Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмет спору [PERSON] , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку під номером [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки, позивач є власником вищезазначеного житлового будинку, він має усі законні підстави здійснювати будь-які дії щодо належному йому нерухомого майна. Відповідно до довідки про склад сім`ї та прописку № 887 від 23.10.2019 року, яка видана \~ \~ \~ \~ у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані наступні особи, а саме: [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації: 10.07.2006 р.; [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації: 10.07.2006 р.; [PERSON] , [INFO] . Згідно до Акту про фактичне не проживання особи від \~ \~ \~ \~23 жовтня 2019 року, виданого органом самоорганізації населення комітету мікрорайону «Сахарний», [PERSON] , з 07 жовтня 2017 року по теперішній час, що становить загалом 2 роки, за адресою зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] не проживає. Згідно до Акту про фактичне не проживання особи від \~ \~ \~ \~23 жовтня 2019року, виданого органом самоорганізації населення комітету - мікрорайону «Сахарний», [PERSON] , з 01 серпня 2015 року по теперішній час, що становить загалом 4 року, за адресою зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] не проживає. Відповідачі вже довготривалий проміжок часу не проживають за адресою зареєстрованого місця проживання, це є підставою, яка дає право позивачу, як власнику житлового будинку звернутись до суду із позовом про позбавлення відповідачів права користування своїм майном. На теперішній час реєстрація відповідачів існує формально і створює перешкоди щодо володіння, користування і розпоряджання житловим будинком, який перебуває у власності позивача. Представник позивача адвокат Гречко І. О. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до канцелярії суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглянути справу за відсутності позивача та представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, [PERSON] , до судового засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за останньою відомою адресою місця її реєстрації, про поважність причини неявки до судового засідання не повідомила, відзив на позовну заяву та будь-яких доказів до суду не надала. Відповідач, [PERSON] , до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за останньою відомою адресою місця його реєстрації, про поважність причини неявки до судового засідання не повідомив, відзив на позовну заяву та будь-яких доказів до суду не надав. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору надала письмові пояснення третьої особи щодо позову, в яких заявлені вимоги позивача підтримала в повному обсязі. Зазначила, що за адресою [ADDRESS] знаходиться домоволодіння, яке на формі приватної спільної часткової власності належить [PERSON] , якому належить Ѕ частки спільної часткової власності та [PERSON] , якій належить Ѕ частки спільної часткової власності, відповідно до свідоцтва про право на спадщину та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також зазначила, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але тривалий проміжок часу за адресою зареєстрованого місця проживання відповідачі не проживають, їх місце знаходження їй невідоме. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору в судове засідання не з`явилась. Через канцелярію суду надала заяву, в якій зазначила, що про дату, час та місце розгляду справи повідомлена. У зв`язку із зайнятістю на роботі просила розглянути справу за її відсутності. Пояснення третьої особи щодо позову підтримує в повному обсязі. Оскільки, відповідачі по справі не з`явились в судове засідання, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, про поважність причини неявки в судове засідання не повідомили, за таких обставин та зі згоди сторони позивача, згідно ст. 280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення по справі. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину р№ 3-396 від 17.05.2006 р. видане П`ятою Одеською державною нотаріальною конторою, [PERSON] є власником 1/2 частки спільної часткової власності домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі свідоцтва про право на спадщину р№ 3-398 від 17.05.2006 р. видане П`ятою Одеською державною нотаріальною конторою, [PERSON] , є власником 1/2 частки спільної часткової власності домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Відповідно до довідки про склад сім`ї та прописку № 887 від 23.10.2019 року, у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані наступні особи, а саме: [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації: 10.07.2006 р.; [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації: 10.07.2006 р.; [PERSON] , [INFO] . Згідно до Акту про фактичне не проживання особи від \~ \~ \~ \~23 жовтня 2019 року, виданого органом самоорганізації населення комітету мікрорайону «Сахарний», [PERSON] , з 07 жовтня 2017 року по теперішній час, що становить загалом 2 роки, за адресою зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] не проживає. Згідно до Акту про фактичне не проживання особи від \~ \~ \~ \~23 жовтня 2019року, виданого органом самоорганізації населення комітету - мікрорайону «Сахарний», мікрорайону, [PERSON] , з 01 серпня 2015 року по теперішній час, що становить загалом 4 роки, за адресою зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] не проживає. Відповідачі проживали та є зареєстрованими, як члени сім`ї позивача за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. [PERSON] та [PERSON] є власниками домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Власники мають усі законні підстави здійснювати будь-які дії, що не заборонені законом, щодо належного їм майна, оскільки їм належать права володіння, користування, розпорядження майном. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку квартиру), користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Власники житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , користуються майном для власного проживання і проживання членів їх сімей. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. [PERSON] за адресою зареєстрованого місця проживання не проживає більше двох років, а [PERSON] за адресою зареєстрованого місця проживання не проживає більше чотирьох років, суд приходить до висновку, що відповідачі за адресою зареєстрованого місця проживання не проживають понад встановлений законодавством України строк без поважних причин, що є підставою втрати відповідачами права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Надати мотивовану оцінку аргументів відповідачів суд не може, оскільки відповідачі до суду не в`явились, своїх заперечень та відповідних доказів щодо позову у строк встановлений судом до суду не надали. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на підставі, зокрема, заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть тощо. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про позбавлення власника права власності на житлове приміщення або права користування такої особи житловим приміщенням. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved