Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просить визнати місце проживання доньки [PERSON], [INFO], разом з ним за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Веселе, вул. Комсомольська, 2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проживав з відповідачкою [PERSON] однією сімєю за вищевказаною адресою з 2005 року, має з нею спільних дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 13 січня 2014 року зареєстрував шлюб з відповідачкою, але сімейне життя не склалося, через що [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу та пішла з сімї, забравши з собою сина та залишивши дочку з ним та його батьками. Донька з народження зареєстрована за адресою: [INFO], будинок належить його батькам та має всі зручності. Дитина відвідує 2 клас Веселівської ЗОШ. Позивач зазначає, що на теперішній час відповідач не приймає участі у вихованні дочки, не цікавиться її розвитком та життям. Відповідач [PERSON], не погоджуючись з зазначеним позовом, звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON], в якому просила визначити місце проживання доньки [PERSON], [INFO], разом з нею за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач за зустрічним позовом зазначала, що має з [PERSON] спільну доньку [PERSON], [INFO]. На час народження дочки [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі та мав вже сина [PERSON], [INFO]. З січня по серпень 2008 року позивач утримувався в СІЗО. До 2010 року вона разом з дочкою проживала за адресою: [INFO], дочка відвідувала ясла-садок, перебувала на обліку у дитячій поліклініці цього району. [PERSON] у цей час не приймав участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини. У 2010 році вона з дочкою повернулася до позивача та стала проживати у будинку його батьків, дитина 01 вересня 2013 року пішла у Веселівську ЗОШ. Відповідач зазначає, що з 2010 року по жовтень 2014 року вона самостійно приводила та забирала дитину зі школи, займалася її вихованням та розвитком, відвідувала батьківські збори, спілкувалася з класним керівником. 12 березня 2012 року у них народився син [PERSON], вихованням та розвитком якого також займалася вона. 23 листопада 2013 року вся сімя потрапила в ДТП, відносно [PERSON] було порушено кримінальне провадження. 13 січня 2014 року між ними було зареєстровано шлюб, позивач визнав своє батьківство щодо обох дітей, ними було отримано нові свідоцтва про народження. До цього часу вона була матірю-одиначкою. Проте, сімейне життя з [PERSON] не склалося, він постійно вчиняв сварки та погрожував її життю, через що вона забрала дітей та переїхала до своїх батьків, влаштувала дочку до Харківської спеціалізованої школи. Але [PERSON] в перший же день забрав дитину зі школи, з цього часу перешкоджає її спілкуванню з дочкою, погрожує фізичною розправою, категорично відмовляється привезти дитину до рідного брата. Дівчинка систематично пропускає шкільні заняття, часто хворіє, втратила розуміння та повагу до матері, не спілкується з родичами, рідним братом, що обумовлено негативним впливом батька. Відповідач вважає, що дитина має проживати з нею, для чого створені всі необхідні умови. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги за первісним позовом у повному обсязі, проти зустрічних позовних вимог заперечував, та зазначив, що в листопаді 2014 року [PERSON] забрала двох дітей та переїхала проживати до своїх батьків в м. Харків, проте донька виявила бажання проживати разом з ним, у звязку з чим, він забрав її проживати до себе. Дочка не бажає проживати з матірю, більш прихильна до нього, ніж до матері. Позивач пояснив, що він є приватним підприємцем, має стабільний дохід та можливість займатися вихованням та розвитком дитини, організовувати її дозвілля. При цьому позивач зазначив, що не перешкоджає спілкуванню дитини з матірю та братом, але відповідач не бажає такого спілкування. Відповідач за первісним позовом [PERSON] у судовому засіданні вимоги за первісним позовом не визнала, зустрічний позов просила задовольнити, при цьому пояснила, що дочка перебуває під негативним впливом батька, який перешкоджає їх спілкуванню. Аміна навчається у Веселівській ЗОШ, а тому вона не має можливості часто приїжджати до школи, де навчається дочка, оскільки ні з ким залишити молодшу дитину, але вона цікавиться успіхами у навчанні дочки у телефонному режимі. [PERSON] вважає, що дитина залякана батьком, тому боїться спілкуватися з нею. Вона же працює, має стабільний дохід, забезпечена житлом та змозі забезпечити донці необхідні умови для проживання та розвитку. Крім того, відповідач зазначає, що згідно з принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблею ООН\~20 листопада 1959 року, малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю.\~ Представник третьої особи Харківської районної державної адміністрації Харківської області [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні пояснила, що малолітня [PERSON] має більш тісний емоційний звязок з батьком ніж з матірю, але до матері відноситься позитивно. За результатами бесіди з батьками, враховуючи думку дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначення проживання малолітньої дитини разом з батьком. Представник третьої особи Служб у справах дітей Московського району Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи, показання свідків, дослідивши надані докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що вони мають спільну дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 351101. 13 січня 2014 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 221030. Позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], але фактично проживає за адресою:[INFO]. Відповідачка зареєстрована за адресою: [INFO], але сім'я проживала в будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Веселе, вул. Комсомольська, 2. Судом також встановлено, що сторони не проживають однією сімєю з листопада 2014 року, дитина [PERSON] проживає з батьком [PERSON] за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Веселе, вул. Комсомольська, 2, мати дитини [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. Відповідно до ч.1\~ст. 141 Сімейного Кодексу України\~мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до\~ст. 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Статтею 155 СК України\~передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до принципів 4,7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків. Разом з тим, сторони не можуть дійти згоди щодо місця проживання малолітньої [PERSON] Згідно до ч.1\~ст. 161 СК України\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов від 21 січня 2015 року, при обстеженні житлового будинку № 2 по вул. Комосомольській в с. Веселе Харківського району та області, встановлено, що житловий будинок у рівних частках належить батькам позивача [PERSON] та [PERSON], має загальну площу 66,7 кв.м., забезпечений електропостачанням та газопостачанням, автономним водопостачанням та водовідведенням, має санвузол. Дитина [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON], дитині надані умови для проживання. [PERSON] з 14 квітня 2005 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи- підприємця серії В00 № 935337. Згідно акту обстеження умов проживання відповідача [PERSON], остання разом з батьками [PERSON], [PERSON] та малолітнім сином [PERSON] проживає в ізольованій неприватизованій квартирі за адресою: [ADDRESS]. Санітарно-гігієнічний стан житла задовільний. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: окрема кімната, окреме спальне місце, письмовий стіл, шафа для одягу, компютер, тобто всі належні для виховання та розвитку дитини умови. За довідкою Закладу охорони здоровя «Харківська міська дитяча поліклініка № 13» від 04 квітня 2015 року, дитина [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в поліклініці з народження по теперішній час. Відповідно до довідки Веселівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступеню від 20 січня 2015 року, [PERSON] навчається у 2-му класі Веселівської ЗОШ. Згідно характеристики [PERSON], наданої директором школи та класним керівником Веселівської ЗОШ, дитина навчається у вказаному навчальному закладі з першого класу, є розумною, здібною ученицею з добро розвинутою памяттю, логічним та художнім мисленням. На уроках завжди уважна, домашні завдання виконує регулярно, добросовісно, має здібності до вивчення предметів як гуманітарного так і природничо-математичного циклу. Дитина бере участь у шкільних та районних конкурсах з різних предметів, засвоює шкільний курс на високому рівні. Згідно висновку практичного психолога Веселівської [PERSON] ступенів [PERSON], за результатами психодіагностичного обстеження із застосуванням методик, які пройшли відповідну апробацію та дозволені для роботи з дітьми молодшого шкільного віку, батько є значимим для дитини [PERSON], дитина на даний момент має більш тісний емоційний звязок батьком ніж з матірю, але до матері дитина ставиться позитивно, дівчинка не приймає факту розлучення батьків і бажає возєднання сімї. З результатів тесту з методики «[PERSON] дерева», зроблено висновок про авторитет батька, позитивне і тепле відношення до дівчинки. Дитина почувається комфортно у родині, в якій проживає, не відчуває негативних емоцій стосовно усіх членів сімї, здебільшого демонструє нейтральні емоції під час спілкування про маму, проте прослідковується бажання підтримувати з нею стосунки, отримувати турботу й допомогу. У висновку також зазначено, що в ході бесіди з класним керівником зясовано,що протягом навчання [PERSON] у першому класі мати брала активну участь у шкільному житті дочки, приділяла належну увагу вихованню та всебічному розвитку дитини, майже завжди приводила дитину до школи, забирала після занять, постійно цікавилась успіхами дочки, відвідувала батьківські збори, класні свята. Але у другому семестрі поточного навчального року мати дуже рідко приходила до школи, цікавилась навчанням дочки в основному у телефонному режимі. Згідно до висновку Харківської районної державної адміністрації № 01-15/1210, доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] з батьком [PERSON] Крім того, у судовому засіданні в якості свідків була допитана малолітня [PERSON], яка пояснила, що вона