Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації Одеської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на ті обставини, що він та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO]. Після того як позивач із відповідачкою розлучилися вона усілякими способами перешкоджає спілкуванню батька із дитиною. Проявляється це в тому, що останні декілька місяців він майже кожного дня телефонував до відповідачки із метою домовитися про час, коли зможе спілкуватися із дитиною, але у відповідь чув що він більше ніколи не буде спілкуватися із дитиною. При цьому жодних причин і мотивів відповідач позивачу не повідомляла. Позивач декілька разів приходив за адресою проживання відповідача та сина з метою побачитися із дитиною та поспілкуватися із нею, але відповідачка жодного разу не відчинила двері, будучи при цьому вдома. На неодноразові прохання надати позивачу можливість бачитись з дитиною відповідачка відмовляє. Позивач зазначає, що розуміє свій батьківський обов'язок приймати участь у вихованні дитини, а як людина, яка має почуття, має дуже велике бажання виховувати свою дитину, спілкуватися з нею, віддаючи своє тепло і батьківську любов. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що спілкування батька із дитиною спричинить шкоду сину не існує. Створення перешкод відповідачкою спілкуванню батька із сином порушує не тільки права як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про зміну позовних вимог, просив справу слухати у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не зявилася, надала у судове засідання заяву в якій зазначила що заяву позивача про зміну позовних вимог отримала, визнає їх в повному обсязі та заперечень не має, просила справу слухати у її відсутність. Представник служби у справах дітей надала заяву про слухання справи у їх відсутність. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України - уразі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги що відповідачка позов визнала в повному обсязі, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO]. Після того як позивач із відповідачкою розлучилися вона усілякими способами перешкоджає спілкуванню батька із дитиною. Проявляється це в тому, що останні декілька місяців він майже кожного дня телефонував до відповідачки із метою домовитися про час, коли зможе спілкуватися із дитиною, але у відповідь чув що він більше ніколи не буде спілкуватися із дитиною. При цьому жодних причин і мотивів відповідач позивачу не повідомляла. Позивач декілька разів приходив за адресою проживання відповідача та сина з метою побачитися із дитиною та поспілкуватися із нею, але відповідачка жодного разу не відчинила двері, будучи при цьому вдома. На неодноразові прохання надати позивачу можливість бачитись з дитиною відповідачка відмовляє. Позивач зазначає, що розуміє свій батьківський обов'язок приймати участь у вихованні дитини, а як людина, яка має почуття, має дуже велике бажання виховувати свою дитину, спілкуватися з нею, віддаючи своє тепло і батьківську любов. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що спілкування батька із дитиною спричинить шкоду сину не існує. Створення перешкод відповідачкою спілкуванню батька із сином порушує не тільки права як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини. Позивач просить суд зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди йому [PERSON] у спілкуванні з сином, [PERSON], [INFO] та визначити такі способи участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON]: систематичні побачення з сином два рази на місяць у вихідні дні в суботу з 10.00 години до 18.00 години та у день народження дитини з 11.00 години до 14.00 години. Відповідачка проти даних вимог не заперечувала та визнала їх. Відповідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. Вирішення батьками питання про виховання дитини регулюється ст. 157 СК України. Так, відповідно до норми зазначеної статті той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов'язаний приймати участь в її вихованні та має право та особисте спілкування з нею. Крім того, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права чинити перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. Також відповідно до ст.ст. 11,15 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Враховуючи ту обставину, що позивач змінив позовні вимоги , а відповідачка в свою чергу їх визнає, обставини справи не оспорює, то обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України та позов підлягає задоволенню. \~На підставі ст.ст. 11, 15 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 141, 157, 159 СК України,

Outcome: approved