Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивував тим, що 30.08.2012 р. померла його мати [PERSON], якій за життя на праві власності належав цегляний гараж, що розташований у дворі будинку №37 по вул. Садовий бульвар (колишня Леніна) в м. Шостка Сумської області. На вищевказаний гараж мати 28.12.2006 склала заповіт котрим заповідала його позивачу. Даний гараж належав його матері на підставі Свідоцтва власника гаражу від 11.04.1996 видане товариством автомотолюбителів Шосткинської міської ради. Свідоцтва про право власності на гараж [PERSON] за життя не отримувала. В даний час позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину за відсутності правовстановлюючих документів на гараж. Тому просив суд визнати за ним право власності на гараж в порядку спадкування за заповітом. Позивач в судове засідання не з*явився, до суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. (а.с.30) Представник відповідача в судове засідання не зявився, але до суду надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає.(а.с.28,29) Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тобто за нею не може бути визнане право власності, а лише може бути встановлений факт належності на праві власності померлому та визнане право власності за живою особою в порядку успадкування. Відповідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 30.08.2012 року в м. Шостка Сумської області. (а.с.7) Із заповіту від 28.12.2006 вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження: все своє майно рухоме та нерухоме, яке буде їй належати, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, заповідала своєму сину [PERSON]. (а.с.6) Згідно з посвідчення володільця гаражу - [PERSON] був наданий гараж, який розташований у дворі будинку№37.(а.с.10) З свідоцтва про народження, вбачається, що [PERSON] народився 03.04.1958 року і його батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON]. (а.с.21) З Свідоцтва про укладення шлюбу, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 04.10.1983 актовий запис№20, і їх прізвища після укладення шлюбу: [PERSON] і [PERSON].(а.с.22) Стаття 392 ЦК України, передбачає те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у разі відсутності чи втрати документів які посвідчують право власності. Судом встановлено, що свідоцтво про право власності на гараж [PERSON] за життя до реєстраційного органу не предявляла. Право власності на вищевказаний будинок виконкомом Шосткинською міською радою не оспорюється. Таким чином, не виходячи за межі позовних вимог, суд вважає що за померлою [PERSON] може бути встановлений факт належності їй за життя на праві власності гаражу та може бути визнано право власності на нього за позивачем в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved