Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, зазначивши, що [PERSON] був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який був зареєстрований як колгоспно-коперативна власність в погосподарській книзі Мельниківської сільської ради Чигиринського району. [INFO] [PERSON] помер і позивач, будучи спадкоємцем відповідно до заповіту, просить визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіславши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання теж не з`явився, надіславши листа, в якому просить розглянути справу без представника Мельниківської сільської ради Чигиринського району та про визнання позову в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Частина 1 ст. 55 Конституції України містить загальну норму, яка передбачає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші порушення прав та свобод. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановлено судом і вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.03.2014 року, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого на території Мельниківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області відкрилася спадщина. Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Мельниківської сільської ради Чигиринського району № 362/02-22 від 21.05.2020 року, за померлим 10.03.2014 року [PERSON] рахується житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який придбаний останнім згідно з договором купівлі-продажу будинку від 02.07.1997 року, реєстраційний номер 11, посвідченим головою Мельниківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Т.П. Гарбуз, земельна ділянка біля будинку площею 0,31 га не приватизована. Як вбачається з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 09.06.2020 року та Висновку про вартість об`єкта оцінки від 03.09.2020 року, характеристика будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] включає в себе: житловий будинок (А), погріб (Б), літня кухня (В), вбиральня (Г), сарай (Д), ворота з хвірткою (№1), огорожа (№2), колодязь 1/2 (№3). Судом встановлено і вбачається із заповіту від 12.01.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-112, посвідченого державним нотаріусом Третьої черкаської державної нотаріальної контори Степаненко А.М., позивач є спадкоємцем майна померлого відповідно до заповіту, в порядку ст. ст. 1217, 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1270 ЦК України позивач звернувся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Е.А. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , де йому постановою від 25.08.2020 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Поскільки інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлого [PERSON] не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на вказане домоволодіння. На підставі викладеного, ч. 1 ст. 55 Конституції України, ст. ст. 328, 1217, 1222, 1235, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved