Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, вказуючи, що 06 травня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 107. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає, вона змушена звертатися з позовом до суду. Тривалий час сторони сімейних та подружніх стосунків не підтримують В судове засідання позивачка не з'явилась, скерувала до суду заяву в якій просила справу розглядати в її відсутність, свої позовні підтримала та просила суд шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з останнього на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку до досягнення дитини повноліття, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач до судового засідання не з'явився, скерував до суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги визнав проти розірвання шлюбу не заперечував. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що 06 травня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 107. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Тривалий час сторони сімейних та подружніх стосунків не підтримують. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Стаття 112 Сімейного кодексу України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, подальше збереження сім'ї неможливе, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього. Добровільно відповідач допомогу на утримання дитини не надає. Тому позовна вимога про стягнення аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку на утримання дитини до його повноліття також підлягає задоволенню. Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити - [PERSON].

Outcome: approved