Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до Тетіївського районного суду із названим позовом, в якому просить стягнути із відповідачки на свою користь помилково перераховані кошти в сумі 219765 гривень, посилаючись на те, що 24 та 25 лютого 2016 року він помилково перерахував кошти у вищевказаному розмірі на рахунок [PERSON] шляхом поповнення картки, яка відкрита у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». 29 лютого 2016 року він звернувся до відповідачки з вимогою про повернення помилково перерахованих коштів, проте вказану вимогу відповідач залишила без задоволення. Вважає, що в силу ч.1 ст. 1212 ЦК України відповідач зобов»язана повернути йому помилково сплачені кошти. В судове засідання позивач не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надіслав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги необґрунтовані і задоволенню не підлягають. Так, в судовому засіданні із копії дубліката квитанції Р24А42836064А382504 від 25.02.2016 року встановлено, що [PERSON] перерахував кошти в сумі 34\~234 гривень на рахунок [PERSON] шляхом поповнення картки, яка відкрита у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». (а.с.-4) Із копії дубліката квитанції Р24А43263457А974925 від 26.02.2016 року встановлено, що [PERSON] перерахував кошти в сумі 185531 гривня на рахунок [PERSON] шляхом поповнення картки, яка відкрита у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». (а.с.-3) Всього впродовж двох днів [PERSON] перерахував відповідачці, шляхом поповнення її картки у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошові кошти в розмірі 219765 гривень. Із копії рішення Тетіївського районного суду Київської області від 03.11.2016 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в розмірі 219765 гривень встановлено, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. (а.с.44) Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд відповідно до ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до положень ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов»язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно ст. 1213 ЦК України, набувач зобов»язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Тобто, предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв»язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Обов»язковими умовами для виникнення зобов»язання з безпідставного збагачення є: набуття або збереження майна; набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин в майбутньому певних цивільних прав та обов»язків. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кошти, перераховані впродовж двох днів в загальній сумі 219765 гривень [PERSON], набуті нею безпідставно, тому, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог не доведені, позовні вимоги є необґрунтованими, а тому в їх задоволенні позивачу слід відмовити.

Outcome: dismissed