Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із названим позовом, у якому зазначив, що відповідно до укладеного договору №ABHECC9G2Q0011 від 12.05.2011 року [PERSON] 12.05.2011 року отримав кредит у розмірі 10 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду нате, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка»), тарифами складає між ним та Банком кредитно - заставний договір. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору станом на 18.02.2014 року він має заборгованість - 37 626,93 грн., яка складається з наступного: - 5 572,76 грн. - заборгованість за кредитом; - 6,45 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3600 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 26 179,77 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штрафні санкції (фіксована частина); - 1767,95 грн. - штраф (процентна складова). Просив суд стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 37 626,93 грн. та судові витрати у розмірі 376,27 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив суд його задовільнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належними чином, відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 12.05.2011 року між [PERSON] та ПАТ «Акцент - Банк», було укладено Договір №ABHECC9G2Q0011, за умовами якого [PERSON] 12.05.2011 року отримав кредит у розмірі 10 000 грн. на строк 36 місяців з 12.02.2011 року по 11.05.2014 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичними особами «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У зв'язку з порушенням відповідачем своїх зобов'язань за договором позивач вважає, що станом на 18.02.2014 року позичальник має заборгованість - 37 626,93 грн., яка складається з наступного: - 5 572,76 грн. - заборгованість за кредитом; - 6,45 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3600 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 26 179,77 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штрафні санкції (фіксована частина); - 1767,95 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач не оспорив розмір заборгованості за кредитним договором, можливість чого суд йому забезпечував, а тому суд приходить до висновку, що відповідач погодився із розміром заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій само кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 549 - 551 ЦК України, позивач має право на стягнення пені за порушення боржником зобов'язання. Згідно розрахунку, наданого позивачем пеня нарахована за весь період порушення виконання зобов'язань за договором за період з 12.05.2011 року по 18.02.2014 року у розмірі 37 626,93 грн. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність строком в один рік, яка підлягає застосуванню судом незалежно від клопотання сторін. Позивач зазначає, що заборгованість виникла станом на 18.02.2014 року, а тому і пеня має бути стягнута з 18.02.2013 року. Згідно наданої представником позивача розрахунку заборгованості за договором №ABHECC9G2Q0011 [PERSON], розмір пені за період з 19.02.2013 року по 18.02.2014 року складає 22 977,37 грн. Оскільки договором передбачено сплати комісії за обслуговування кредиту, то заборгованість з її сплати має бути стягнута. Вимога про стягнення з відповідача штрафів задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати у разі порушення боржником зобов'язання, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов'язання. Позивач просить стягнути штраф (фіксовану частину) і штраф (процентну складову), тоді як такі штрафи ні законом, ні договором не передбачені. На обґрунтування вимоги про стягнення штрафу позивач не надав до позовної заяви розрахунку заявленого до стягнення штрафу. В позовній заяві відсутнє посилання за яке конкретне порушення яких саме умов договору банком було нарахований вказаний штраф. Незрозуміло, виходячи з яких чинників нарахований штраф. У позовній заяві не зазначено коли нараховано штраф, а в судовому засіданні представник пояснив, що штраф було нараховано при подачі позовної заяви до суду. Позивач не зазначив з якого часу у нього виникає право на нарахування штрафу. У судовому засіданні представник позивача пояснив, що штраф стягується на підставі п.5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка». «Стандарт»). Відповідно п.5.3 Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором більш, ніж на 30 днів позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500 + 5% від суми заборгованості. Як зазначено ст.549 ЦК України не передбачає стягнення штрафу у твердій грошовій суми, як це зроблено банком (500 гривень). А згідно наданого банком розрахунку відповідач не сплачує кредит з вересня 2012 року, і за порушення виконання зобов'язань банк нараховує пеню. За вказаних обставин у банку виникло право на нарахування штрафу у вересні 2012 року. Згідно зі статтями 256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з положеннями статті 253 ЦК України перебіг строку позовної давності починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За викладених обставин право банку на отримання платежів за кредитом порушувалося з вересня 2012 року, а відповідно з цього часу і починається перебіг строку позовної давності. Таким чином, крім того, що банком не доведено підстав для стягнення штрафу, банк пропустив строк позовної давності, встановлений п.1 ч.2 ст.258 ЦК України. У позовній заяві не обґрунтовано чи нараховані пеня та штраф за різні порушення чи за одні і ті ж, а відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. У відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, які складаються із судового збору, пропорційному сумі стягнення.

Outcome: dismissed