Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 4303.04.02.2329 від 07 серпня 2014 року у загальному розмірі 153921,07 грн., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1539,21 грн. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 07 серпня 2014 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4303.04.02.2329 від 07 серпня 2014 року за умовами якого відповідачу було надано кредит 145231,35 грн., зі сплатою за користування кредитними коштами 16,99 % річних на суму залишку боргу, з кінцевим терміном повернення кредиту до 01 серпня 2019 року. Відповідач отримавши кредит належним чином своїх обовязків за договором не виконував, використавши кредитні кошти за цільовим призначенням купівлі автомобіля, не здійснював погашення боргу, сплату процентів та інших обумовлених договором платежів, в результаті чого станом на 21.01.2015 року утворилася заборгованість в розмірі 153921,07 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, завчасно сповістив про можливість розгляду і вирішення справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надав, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 07 серпня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4303.04.02.2329 від 07 серпня 2014 року, долучений до матеріалів справи у копії, за умовами якого відповідачу було надано кредит в розмірі 145231,35 грн., зі сплатою за користування кредитними коштами 16,99 % річних на суму залишку боргу, з кінцевим терміном повернення кредиту до 01 серпня 2019 року (п.п. 1.1, 2.1, 2.2., 2.5, 3.3, 3.13). Відповідач отримав кредитні кошти та використав їх, про що свідчить розрахунок боргу. Відповідач, будучи зобовязаним повертати кредит, сплачувати відсотки за користування коштами, та інші обумовлені договором платежі в строки та порядку визначених кредитним договором, зокрема графіком погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору, своїх зобовязань належним чином не виконав, в результаті чого станом на 21.01.2015 року утворилася заборгованість у сумі 153921,07 грн., з яких: 145231,35 грн. неповернута сума кредиту, 7817,83 грн. прострочені відсотки; 871,89 грн. нарахована пеня. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком, який було перевірено у судовому засіданні. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов'язань за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем, які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що ним не заперечувалось та не спростовано. Оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, чим прострочив виконання згідно ст. 612 ЦК України, у зв'язку з чим виникла заборгованість, суд за встановлених обставин, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача підтвердженої розрахунком суми заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved