Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивував тим, що 14.07.2016 року він отримав тілесні ушкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) з вини [PERSON] , а його кращий друг [PERSON] помер. В наслідок чого позивач поніс витрати пов`язані з придбанням ліків та зазнав моральної шкоди. На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача 1970 гривень на відшкодування матеріальних витрат, пов`язаних з придбанням ліків; стягнути з відповідача на користь позивача 20\~000 гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої його протиправною поведінкою; стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати на правову допомогу та витрати, що пов`язані з явкою до суду представника позивача; Стягнути з відповідача на користь позивача сплачені судові витрати. 17.04.2018 року позивач змінив свої вимоги та просив стягнути з відповідача на користь позивача 1\~970 гривень на відшкодування матеріальних витрат, пов`язаних з придбанням ліків; стягнути з відповідача на користь позивача 30 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої його протиправною поведінкою. 17.07.2019 року позивач ще раз змінив свої вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь 30 000 гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої його протиправною поведінкою. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області Миркушіної Н.С. від 21.09.2016 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 06.02.2018 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки,-вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської обалсті від 17.04.2018 року, 31.07.2018 року, 19.04.2019 року та 17.07.2019 відкладено підготовче судове засідання. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Павелко Р.С. змінені позовні вимоги\~\~підтримав повністю та просив їх задовольнити, розглянути справу за відсутності позивача. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник адвокат Балабанов Л.К. змінені позовні вимоги\~ не визнали та прохали відмовити в їх задоволенні за безпідставністю. У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - HACK «Оранта» не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України з`ясувавши всі обставини справи та надавши їм правову оцінку, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов слід частково задоволити з наступних підстав. Згідно вимог ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2018 року у справі «Печенізький та інші проти України» встановлено, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Крім цього, кожній стороні має бути забезпечено можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. 14.07.2016 року близько 22 год. 50 хв. в м.Хорол Полтавської області по вул.Небесної Сотні біля будинку 131 відповідач [PERSON] керуючи автомобілем марки ВАЗ-2107 д.н.з. [NUMBER] допустив наїзд на пішоходів [PERSON] та [PERSON] , тобто позивача, що перетинали проїзну частину з права наліво відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок даної ДТП пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці події, а позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани правого гомілково-ступневого суглобу та забою, гемартрозу лівого суглобу, які згідно висновку експерта №163 від 29.07.2016 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. При вирішенні позовних вимог про відшкодування\~\~моральної шкоди, суд прийшов до висновку, що завдана моральна шкода підлягає частковому задоволенню враховуючи принципи справедливості, пропорційності, виваженості та враховуючи майновий стан відповідача. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Судом встановлено, що позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я…, яка відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~31.03.1995\~року №\~4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п.1 ч.2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода\~відшкодовується незалежно\~від вини\~органу державної\~влади,\~органу влади\~Автономної Республіки\~Крим,\~органу місцевого\~самоврядування,\~фізичної або\~юридичної особи,\~яка її\~завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. У судовому засіданні встановлено, що діями відповідача було порушено законні\~\~права\~\~позивача, що призвело до необхідності звернення останнього за їх захистом до суду. Для захисту порушених законних прав у суді позивач докладав\~\~додаткових зусиль, що призвело\~\~до змін\~\~ способу його життя. Відповідно до роз' яснень, що містяться у п.9\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~р.\~№4\~«Про\~\~судову практику\~в справах\~про\~\~відшкодування\~\~моральної (немайнової)\~шкоди» - при визначенні\~\~розміру відшкодування\~\~моральної шкоди суд приймає до уваги\~\~стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. Тому суд вважає, що відповідач повинен нести відповідальність перед позивачем за заподіяну останньому моральну шкоду. \~ З досліджених в судовому засіданні письмових документів вбачається, що позивач в результаті грубого порушення позивачем правил дорожнього руху, наслідком чого стала дорожньо-транспортна пригода, отримав тілесні ушкодження, у вигляді забійної рани правого гомілково-ступневого суглобу та забою, гемартрозу лівого суглобу, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які спричинили з короткочасний розлад здоров`я.\~ З описової частини висновку судово-медичної експертизи № 163 від 05.08.2016 року, що була досліджена в судовому засіданні, вбачається, що позивач проходив лікування в Хорольській ЦРЛ. Вказане безумовно свідчить про те, що позивач, як в ході дорожньо-транспортної пригоди так і в подальшому відчував достатньо значний фізичний біль, був вимушений проходити лікування, що порушило його сталий ритм життя, спричинило необхідність вжиття додаткових заходів як для нормалізації здоров`я так і відновлення попереднього стану справ. Суд погоджується із твердженням представника позивача адвоката Павелко Р.С. з приводу того, що ці обставини носили для позивача виключно негативний характер, викликали у позивача значні переживання за свій стан здоров`я та пригнічений стан. На переконання суду така реакція людини, що вперше потрапила в подібного роду ситуацію,\~ на вищевказані негативні явища є природньою, об`єктивно переконливою та не повинна піддаватися сумніву. Тому суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача 13 000 грн. моральної шкоди, яка на переконання суду в повній мірі буде компенсувати перенесені моральні страждання. Суд прийшов до висновку, що визначений розмір моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості, не є надмірно великим для відповідача, який є працездатним та має постійне місце роботи. Відповідачем не доведено в судовому засіданні, що шкоду було завдано в наслідок непереборної сили чи злого умислу потерпілого (позивача). Отже,\~з огляду\~на наведене,\~суд вважає,\~що позов [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - HACK «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки,-слід задовольнити частково. На підставі викладеного і

Outcome: partial