Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробіткувідповідача щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму починаючи з 13.08.2019, посилаючись на те, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини, не надає жодних коштів, проте може їх надавати. Дитина сторін проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. 19.09.2019 стороною відповідача було подано відзив на позовну заяву зі змісту якого убачається, що відповідач взагалі заперечує стосунки з позивачем, вказує, що знає позивача виключно як колегу по роботі, так як тривалий час вони працюють на одному підприємстві, та між ними існують довготривалі неприязні стосунки. Позивач після народження дитини, без згоди відповідача, надала дитині прізвище відповідача, та самовільно записала його батьком. В той же час, відповідач одружений та має двох дітей, яких виховує спільно із дружиною. Таким чином зі змісту відзиву слідує, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав відсутності кровної спорідненості із [PERSON] , [INFO] , що можна було встановити шляхом проведення відповідної експертизи. На першому судовому засіданні представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, оскільки він не є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні сторона позивача погодилася на проведення відповідної експертизи. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07.10.2019 клопотання сторони відповідача було задоволено та призначено судову молекулярно - генетичну експертизу. Згідно висновку Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. В подальшому, в судовому засіданні представник відповідача також в обґрунтування заперечень щодо позовних вимог посилався на те, що за час проведення експертизи відбулися суттєві зміни в матеріальному становищі відповідача, оскільки він звільнився з роботи та перебуває на обліку в центрі зайнятості, його дружина дізнавшись про те, що він є батьком дитини позивача, звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх спільних дітей, а на утриманні відповідача перебуває його хвора мати-пенсіонер [PERSON] . Представник відповідача під час надання пояснень вказував на те, що відповідач дійсно звертався до відповідного органу із заявою про визнання ним свого батьківства, однак цю обставину не поширював, в силу свого перебування у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою. Наявність у нього сумнівів щодо свого біологічного батьківства, зумовлено поведінкою самого позивача. Підсумовуючи наведене, з урахуванням того, що відповідач має статус безробітного, з нього стягуються аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки його доходу та на його утриманні перебуває непрацездатна мати, представник відповідача визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/6 частки доходу відповідача. Заслухавши пояснення учасників провадження, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи убачається, що [INFO] народився [PERSON] , який проживає разом із позивачем та знаходиться на його утриманні. Батьком малолітнього [PERSON] записано відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 23.10.2013. Враховуючи обставини, які викладені у відзиві на позовну заяву, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07.10.2019 призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання чи є відповідач батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи №103-396-2019 від 20.01.2020 (а.с.53-56) вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. Дитина сторін проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Будучи батьком малолітнього [PERSON] , відповідач коштів на його утримання не надає, хоча зобов`язаний це робити. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 31.08.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області, [INFO] [PERSON] одружився з [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Від зареєстрованого шлюбу у них народилося двоє дітей - донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження фактичного проживання осіб, складеного 16.09.2019 депутатом Баришівської селищної ради Прокопчук Л.О. , за адресою: [ADDRESS] , будинок належить [PERSON] , за ним значаться і особові рахунки. За вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] , 1951 р.н., [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 2010 р.н., [PERSON] , 2015 р.н. Відповідач [PERSON] не зареєстрований за вказаною адресою, проте проживає разом з дружиною та дітьми. Зі слів [PERSON] , діти перебувають на утриманні батька [PERSON] , даний факт також підтверджують сусіди. На підставі судового наказу Броварського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2020 з відповідача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.03.2020 до [INFO] . З трудової книжки відповідача [PERSON] (а.с.80) убачається, що 31.03.2020 його було звільнено за угодою сторін відповідно до наказу №491к від 31.03.2020. Згідно довідки Баришівської районної філії Київського обласного центру зайнятості від 17.04.2020 відповідач [PERSON] станом на 10.04.2020 зареєстрований в центрі зайнятості як безробітний. З пенсійного посвідчення № [NUMBER] , серія [NUMBER] , виданого Пенсійним фондом України [PERSON] (матері відповідача), вбачається, що вона є пенсіонером та отримує пенсію за віком з 03.10.2018, довічно (а.с.85). За посиланнями відповідача мати перебуває на його утриманні з 30.03.2020. За змістом ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст.183 СК України визначено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що дитина проживає разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік та стан здоров`я дитини, суд вважає за можливе визначити стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробіткувідповідача щомісячно. Суд критично ставиться до наданих відповідачем доказів, оскільки вони мають суперечливий характер, адже обставини, які вони підтверджують, безпосередньо пов`язані з особою відповідача, від якого фактично залежить їх настання чи не настання, і які сталися майже в один і той самий період часу, що може свідчить про небажання відповідача належним чином утримувати дитину, яка народилася від стосунків з позивачем, які відповідач взагалі заперечував. Так, згідно записів у трудовій книжці відповідача було звільнено 31.03.2020 за угодою сторін відповідно до ч.1 ст. 36 КзПП. Щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання його дітей від зареєстрованого шлюбу, суд зазначає, що шлюб відповідача з його дружиною не розірвано, відомостей про те, що судовий наказ було пред`явлено до виконання матеріали справи не містять, наявність самого лише судового наказу про стягнення аліментів не є достатньою підставою вважати, що відповідач несе тягар зі сплати аліментів, тим більше з огляду на акт обстеження місця проживання, який свідчить, що відповідач проживає разом з дружиною та дітьми. Зі змісту самого судового наказу убачається, що заявник-дружина відповідача звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу 04.03.2020. Як зазначено у пенсійному посвідченні матері відповідача - [PERSON] , його було видано 03.10.2018, тобто з того часу вона є пенсіонером та отримує пенсію за віком. Доказів того, що матір відповідача перебуває на його утриманні та чому вона стала перебувати на його утриманні саме під час розгляду вказаної справи відповідачем не надано. Відомостей про розмір матеріального забезпечення матері відповідача, матеріали справи не містять. Крім того, призначення аліментів в меншому розмірі призведе до обмеження прав малолітнього [PERSON] на утримання, в порівнянні з іншими дітьми відповідача, оскільки розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а задоволення позовних вимог не призведе до порушення ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved