальшому відповідно до заяви позивач просив суд розглянути справу в його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, арбітражного керуючого, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що Наказом ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» №89/ОПОП [PERSON] звільнено з 22.10.2014 року із посади начальника юридичного відділу за ст.38 КЗпП України (а.с.6). 10.11.2014 року [PERSON] була видана трудова книжка, під розпис, він був ознайомлений також з наказом від 22.10.14 р. про звільнення і з відповідними розпорядженнями про розірвання трудового договору, також було видане письмове повідомлення про належні до виплати грошові суми при звільненні ( а.с.11,12,19,20). На підставі\~ст. 43 Конституції України\~гарантується кожному право на працю, яке включає до себе можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку добровільно дає згоду. Відповідно до\~ст. 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу\~\~він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2015 року у справі 904/4592/15 було порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» (49068, м. Дніпропетровськ, вул. Маяковського, 31, код. ЄДРПОУ 05393122), та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та введено процедуру розпорядження майном ПАТ « Дніпропетровський трубний завод» на сто пятнадцять календарних днів до 04.10.2015 року. Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого [PERSON] В судовому засіданні арбітражний керуючий [PERSON] зазначив, що він є розпорядником майна, а стороною по даній справі є ПАТ « Дніпропетровський трубний завод», а тому він не може представляти інтереси відповідача по даній категорії справ. Як зазначив в своїй позовній заяві та в судовому засіданні позивач, в період його трудової діяльності на різних посадах у юридичному відділі відповідач не виплачував йому належним чином певні грошові суми заробітку та систематично порушував трудове законодавство і умови трудового договору, а саме: у 2008, 2009 та 2010 роках у період, коли за позивачем зберігалося робоче місце і роботі неповним робочим тижнем, заробітна плата за період відпустки Відповідачем виплачувалася у розмірі лише 66 %; Відповідач систематично утримував із заробітної платі певні грошові суми в рахунок компенсації матеріальної шкоди за користування корпоративним мобільним зв'язком, без витребування будь-яких пояснень від позивача та видання відповідних наказів; Відповідач не робив доплату йому грошових сум за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника юридичного відділу і не видавав відповідних наказів про це; Відповідач не виплатив йому при звільненні грошову компенсацію за 4 дні відпустки, право на які у нього виникає кожного 10-го числа місяця; враховуючи фактичну видачу трудової книжки 10.11.14 року, у Відповідача виник обов'язок сплатити за ці дні середньомісячний заробіток; Відповідач не проводив індексацію заробітної плати у періоди та розмірах, передбачених чинним законодавством на протязі останніх років; Відповідач розрахунок днів відпустки у періоди праці неповним робочим тижнем проводилося у зменшеному розмірі (2 дні у місяць, а не 3, 5 дні, виходячи з терміну відпустки у 42 календарні дні на рік) у 2008-2010, 2012-2014 роках. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2015 року було задоволено клопотання позивача та витребувані від ПАТ « Дніпропетровський трубний завод» докази в підтвердження позовних вимог позивача, яка була отримана відповідачем, однак на даний час ухвала суду не виконана. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони й інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно зі \~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~Відповідно до ч. 1\~ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] працював у ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» на різних посадах з 10.06.1996 року по 22.10.2014 року, а тому беручи до уваги що відповідачем не спростовані твердження позивача щодо невиплати належним чином грошових сум заробітку в розмірі 27000 грн. та не надання ним суду витребуваних доказів по справі, а також знаходження в провадженні Ленінського районного суду цивільної справи за позовом [PERSON] до ПАТ « Дніпропетровський трубний завод» про внесення змін в трудову книжку, щодо причини звільнення та стягнення середньомісячного заробітку, інфляційний витрат та моральної шкоди, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача законні та підлягають задоволенню. Щодо заявлених позовних вимог позивача в частині визнання дій ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» неправомірними. Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Виходячи із вищевикладеного, оцінюючи докази в їх сукупності та враховуючи, що діючим законодавством не передбачено такого способу захисту як визнання дій неправомірними, тому суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги позивача задоволені, то із відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 270 грн. 00 коп.

Outcome: partial