проживає з батьком в с. Веселе, з ними також проживають її дід та бабуся. Вона має окрему кімнату, батько приділяє їй багато уваги, проводить з нею свій вільний час, кожні вихідні вони разом. В с. Веселе вона навчається у школі, відвідує гурток, має багато друзів, їй подобається жити та навчатися в с. Веселе. [PERSON] зазначає, що вона бажає залишитись з батьком,оскільки їй з ним краще ніж з матірю. Вона ображена на матір, оскільки вона не відвідує її, не приїжджала на день народження та Новий рік, не приходить до школи, дуже рідко телефонує, та не відповідає на її телефонні дзвінки. Коли вона проживала разом з матірю в м. Харкові, остання її сварила, ображала, застосовувала фізичну силу, зовсім не приділяла уваги. В м. Харкові вони проживали в квартирі з бабусею, дідом та її дядьком, вона не мала окремої кімнати, а проживала в одній кімнаті матірю та братом. Крім того, у Харкові у неї немає друзів та знайомих, в школу в м. Харкові вона відвідала лише один раз, а потім її забрав батько. Таким чином, судом встановлено, що на час розгляду справи [PERSON] проживає разом із батьком, відвідує Веселянську ЗОШ за місцем проживання,батько сприяє всебічному розвитку здібностей [PERSON], піклується про її фізичний та духовний розвиток, забезпечує дитині всебічно розвиваюче дозвілля, має належні житлово-побутові умови для виховання та розвитку дитини. Доводи відповідача, що позивач не приділяє належної уваги навчанню дитини, оскільки остання не відвідує школи, суд до уваги не приймає, оскільки, як вбачається з довідки від 16 березня 2015 року за результатами контролю відвідування навчальних занять ученицею 2 класу Веселівської [PERSON] ступенів [PERSON], остання декілька днів не відвідувала школу через хворобу та інші поважні причини. Разом з тим, пропуски занять не позначилися на її успішності, дитина домашні завдання виконує регулярно, добросовісно, що підтверджується характеристикою з місця навчання. Також судом була допитана свідок [PERSON], яка пояснила, що вона є подругою [PERSON], і їй особисто відомо, що відповідач є гарною матірю, ніколи не застосовувала проти дітей фізичну силу, натомість позивач є людиною грубою, спілкується з дітьми з позиції сили, подавляє їх. Проте, суд критично ставиться до пояснень свідка [PERSON], оскільки вони спростовуються поясненнями малолітньої [PERSON], висновком психолога. Суд також не приймає до уваги доводи [PERSON], що дитина залякана батьком, тому боїться спілкуватися з нею, оскільки згідно висновку психолога до матері дитина ставиться позитивно, бажає підтримувати з нею стосунки, отримувати турботу й допомогу. Крім того, сама малолітня в судовому засіданні пояснила, що батько з теплотою відгукується про матір, жодного разу її не осуджував, висловлює надію, що остання повернеться до родини. Окрім того, відповідач зазначає, що позивач перешкоджає її спілкуванню з дочкою, внаслідок чого вона не може приймати участь у житті дочки, проте жодного належного та допустимого доказу на підтвердження цьому не надала. Що стосується посилань відповідача на 6 Декларацію з прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, згідно якої малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю, то слід зазначити, що виходячи із ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків щодо малолітньої [PERSON], її особистої прихильності до кожного з них, віку дитини, умов проживання, доводи відповідача в цій частині також є безпідставними. Також не заслуговують на увагу посилання відповідача на притягнення позивача до кримінальної відповідальності, оскільки позивач обвинувачується у вчиненні необережного злочину, крім того, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком\~суду,\~що набрав законної сили. Таким чином, судом не встановлено обставин, що унеможливлюють проживання малолітньої дочки [PERSON] з батьком та будь-яким чином порушує її права чи суперечить її інтересам. При таких обставинах, враховуючи вставлення кожного з батьків до виховання дитини, вік дитини, її прихильність до батька більш ніж до матері, висновок органу опіки та піклування про доцільність визначити місце проживання дитини з батьком, враховуючи акт обстеження умов проживання, суд вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам малолітньої [PERSON], визначення її місця проживання разом з батьком [PERSON], за адресою: Харківська області, Харківський район, с.Веселе, вул. Комсомольська, 2. З огляду на наведене, суд відмовляє в задоволенні зустрічного позову про визначення місця проживання дитини з матірю. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у сумі 121,80 гривень, що підтверджується квитанцією ПАТ «ПриватБанк» від 20 лютого 2015 року. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подачу до суду позовної заяви немайнового характеру складає 0,2 мінімальної заробітної плати, а саме 243,60 гривень. При таких обставинах, суд вирішує питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме сума сплаченого судового збору стягується з відповідача на користь позивача, сума недоплаченого судового збору стягується з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved