Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачки з вимогою про розірвання шлюбу. Просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований в виконкомі Губівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, актовий запис № 1. Свої вимоги обґрунтовує тим, між ним та відповідачем виникали непорозуміння та сварки що в кінцевому відношенні привело до припинення шлюбних відносин з 11 травня 2011 року сторони прпинили шлюбні стосунки, проживають окремо один від одного та позивачка має намір створити новий шлюб. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Просить розірвати шлюб, залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] , стягнути судові витрати та витрати понесені неї на правничу допомогу. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з`явилися, надали заяву в якій просять суд розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали. В судове засідання відповідач не з`явився про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки відповідачу за № б/н від 23.04.2019. Згідно телефонограми відповідач [PERSON] повідомив про розгляд справи без його участі, не заперечив проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 14 травня 1988 року, в виконкомі Губівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Аналізуючи надані суду документи судом встановлені наступні факти. Позивач та відповідач спільного господарства не ведуть, та припинили сімейні відносини, клопотань про надання часу на примирення до суду від сторін не надходило, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя, оскільки примирення між ними не можливе із-за небажання зберегти сім`ю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, а подальше збереження шлюбу може суперечити інтересам подружжя. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач не виявила бажання змінювати прізвище після розлучення Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно до ч.1, ч.2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В матеріалах справи мається договір про надання професійної правничої допомоги від 17 квітня 2018 року укладений між адвокатом Дорошевим Сергієм Івановичем та [PERSON] . Як вбачається зі змісту договору оплата за надані послуги склала 2 231,60 гривень водночас до договору не долучено квитанцію про оплату [PERSON] адвокату вищезазначеної суми. Крім того, в акті виконаних робіт адвокатом від 05.02.2019 перелічено, що до вартості послуг адвоката відноситься витребування доказів та участь в судовому засіданні (а.с.18), але участь адвоката в судових засіданнях, відповідно до матеріалів справи не відбувалась, оскільки фіксація справи не проводилась в зв`язку з неявкою сторін в судове засідання. Враховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial