Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою у якій просить визнати за ним право власності на самочинно збудований гараж №1740 [ADDRESS] . У позові посилається на те, що Рішенням Карлівської міської ради від 16.07.2008 позивачу було погоджено акт вибору земельної ділянки площею 0,0045 га під будівництво індивідуального гаража в [ADDRESS] , а також дали дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Рішенням Карлівської міської ради від 11.11.2008 позивачу було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що передається у власність, площею 0,0045 га, для індивідуального гаражного будівництва в [ADDRESS] , передано позивачу земельну ділянку. Право власності на земельну ділянку посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку ПЛ №199712, який виданий 17.09.2009. Рішенням ВК Карлівської міськрад від 26.03.2019, гаражу, який належить [PERSON] , присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . З метою досудового врегулювання спору щодо отримання дозволу на будівництво індивідуального гаражу [ADDRESS] [NUMBER] [ADDRESS] та введення його в експлуатацію, позивач звернувся до відділу містобудування та архітектури апарату Карлівської міської ради з заявою, але листом від 17.05.2019 йому було відмовлено. Також до відділу містобудування та архітектури апарату Карлівської міської ради було подано позивачем Повідомлення про початок виконання будівельних робіт, але отримав відмову з роз`ясненням про право звернення до суду. Позивача, постановою у справі про адміністративне правопорушення від 24.05.2019, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.96 КУпАП за будівництво гаражу №1740 [ADDRESS] , без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт до об`єктів будівництва. Станом на 19.04.2019 було виготовлено технічний паспорт на гараж №1740. Листом ПП «Полтавське БТІ «Інвентаризатор» від 09.07.2019 повідомлено про відсутність реєстрації права власності на гараж. Відсутність реєстрації права власності також вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. 25.04.2019 ПП «Полтавське БТІ «Інвентаризатор» надав звіт про проведення технічного обстеження гаражу, відповідно до якого встановлено його надійне та безпечне використання. В судове засідання позивач не з`явився, але мається заява у якій підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов, справу просив розглянути без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надійшла заява, відповідно до якої просили розглядати справу без уповноваженого представника, покладаються на розсуд суду. Дослідивши надані докази, суду приходить до висновку про можливість задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Стаття 16 ЦК України визначає як один зі способів захисту судом цивільного права та інтересу - визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Рішенням Карлівської міської ради від 16.07.2008 позивачу було погоджено акт вибору земельної ділянки площею 0,0045 га під будівництво індивідуального гаража в [ADDRESS] , а також дали дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, подати на розгляд сесії міської ради проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, заборонено [PERSON] займати земельну ділянку до оформлення її вилучення у встановленому порядку (а.с.7). Рішенням Карлівської міської ради від 11.11.2008 позивачу було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що передається у власність, площею 0,0045 га, для індивідуального гаражного будівництва в [ADDRESS] , передано позивачу земельну ділянку (а.с.8). У матеріалах справи мається Викопіювання з генплану м.Карлівки для будівництва індивідуального гаража [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.9). Право власності позивача на земельну ділянку площею 0,0045 га в [ADDRESS] , підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку ПЛ №199712, який виданий 17.09.2009 (а.с.10) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.12). Рішенням ВК Карлівської міськрад від 26.03.2019 , гаражу № [NUMBER] , який належить [PERSON] , присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] (а.с.13). Відсутність реєстрації права власності на гараж вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.29), з листа ПП «Полтавське БТІ «Інвентаризатор» (а.с.28). Згідно Звіту №804-96 ПП «Полтавське БТІ «Інвентаризатор» про проведення технічного обстеження гаражу літ. «Г» в [ADDRESS] , встановлено його надійне та безпечне використання (а.с.30-31). Станом на 19.04.2019 було виготовлено технічний паспорт на гараж № [NUMBER] в [ADDRESS] , що збудований у 2014 році (а.с.25-27). Постановою у справі про адміністративне правопорушення від 24.05.2019, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.96 КУпАП за будівництво гаражу №1740 [ADDRESS] , без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт до об`єктів будівництва (а.с.23), за що позивачем сплачено штраф ( а.с.24). На звернення позивача, Листом відділу містобудування та архітектури апарату Карлівської міської ради від 24.05.2019, було повідомлено про можливість прийняття в експлуатацію самочинно збудованого гаража, лише після визнання права власності в судовому порядку (а.с.22). Частиною 1 ст.375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до 5 частини вказаної статті, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Оскільки, позивач є власником земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво гаража, та яка виділена йому для індивідуального гаражного будівництва, суд вважає необхідним застосувати ст.376 ЦК України. Враховуючи, викладене, суд вважає, за можливе, задовольнивши позов, визнати за позивачем право власності на самочинно збудований гараж №1740 [ADDRESS] .

Outcome: approved