Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 08.04.2011 року між АБ «Київська Русь» (ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Агроінвестпродукт» був укладений кредитний договір № 13943-20/11-1 для корпоративних клієнтів, за яким банк відкрив позичальнику не відновлювальну кредитну лінію та в її межах надав кредитні кошти на наступних умовах: сума кредиту 15000000,00 грн.; кінцевий термін повернення кредиту 07.04.2012 року; процентна ставка 19 %. Позивач прийняті на себе зобовязання виконав, натомість позичальник ТОВ «Агроінвестпродукт» свій обовязок з повернення суми кредиту не виконав, чим грубо порушив право та майновий інтерес позивача, що стало підставою для звернення до суду. В забезпечення виконання зобов'язань 08.04.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON]був укладений договір поруки № 14113-20/11-5. В зв'язку з невиконанням боржником за основним зобовязанням умов кредитного договору позивач просив стягнути з відповідача [PERSON]заборгованість за кредитом у розмірі 22802704,02 грн. та судові витрати у розмірі 3654,00 грн. В судовому засіданні представник ПАТ «Банк «Київська Русь» позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві та просив стягнути з відповідача (поручителя) суму заборгованості за кредитним договором. Пояснив, що банк зі свого боку виконав взяті згідно із кредитним договором зобов'язання, а відповідач поручився за належне виконання позичальником умов кредитного договору, а тому несе відповідальність. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, оскільки відповідач не підписував договір від 07.04.2014 року про внесення змін до договору поруки і позивачем при здійсненні нарахування пені та відсотків були допущені порушення вимог ст. 1050 ЦК України. Також представником відповідача було заявлено клопотання (задоволено судом) про витребування оригіналів договорів та додатків до них. Представник залученої в судовому засіданні третьої особи ТОВ «Агроінвестпродукт» [PERSON] заперечив проти позову, надав суду копію договору про внесення змін до договору поруки № 14113-20/11-5 від 08 квітня 2011 року, укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» та [PERSON] 20 лютого 2015 року, згідно із яким сторони домовились розірвати Договір поруки № 14113-20/11-5 від 08 квітня 2011 року. Залучена в судовому засіданні третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про розгляд справи повідомлявся належним чином, в судове засідання свого представника не направив, надав письмові пояснення на позовну заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності їхнього представника, та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Залучена в судовому засіданні третя особа [PERSON] України в судове засідання свого представника не направив, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень щодо позову, заяв та клопотань до суду не направив.\~\~\~ Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи ТОВ «Агроінвестпродукт», дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином, згідно умов договору та вимог цивільного законодавства. Ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). 08.04.2011 року між АБ «Київська Русь» (ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Агроінвестпродукт» був укладений кредитний договір № 13943-20/11-1 для корпоративних клієнтів, за яким банк відкрив позичальнику не відновлювальну кредитну лінію та в її межах надав кредитні кошти на наступних умовах: сума кредиту 15000000,00 грн.; кінцевий термін повернення кредиту 07.04.2012 року; процентна ставка 19 %. В забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором від 08.04.2011 року був укладений договір поруки від 08.04.2011 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та [PERSON] При цьому, зазначений договір поруки не був підписаний позичальником (ТОВ «Агроінвестпродукт»). В матеріалах справи також містяться копії додаткових договорів до договору поруки від 22.07.2011 року, 31.01.2012 року, та копії договорів про внесення змін до договору поруки від 07.04.2014 року та 17.12.2014 року. Всупереч умовам укладеного між сторонами кредитного договору, позичальник ТОВ «Агроінвестпродукт» свій обовязок з повернення суми кредиту не виконав. 20 лютого 2015 року між ПАТ «Банк «Київська Русь», [PERSON] та ТОВ «Агроінвестпродукт» був укладений договір про внесення змін до договору поруки № 14113-20/11-5 від 08 квітня 2011 року, згідно із яким сторони домовились розірвати Договір поруки № 14113-20/11-5 від 08 квітня 2011 року. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Під час судового розгляду судом було зобовязано позивача надати оригінали всіх документів по справі, а саме : оригінал кредитного договору та додатків до нього, оригінал договору поруки та додатків до нього. Проте, позивач не надав такі документи, посилаючись на їх відсутність у позивача у звязку із вилученням цих документів слідчим, що підтверджується відповідним описом речей і документів, які були вилучені від 13.04.2016 року. Цей факт позбавляє суд можливості повно та всебічно дослідити матеріали справи та зробити певні висновки. Суд також приймає до уваги такі обставини. По-перше, договір поруки № 14113-20/11-5 від 08 квітня 2011 був укладений лише між ПАТ «Банк «Київська Русь» та [PERSON] При цьому він не був підписаний позичальником (ТОВ «Агроінвестпродукт»), що взагалі ставить під сумнів дійсність такого договору, оскільки сама правова природа договору поруки вимагає наявність всіх сторін (кредитора, боржника та поручителя). Договір від 07.04.2014 року про внесення змін до договору поруки вже містить посилання на всіх сторін зобовязань, однак представник відповідача наполягав на тому, що цей договір [PERSON] не підписував. По-друге, в матеріалах справи наявна копія договору про внесення змін до договору поруки № 14113-20/11-5 від 08 квітня 2011 року, укладеного між ПАТ «Банк «Київська Русь», [PERSON] та ТОВ «Агроінвестпродукт» 20 лютого 2015 року, згідно із яким сторони домовились розірвати Договір поруки № 14113-20/11-5 від 08 квітня 2011 року. Оригінал цього договору був наданий для огляду представником ТОВ «Агроінвестпродукт» в судовому засіданні. Що стосується посилання представника позивача на нікчемність цього правочину (від 20.02.2015 року) щодо розірвання договору поруки № 14113-20/11-5 від 08.04.2011 року, вчинений шляхом укладання договору про внесення змін до договору поруки № 14113-20/11-5 від 08.04.2011 року, укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь», [PERSON] та ТОВ «Агроінвестпродукт» (про що свідчить копія повідомлення про нікчемність правочину № 3155/16 від 03.06.2016 року), то суд не визнає це належною підставою, оскільки в момент укладання такої угоди, банк не був визнаний неплатоспроможнім, тому і норми ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на які посилається позивач, до цих правовідносин не застосовуються. З урахуванням всіх обставин справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, оскільки з наявних матеріалів справи не вбачається право позивача на стягнення із відповідача (як поручителя) суми боргу за кредитним договором. Відсутність оригіналів відповідних договорів та доведене припинення договору поруки звільняє відповідача від своїх обовязків за договором поруки. За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В порядку ст. 88 ЦПК України суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed