Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість за Угодою № 174428 в розмірі 58112,38 гривень. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15.09.2007 р. між ЗАТ «АІСЕ Україна», правонаступником якого є ПАТ «АІСЕ Україна» та [PERSON] укладено Угоду № 174428, згідно з умовами якої позивач надає учасникам системи Автоплан послуги, спрямовані на придбання ними автомобіля на основі системи Автоплан. Ці послуги полягають у форумванні груп учасників, організації і проведення в групах Асигнаційних актів, а також інших послуг, передбачених Угодою, які гарантують придбання автомобіля кожному Учаснику системи Автоплан. Також позивач зазначає, що на Асигнаційному акті від 28.09.2011 р. [PERSON] надано право на отримання автомобіля. 21.12.2011 р. [PERSON], скориставшись положеннями ст. 10 Додатку № 2 до Угоди, придбав згідно з Довідкою рахунком від 20.12.2011 р. автомобіль ВАЗ 210994 і зареєстрував його на своє імя. [PERSON] згідно зі ст. 5 Угоди № 174428 зобовязався оплатити стовідсоткову вартість та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 100 щомісячних [PERSON] внесків. З метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за Угодою № 174428 між [PERSON], [PERSON] та позивачем 15.11.2011 р. укладено договір поруки. Також позивач стверджує, що на виконання умов Угоди № 174428 [PERSON] було сплачено 74,2293% зі 100% в оплату Чистих внесків та 79 внесків в оплату послуг ПАТ «АІСЕ Україна». 25.04.2012 р. імпортером автомобіля ВАЗ 210991 ТОВ «Авто Технологія» повідомив ЗАТ «АІСЕ Україна» про те, що припиняється виробництво автомобіля ВАЗ 21099, в звязку з чим у травні 2012 р. ПАТ «АІСЕ Україна» здійснило заміну автомобіля ВАЗ 21099 на автомобіль Sens D4LC500 з ціною станом на травень 2012 р. 63040 гривень. З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що на січень 2016 р. (місяць закінчення Графіку внесків в групі 630) Поточна ціна автомобіля Sens D4LC500 становила 168000 гривень, а загальна заборгованість [PERSON] а Угодою № 174428 складає 58112,38 гривень. [PERSON] з позовними вимогами не погодився, подав до суду письмові заперечення проти позову, вважаючи позов необґрунтованим та зазначає, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не відповідає договірним відносинам сторін. [PERSON], посилаючись на розділ 1 «Термінологія» Додатку № 2 до Угоди № 174428, п. 4.1., 4.2., 5.5. Додатку № 2 до Угоди № 174428, стверджує, що відповідно до договірних відносин сторін судовому захисту підлягає право позивача вимагати сплати кожного з прострочених щомісячних внесків (чистих внесків та внесків в оплату послуг), розмір кожного з яких має визначатися на основі поточної ціни автомобіля, визначеної в кожному з місяців, в якому у відповідача виникли зобовязання по сплаті відповідних внесків. Також [PERSON] вважає, що позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу заміни автомобіля на Sens D4LC500, його поточної вартості в травні 2012 р. та січні 2016 р. Заперечуючи проти задоволення вимог позивача в частині стягнення суми боргу з поручителів, [PERSON] зазначив, що вимоги позивача про стягнення солідарно з поручителів суми боргу в розмірі 58112,38 грн. не відповідають договірним зобовязанням сторін, оскільки забезпечена порукою сума зобовязань (57459,71 грн.) в порядку, передбаченому в ст. 2 Додатку № 2 до Угоди, позивачем не змінювалась, станом на день розгляду справи судом забезпечене порукою зобовязання зменшилось до суми 9238,86 гривень. Крім того, заперечуючи проти позову [PERSON] наголошує на тому, що оскільки позивач не виконав свого обовязку, передбаченого п. 3.2, 3.3. Договору поруки щодо повідомлення [PERSON] про невиконання боржником забезпечених порукою зобовязань та не вказав суми належної до сплати [PERSON], [PERSON] не допущено порушень зобовязань по сплаті боргу, а вимоги позивача до поручителів є передчасними. Позивач, належним чином повідомлений про місце та час судового розгляду справи, явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. В судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON] проти задоволення позову заперечив з підстав, аналогічних викладеним в письмових запереченнях. [PERSON], [PERSON], належним чином повідомлені про місце та час судового розгляду справи, в судове засідання повторно не прибули, явку уповноваженого представника не забезпечили, проте подали суду письмові заперечення проти позову, аналогічні запереченням, поданим [PERSON] З огляду на вищевикладене, зясувавши думку представника [PERSON] [PERSON], суд вважає за можливе розглянути справу по суті. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 15 вересня 2007 р. між ЗАТ «АІСЕ Україна» та [PERSON] укладено Угоду за № 174428, згідно з умовами якої АІСЕ зобовязується надати учаснику системи Автоплан послуги, спрямовані на придбання ним автомобіля, погодженого у Додатку №1 до даної Угоди. Правила функціонування Автоплану містяться у Додатку № 2 до цієї Угоди. Обґрунтовуючи розмір заборгованості, що належить стягнути з відповідачів, позивач навів наступний розрахунок: 25,7707% (заборгованість зі сплати щомісячних чистих внесків за період з травня 2014 р. по січень 2016 р. включно) х 168000,00 грн. (поточна ціна автомобіля Sens D4LC500 на січень 2016 р.) = 43294,78 грн. 168000,00 грн. (поточна ціна автомобіля Sens D4LC500 на січень 2016 р.) х 035% (щомісячна ставка внеску в оплату послуг ПАТ «АІСЕ Україна» з адміністрування групи № 630) + 20% ПДВ х 21 (кількість щомісячний внесків в оплату послуг ПАТ «АІСЕ Україна» з адміністрування групи № 630) = 14817,60 грн. Загальний розмір заборгованості, визначений позивачем в сумі 58112,38 грн. (43294,78 грн. + 14817,60 грн.). Відповідно до розділу 1 «Термінологія» Додатку № 2 до Угоди № 174428 від 15.09.2007 р. поточна ціна автомобіля ціна автомобіля, яка встановлюється виробником та/або імпортером та/або дистрибютором щомісяця та є основою для розрахунку розміру Цілого чистого внеску, Ціни послуг, передбачених цими Правилами. Згідно з п.