Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Перечинської міської ради Перечинського району про визнання за нею права власності в порядку спадкування на житловий будинок. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON], а [INFO] померла її мати - [PERSON], які проживали в [ADDRESS]. Ні батько, ні мати заповіту не залишили. Вона прийняла спадщину за ними так як на час їх смерті постійно проживала і на даний час проживає у вказаному будинку. Її брати та сестри не прийняли спадщину за батьком, так як не вступили в управління та володіння спадковим майном, у шестимісячний строк не подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Для оформлення спадщини за батьками та отримання свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок вона звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено в оформленні такої за відсутністю достатніх правовстановлюючих документів на будинок батьків. Тому просить задовольнити позов та визнати за нею право власності на будинку в порядку спадкування за законом. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечила проти задоволення позовних вимог. Допитані в судовому засіданні в якості свідків брати та сестри позивачки - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], позов підтримали та не заперечили проти визнання за позивачкою [PERSON] права власності на будинок [ADDRESS] Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконкомом Перечинської районної Ради депутатів трудящих Закарпатської області 28 квітня 1992 року; [INFO] померла мати позивачки - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 06 квітня 2006 року (а. с. 18-19). Також встановлено, що згідно довідок № 47 від 13 січня 2014 року та № 387 від 03 березня 2014 року, виданих Перечинською міською радою Закарпатської області, на час смерті батька - [PERSON], який помер [INFO] та матері - [PERSON], яка померла [INFO], позивачка [PERSON] була дійсно зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Разом з цим, як вбачається з повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори № 5/01-16 від 13 березня 2014 року, позивачці [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки свідоцтво про право власності не було зареєстровано у встановленому законодавством порядку та відповідно, право власності на житловий будинок у [PERSON] не виникло. Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] був батьком, а [PERSON], яка померла [INFO] - матір'ю позивачки [PERSON], така є спадкоємцем за законом та може прийняти за ними спадщину на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Отже враховуючи те, що позивачка протягом встановленого законом строку прийняла спадщину, однак у неї існують перешкоди в оформленні права на спадщину у нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved