Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01 грудня 2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «[PERSON] та правилами-надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач свої зобовязання належним чином не виконує. У звязку з чим станом 30 квітня 2018 року має заборгованість 19141, 08 грн., з яких 2990,03 грн.- заборгованість за кредитом, 13098,07 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 190304 грн. - заборгованості за пенею та комісією, 250 грн. - штраф(фіксована частина), 899,58 грн. - штраф(процентна складова). Тому просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, його представник просив направив заяву з проханням слухати справу у його відсутність, в своєму запереченні зазначав, що позовні вимоги відповідач визнає частково, просив застосувати строк позовної давності до вимог щодо стягнення основної суми заборгованості та відсотків, застосувати строк спеціальної позовної давності щодо стягнення пені та штрафу. Також не погоджувався з розрахунком відсотків. Періодом для розрахунку відсотків може бути тільки 1095 днів (365дн. * 3роки), підлягає застосуванню позовна давність. Ще однією з обставин, яка впливає на розмір нарахованих відсотків є те, що після закінчення дії кредитного договору, розмір відсотків визначається на рівні облікової ставки НБУ, якщо самим кредитним договором не передбачений розмір відсоткової ставки після його закінчення. [PERSON] та правилами надання банківських послуг визначено, що мінімальний обовязковий платіж це розмір боргових зобовязань, які щомісяця має сплачувати клієнт протягом терміну дії картки (п.1.1.1.60). Таким чином, з цього випливає, що строк дії кредитного договору визначається строком дії банківської платіжної картки. Обчислений розмір відсотків матиме наступний вигляд: 500,00 грн. (тіло кредиту) х 0,08% (за день )х 1095 (кількість днів взято з урахуванням строку позовної давності) = 438 грн., де 0,08% - відсоток, що нараховується за користування кредитом за 1 календарний день( 30% річних : 365дн. = 0,08% - за день). Відповідач погодився на сплату відсотків по процентній ставці, що зазначена в кредитному договорі, не зважаючи на те, що термін дії кредитного договору закінчився (сплив термін дії платіжної картки) і відсотки мають нараховуватися на рівні облікової ставки НБУ, яка становить до 12% річних, а не 30% річних. Отже, на думку відповідача, розмір пені становитиме 1825 гривень ( 500,00 грн. тіло кредиту (визначено позивачем у позовній заяві)х1 %( пеня, яка нараховується за кожен день прострочки кредиту) х 365 днів (строк за який нараховується пеня). При цьому відповідач послався на те, що згідно довідки про умови кредитування, наданої позивачем, пеня може бути нарахована тільки на прострочене тіло кредиту або на прострочені відсотки за користування кредитом. Одночасного застосування бути не може, як вказано і в тарифах на обслуговування кредитних карт. Крім того відповідач посилався на те, що одночасне застосування штрафу та пені є незаконним, оскільки це один і той самий вид цивільно-правової відповідальності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~У відповідності з ст. ст. 526, 527, 623 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання. В разі невиконання або неналежного виконання зобовязання боржником він зобовязаний відшкодувати кредитору завдані цим збитки. За кредитним договором банк або інша фінансова установа( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що укладеного договору № від 01 грудня 2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «[PERSON] та правилами-надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач свої зобовязання належним чином не виконує. Оскільки відповідач в добровільному порядку не повернув суму заборгованості по кредитному договору, позов підлягає частковому задоволенню. Звертаючись до суду, АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 19141, 08 грн., з яких 2990,03 грн.- заборгованість за кредитом, 13098,07 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 190304 грн. - заборгованості за пенею та комісією, 250 грн. - штраф(фіксована частина), 899,58 грн. - штраф(процентна складова). Відповідно до частини 3\~статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно\~статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга\~статті 258\~ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналізуючи умови кредитного договору сторін у цій справі та зміст зазначених правових норм, необхідно дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності\~\~(стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України). Щодо стягнення з відповідача неустойки штрафу (фіксована частина та процентна складова) за неналежне виконання зобовязань за кредитним договором, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «універсальна» за несвоєчасне погашення заборгованості нараховується пеня. Окрім того, при порушенні строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів нараховується також штраф в сумі 500 грн.+5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Отже, кредитним договором передбачена подвійна юридична відповідальність у вигляді пені та штрафу за одне й те саме правопорушення. Відповідно до\~статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. (Висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15). ПАТ КБ «ПриватБанк» надано суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту та процентів. В той же час за це порушення банком нараховано і пеню, і штраф, що відповідно до наведеного висновку Верховного Суду України, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення. За таких обставин, неустойка у вигляді штрафів фіксована частина та процентна складова, стягненню з відповідача не підлягає. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 500 гривень заборгованості за кредитом, 438 гривень - заборгованість по відсоткам, 1825 гривень заборгованість за пенею та комісією, а всього 2763 гривень. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~пропорційно до задоволеної частини позовних вимог необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 254 гривень 25 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial