Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання права на земельну частку (пай). Свій позов мотивує тим, що вона з 1983 року по 1989 рік працювала в колгоспі імені Кірова, що в селі Звиняче Горохівського району Волинської області. У 1990 році була направлена даним господарством на навчання в Рівненський радгосп-технікум, який закінчила у 1992 році. З 1994 року по 1998 рік знову працювала колгоспі імені Кірова, що в селі Звиняче Горохівського району Волинської області, який в подальшому було реорганізовано в селянську спілку «Звиняче» та була членом цього підприємства. З членів даного сільськогосподарського підприємства позивач не виходила. У 1997 році на час видачі Державного акта про право колективної власності на землю сертифікат на право на земельну частку (пай) та проведення розпаювання земель сільськогосподарського підприємства [PERSON] помилково не була включена в списки осіб, які згодом додавались до Державного акту на право колективної власності на землю, хоча вона залишалася членом вищевказаного сільськогосподарського підприємства. Враховуючи наведене просить її позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити, а справу слухати у його відсутність. Представник відповідача - Горохівської районної державної адміністрації -до суду не з'явився, однак в поданій до суду заяві просить справу розглядати у їхній відсутності, позовні вимоги визнають повністю, жодних заперечень немає. Представник відповідача - Звиняченської сільської ради Горохівського району - до суду не з'явився, однак в поданій до суду заяві просить справу розглядати у їхній відсутності, позовні вимоги визнають повністю, жодних заперечень немає. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.3 ст.152 Земельного кодексу України, захист прав громадян здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до ст.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. З свідоцтва про одруження вбачається, що позивач 24 липня 1999 року уклала шлюб з [PERSON] і змінила своє дівоче прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Архівними довідками трудового архіву Горохівського району №П-29/549 від 03 жовтня 2008 року та №К2-/14 від 08 грудня 2008 року стверджується, що позивач в період з 1989 по 1990 рік та з 1994 року по 1998 рік була членом селянської спілки «Звиняче» Горохівського району та має встановлену кількість відпрацьованих людиноднів. Довідкою Звиняченської сільської ради №208 від 23 лютого 2016 року стверджується, що [PERSON] не видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) і вона дійсно не була включена в загальний список для одержання сертифіката на земельну частку (пай) реорганізованого КСП «Звиняче», який був затверджений 22 квітня 1997 року. З довідки Звиняченської сільської ради №227 від 02 березня 2016 року вбачається, що [PERSON] перебувала в членах СС «Звиняче», однак помилково не була включена в загальний список для одержання сертифіката на земельну частку (пай). Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Викопіювання із плану суміжних землекористувачів Звиняченської сільської ради стверджується, що Звиняченська сільська рада пропонує позивачу земельну ділянку [NUMBER] площею 1,52 га, яка знаходиться на території даної сільської ради за межами населеного пункту. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток(паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку(пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку(пай). Отже, судом встановлено, що на час проведення розпаювання земель колгоспу імені Кірова, згодом реорганізованого в СС «Звиняче» та КСП «Звиняче» Горохівського району села Звиняче Горохівського району Волинської області, [PERSON] була членом цього господарства, а тому має право на виділення земельної частки (паю). З огляду на це суд позов задовольняє.

Outcome: approved