Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд позбавити відповідачів права користування [ADDRESS]; встановити порядок виконання рішення суду, за яким рішення суду є підставою для зняття з реєстраційного обліку місця проживання. Позивач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, на заочний розгляд справи згоден. Відповідачі до судового засідання не з'явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Суд, у зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачами відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Від представника третьої особи Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Від представника третьої особи Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради надійшли письмові пояснення по справі, де вони зазначили, що підставою для зняття з реєстраційного обліку є рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані докази, пояснення сторін, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Позивач по справі є власником квартири [ADDRESS] на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.08.2017 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.10.2017 року. Підставою звернення до суду із позовом стали посилання позивача на те, що відповідачі по справі, які не є членами його сім'ї та не проживають в [ADDRESS] залишились в ній зареєстровані по даний час. Відповідач [PERSON] [INFO], являється сином [PERSON] та проживає разом з нею. Питання визначення місця проживання малолітніх та неповнолітніх регулюється ст.29 ЦК України, яка встановлює, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків ( усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Ця норма є імперативною, тобто дитина, яка не досягла 10 років може бути зареєстрована лише з батьками, або одним із батьків. Позивач посилається на те, що реєстрація відповідачів, в тому числі [PERSON] [INFO], в квартирі, яка належить позивачу на праві власності, обмежує позивача в праві розпоряджатись своєю власністю, оскільки відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, за наявності реєстрації місця проживання в будинку неповнолітньої дитини позивач не може укладати правочини щодо цього майна без відповідної на те згоди органу опіки та піклування. На підставі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судовий захист цивільних прав та інтересів, шляхом визнання відповідного права, гарантується ст. 16 ЦК України, з якої вбачається, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Об'єктом власності особи може бути, зокрема,- житловий будинок, садиба, квартира ( ст.ст. 379, 382 ЦК України). Пунктом 34 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року « Про судову практику у справах про захист прав власності та інших речових прав» зазначено, що власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення ( пункт 3 ч.1 ст. 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстраційного обліку. Оскільки відповідачі за вказаною адресою не проживають та не є членами сім'ї позивача, у зв'язку із тим, що вони не вжили дій щодо зняття з реєстрації свого місця проживання у квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] права позивача, як власника приміщення, де зареєстровані відповідачі порушуються. Оскільки судом встановлено, що права та інтереси позивача, як власника порушуються, та враховуючи ту обставину, що з моменту набуття права власності на квартиру позивачем відповідачі втратили право користування зазначеною квартирою, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. На підставі викладеного й

Outcome: approved