Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивує тим що між позивачем та відповідачем було укладено договори позики. 13.12.2016 приватний нотаріус КМНО Гончар Т.В. видала виконавчий напис про стягнення боргу за договором позики. Позивач вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість є безспірною. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09.07.2018 відкрито провадження у справі. Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, а саме просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 13.12.2016 номер за реєстром 754 (виконавче провадження ВП 55268753, Оболонський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ м. Києва, яким приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гончар Т.В. пропонує стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1918998,27 грн. на підставі договору позики грошових коштів від 26.12.2011 та 1700,00 грн. витрат, пов'язаних з виконавчим написом нотаріуса, а всього 1920698,27 грн., який оскаржується боржником у судовому порядку. Свої вимоги мотивує тим, що державний виконавець вживає активних заходів до того, щоб незаконно стягнути з позивача явно завищену суму боргу за виконавчим написом, який не відповідає вимогам закону, який пред'явлено до виконання з пропущенням встановленого строку, без урахування сум, які були ним сплачені, з урахуванням безпідставно нарахованих поза межами строку позовної давності штрафних санкцій. Так, 25.10.2018 проведено опис, належної позивачу квартири [ADDRESS]. До цього винесено постанови про арешт всього майна, у тому числі вказаної квартири. Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що немає підстав вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у зв'язку з чим заява не підлягає задоволенню. З викладеного,

Outcome: dismissed