п. 4.1., 4.2., 5.5. Додатку № 2 до Угоди № 174428 від 15.09.2007 р. поточна ціна автомобіля це роздрібна ціна автомобіля, яка встановлюється виробником та/або імпортером та/або дистрибютором автомобіля в останній робочий день кожного місяця протягом всього існування групи. На основі Поточної ціни автомобіля АІСЕ розраховує платежі за даною Угодою. Учасник системи має право сплатити [PERSON] внесок протягом перших десяти днів місяця чи наступного за ними робочого дня, якщо десятий день був неробочим. АІСЕ зобовязується щомісяця надсилати рахунки на сплату за адресою, вказаною Учасником системи. Згідно ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. З огляду на вищевикладені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про те, що умовами Угоди № 174428 передбачений обовязок [PERSON] по сплаті щомісячних повних внесків, розмір кожного з яких має визначатися на основі поточної ціни автомобіля, визначеної в кожному з місяців, в якому у відповідача виникли зобовязання по сплаті відповідних внесків. Згідно зі ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положеннями ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до приписів ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивачем не надано суду та в матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості згідно з умовами Угоди № 174428, щомісячні повні внески за яким, в період з квітня 2014 р. по січень 2016 р. включно, були б розраховані відповідно до Поточної ціни автомобіля в кожному з місяців, в яких у [PERSON] виник обовязок сплати таких внесків. Крім того, згідно з п. 4.1. Додатку № 2 до Угоди № 174428 від 15.09.2007 р. поточна ціна автомобіля це роздрібна ціна автомобіля, яка встановлюється виробником та/або імпортером та/або дистрибютором автомобіля в останній робочий день кожного місяця протягом всього існування групи. Обґрунтовуючи розмір Поточної ціни автомобіля Sens D4LC500 станом на січень 2016 р. в сумі 168000 гривень та сам факт заміни в травні 2012 р. автомобіля позивач в позові зазначив, що 25.04.2012 р. імпортер автомобіля ВАЗ 210991 ТОВ «Авто Технологія» повідомив ЗАТ «АІСЕ Україна» про те, що припиняється виробництво автомобіля ВАЗ 21099. В підтвердження зазначеного факту позивачем надано копію листа ООО «Авто Просто» від 25.04.2012 р. вих. № 105. У розумінні ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Згідно з ч. 3 ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. Однак зазначений лист адресовано не позивачу, а ООО «Авто Просто», яке з сторонами спору будь-якими цивільно-правовими відносинами не повязано. Подані позивачем як докази копії «Реєстру рекомендованих роздрібних цін № 3/2012 на автомобілі LADA/ВАЗ для ТОВ «АВТО ПРОСТО» ТОВ «Авто-Технологія» та «Реєстру № 73 (Ф)ДК/01.04.12 Рекомендований реєстр роздрібних цін на автомобілі ЗАЗЗ 2012 року випуску для ТОВ «АВТО ПРОСТО» філії «АвтоЗАЗ-сервіс» не містять інформації про позивача, а також про поточну ціну автомобілів ВАЗ 21099 та Sens D4LC500 станом на травень 2012 р. Подана позивачем копія «Реєстру 2016_01 рекомендованих роздрібних цін на автомобілі ZAZ для ТОВ «Автопросто» та ПрАТ «АЙСЕ-Україна», затвердженого генеральним директором невстановленої юридичної особи (печатка юридичної особи не читабельна), не містить інформації про автомобіль Sens D4LC500 та його поточну ціну станом на січень 2016 р. Крім того, позивачем не надано жодного доказу в підтвердження того, що ТОВ «Авто-Технологія» та філія «АвтоЗАЗ-сервіс» є виробником та/або імпортером та/або дистрибютором автомобіля в розумінні п. 4.1. Додатку № 2 до Угоди № 174428. Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості солідарно з поручителів, то такі є передчасними. Згідно з п. 3.2., 3.3. Договору поруки, укладеного між ПАТ «АІСЕ Україна» та [PERSON], [PERSON] 15.11.2011 р. співпоручителі зобовязані сплатити Кредиторові грошові кошти в розмірі всіх несплачених [PERSON] внесків протягом десяти днів від дати отримання відповідного повідомлення Кредитора. Сума коштів в розмірі несплачених Боржником [PERSON] внесків, що підлягатиме сплаті [PERSON], буде вказана в повідомленні Кредитора [PERSON]. Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач не надав суду доказів в підтвердження повідомлення [PERSON] про невиконання боржником забезпечених порукою зобовязань та їх суми. Разом з тим твердження відповідачів про пропущення позивачем строків позовної давності є необґрунтованими. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості з періодичних платежів (щомісячних [PERSON] внесків) за період з травня 2014 р. по січень 2016 р. включно, суд приходить до висновку про подання позову в межах позовної давності. Разом з тим, у задоволенні позовних вимог належить відмовити з огляду на їх недоведеність.

Outcome: dismissed