Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення до квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначено, що в 1999 році спірна квартира була приватизована на трьох членів сім'ї, а саме: на позивача [PERSON] та відповідачів по справі - [PERSON] та [PERSON] і на даний час належить цим трьом особам на праві власності. У 1999 році позивач та відповідач [PERSON] припинили шлюбні відносини. На даний час [PERSON] оспорює право власності позивача на квартиру і чинить йому перепони у користуванні квартирою, не впускає позивача до квартири та змінила замки на вхідних дверях. З цього приводу позивач звертався до органів внутрішніх справ. В добровільному порядку відповідач [PERSON] не бажає вирішити питання щодо визначення порядку користування квартирою, яка є спільною сумісною власністю сторін. Позивач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не з'явилися. про час та місце розгляду справи повідомлялися судом, причини неявки не повідомили. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 09 березня 1999 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. При цьому, право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В даному випадку доказуванню підлягає наявність реальних перешкод з боку відповідачів у користуванні позивачем спірною квартирою та наявність підстав вважати, що позивачу з боку відповідачів чиняться перешкоди у вселенні в дану квартиру. В якості доказів наявності вказаних вище перешкод позивач надав суду свою заяву на адресу начальника ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 27 грудня 2013 року та лист начальника Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області на заяву позивача від 10 січня 2014 року. Проте вказані документи самі по собі не засвідчують факту наявності перешкод з боку відповідачів в реалізації позивачем права співвласника на квартиру [ADDRESS]. Інших доказів на підтвердження доводів позивача суду не надано. У попередньому судовому засіданні позивачу судом задавалося питання про залучення свідків по справі та подання додаткових доказів, проте своїм правом позивач не скористався. Окрім того, позивачем не зазначено чим саме відповідач [PERSON] порушив його права співвласника. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у зв'язку із недоведеністю позивачем своїх позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed