Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа: ФОП [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 32052,46 грн. та судових витрат. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 27.02.2015 року між ТОВ Фінансова компанія «Надія України» та ФОП [PERSON] був укладений кредитний договір № ДК 13-2 згідно з умовами якого позивач надав ФОП [PERSON] кредит у сумі 20000,00 грн. на умовах встановлених цим договором з процентною ставкою за користування кредитом 4% на місяць зі строком повернення до 28.08.2016 року. Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується договором поруки № 4 від 27.02.2015 року який був укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Надія України та [PERSON], згідно якого поручитель поручився перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором № ДК 13-2 від 27.02.2015 року. Відповідно до умов укладеного договору № № ДК 13-2 від 27.02.2015 року та згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору позичальник зобовязання за вказаним договором не виконав. Оскільки кредитні зобовязання позичальником не виконуються, станом на 16.06.2015 рік позичальник має заборгованість на суму 32052,46 грн., яка складається з наступного: сума основного боргу 18889,00 грн., відсотки за користування кредитом 12996,29 грн., пеня за порушення строків оплати по договору - 167,17 грн., яки просить стягнути з відповідача. В судове засідання від представника позивача надійшла заява про слухання справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позов просив задовольнити. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідачі, в судове засідання не зявилися, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Заперечень проти позову суду не надав. Третя особа, в судове засідання не зявилися, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Заперечень проти позову суду не надав. Зі згоди позивача суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки Так в матеріалах справи мається копія кредитного договору № ДК 13-2 від 27.02.2015 року згідно якого ТОВ Фінансова компанія «Надія України» надала ФОП [PERSON] кредит у сумі 20000,00 грн. на умовах встановлених договором з процентною ставкою за користування кредитом 4% на місяць зі строком повернення до 28.08.2016 року. (а.с. 5-7). Факт отримання ФОП [PERSON] кредитних коштів підтверджується видатковим касовим ордером від 27.02.2015 року про видачу позичальнику 20000 грн., та підписом на цьому видатковому ордеру (а.с.29). Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується договором поруки № 4 від 27.02.2015 року який був укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Надія України та [PERSON], згідно якого поручитель поручився перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором № ДК 13-2 від 27.02.2015 року. (а.с. 8). Проте, на порушення умов договору № ДК 13-2 від 27.02.2015 року позичальник належним чином не виконав зобовязання передбачені цим Договором. З розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту станом на 16.06.2015 року вбачається, що заборгованість складає: сума основного боргу 18889,00 грн., відсотки за користування кредитом 12996,29 грн., пеня за порушення строків оплати по договору 167.17 грн., а разом складає 32052,46 грн. (а.с. 10-12). 27.05.2015 року позичальник надіслав на адресу поручителя та боржника повідомлення- вимогу в якій повідомляв їх щодо невиконанням боржником своїх зобовязань за кредитним договором та вимагав погасити вказану заборгованість. (а.с. 25,26). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч.2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Так, у судовому засіданні встановлено, що позичальник у повному обсязі виконав свої зобовязання, натомість боржник порушив умови договору, в наслідок чого банк не може повернути кредитні кошти, які були видані відповідачу у тимчасове користування зі сплатою процентів за користування даними коштами. Таким чином, сума заборгованості по кредитному договору заявлена в позові підлягає стягненню з відповідачів в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати за сплату судового збору в сумі 321,00 грн. На підставі ст. ст. 526,527,530,1050 ЦК України,

Outcome: approved