Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради за №781 від 27.07.2012 року надано дозвіл [PERSON] на розміщення зовнішньої реклами та зобовязано укласти договір про надання місць для розміщення зовнішньої реклами. На підставі дозволів №№1793/1-1793/4 від 27.07.2012 року між виконавчим комітетом Миколаївської міської ради та відповідачем був укладений договір №1793 про надання місць для розміщення зовнішньої реклами. Відповідача зобовязано здійснювати оплату за розміщення зовнішньої реклами згідно з рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 04.10.2011 №1015 «Про затвердження Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Миколаєві». Внаслідок порушення договірних зобовязань за договором № 1793 від 27.07.2012 року у відповідача виникла заборгованість з внесення плати за тимчасове користування місцем розміщення зовнішньої реклами в розмірі 12390,25 грн. в період з жовтня 2012 року по листопад 2013 року. У звязку з наведеним просить стягнути з [PERSON] на користь виконавчого комітету Миколаївської міської ради заборгованість з внесення плати за тимчасове користування місцями розміщення спеціальної рекламної конструкції зовнішньої реклами, що перебувають у комунальній власності в сумі 12390,25 грн. та стягнути судові витрати. Представник позивача в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 27.07.2012 року № 781 вирішено надати дозвіл на розміщення зовнішньої реклами строком на 3 роки Фізичній особі-підприємцю [PERSON] у вигляді рекламних засобів типу «бек-лайт» розміром 4.0 х 3.0 м за адресами: вул. Пушкінська, 38-40, вул. Чигрина, 44, вул. Генерала Карпенка, 41, у вигляді рекламного засобу розміром 6.0 х 3.0 м за адресою: вул. Лазурна, напроти с/м «Таврія-В» (двосторонній). На підставі вищевказаного рішення видано дозвіл № 1793/1, № 1793/3, № 1793/4 від 27.07.2012 року на розміщення зовнішньої реклами. 27.07.2012 року між виконавчим комітетом Миколаївської міської ради та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір № 1793 про надання місць для розміщення зовнішньої реклами, відповідно до умов якого на підставі дозволів № 1793/1 - №1793/4 від 27.07.2012 року, наданих згідно з рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 27.07.2012 року № 781, Виконком надає розповсюджувачу реклами у тимчасове користування місця, що перебувають у комунальній власності, для розміщення зовнішньої реклами у вигляді рекламних засобів типу «бек-лайт» розміром 4.0 х 3.0 м за адресами: вул. Пушкінська, 38-40, вул. Чигрина, 44, вул. Генерала Карпенка, 41, у вигляді двостороннього рекламного засобу розміром 6.0 х 3.0 м за адресою: вул. Лазурна, напроти с/м «Таврія-В», а розповсюджувач реклами здійснює оплату за місця, що перебувають у комунальній власності, для розміщення зовнішньої реклами згідно з Правилами розміщення зовнішньої реклами. Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 22.11.2013 року № 1116 скасовано дозволи від 27.07.2012 року № 1793/1 - № 1793/4, видані ФОП [PERSON], на розміщення зовнішньої реклами у вигляді рекламних засобів розміром 6.0 х 3.0 м (1 шт.), розміром 4.0 х 3.0 м (3 шт.), про що на адресу ФОП [PERSON] було направлено відповідний лист від 26.11.2013 року. Згідно з рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 04.10.2011 року № 1015 затверджено Правила розміщення зовнішньої реклами в м. Миколаєві, якими зобовязано відповідача здійснювати оплату за розміщення зовнішньої реклами. Відповідачем [PERSON] умови договору № 1793 про надання місць для розміщення зовнішньої реклами від 27.07.2012 року виконуються не належним чином, у звязку з чим виникла заборгованість по платі за встановлення пріоритету на місце розташування рекламних засобів, та платі за місця розташування рекламних засобів станом на 25.05.2016 року в розмірі 12390,25 грн. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 11.10.2016 року виконавчому комітету Миколаївської міської ради відмовлено у прийнятті позовної заяви, оскільки припинено діяльність субєкта господарювання, а саме припинено діяльність юридичної особи [PERSON] Відповідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 16 ЗУ «Про рекламу» передбачено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір. Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості підлягають задоволенню. Відповідно до п.2 ч.3 ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користі якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved