Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою 04.03.2014 року та просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказував на те, що з 12 лютого 2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Сім'я не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Однією сім'єю сторони не проживають з вересня 2012 року, на даний час спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна та про місце проживання дитини не має. Тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 12 лютого 2010 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 28. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив цивільну справу розглянути за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 12). Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, була повідомлена про розгляд справи, про що свідчить поштове повідомлення про направлення їй судової повістки, яку вона особисто отримала 20.03.2014 року (а.с. 11). В зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача, суд, враховуючи викладену в заяві позивача думку про можливість винесення заочного рішення, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, згідно матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі укладеному 12 лютого 2010 року та зареєстрованому Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 28, дошлюбне прізвище позивача «[PERSON]», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.03.2010 року (а.с.5). Позивач стверджує, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки вони втратили почуття любові та взаємоповаги, з вересня 2012 року не підтримують шлюбні відносини та не проживають єдиною сім'єю, примирення та збереження сім'ї неможливе. Зазначені обставини ніким не оспорюються. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в ході розгляду справи знайшли підтвердження викладені в позові обставини, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved