Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 50 755,77 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн., зазначаючи, що 14.04.2017 року відповідач подала до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заяву № 3851781924 від 14.04.2017 року на отримання кредиту, підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг становлять кредитний договір між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем, як позичальником, а також, що отримала примірник Кредитного договору та погодила отримати шляхом роздрукування з веб - сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень». 26.06.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 20190626, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», додатку № 1 до договору відступлення прав вимоги № 20190626 від 26.06.2019, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 50755,77 грн., з яких: 21308,09 - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3862,36 грн. - сума заборгованості за відсотками, 15283,32 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), 10302,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Оскільки, на даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, тому позивач змушений звернутися до суд з відповідним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надав клопотання в якому просить провести розгляд справи без його участі, у зв`язку з великою кількістю судових засідань, а також, у зв`язку з його перебуванням у місті Бровари Київської області, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання, призначене на 02.09.2020 року на 10.00 годину не з`явилася, з невідомої суду причини, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить її особистий підпис в розписці про отримання судової повістки про виклик до суду. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказі за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не повідомила про причини неявки, відзив на позовну заяву не подала, позивач не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення, тому суд, з урахуванням вимог ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та у зв`язку з неявкою відповідача фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Згідно заяви на отримання кредиту № 3851781924 від 14 квітня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір В заяві зазначені умови надання кредиту, а саме сума кредиту в розмірі 26 342,26 гривень, строком на 36 місяців, зі сплатою за користування кредитом щомісячних процентів у розмірі 3,19 %, річні проценти в розмірі 11,99 %, а також щоденна пеня в розмірі 0,3 %. Вказана заява особисто підписана відповідачем. /а.с.6/. До вказаної вище заяви позивачем додано додаток - «Графік платежів» та заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від 14 квітня 2017 року /а.с.7,13-14/, які особисто підписані відповідачем. Згідно договору відступлення права вимоги № 20190626 від 26 червня 2019 року, між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило своє право вимоги за договором, укладеним із позичальником [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» /а.с.15-16, 20-22/. До вказаного вище договору позивачем додано витяг з реєстру боржників /а.с.23/. Згідно повідомлень про відступлення права вимоги, направлених ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на адресу позичальника [PERSON] , останню повідомлено про те, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є новим кредитором і має право грошової вимоги та отримання від неї заборгованості за кредитним договором /а.с.18,19/. Згідно розрахунку заборгованості, доданого до позову, відповідач [PERSON] станом на 26.06.2019 року має заборгованість у розмірі 50755,77 грн., з яких: 21308,09 - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3862,36 грн. - сума заборгованості за відсотками, 15283,32 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), 10302,00 грн. - сума заборгованості за пенею /а.с.17/. Вказане також підтверджується довідкою, доданою до позову /а.с.15-16/. Вирішуючи даний спір суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичайного ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Як було встановлено судом, 14 квітня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 3851781924, за умовами якого остання шляхом підписання заяви отримала кредит у сумі 26 342,26 гривень 00 копійок, строком на 36 місяців, зі сплатою за користування кредитом щомісячних процентів у розмірі 2,00 % та річних процентів у розмірі 11,99 %, а також щоденної пені у розмірі 0,3 %. На виконання договору позивач надав відповідачу кредит в сумі, визначеній у договорі, у повному обсязі, тим самим позивач повністю виконав свої зобов`язання перед відповідачем за договором. За умовами договору відповідач прийняла на себе зобов`язання повернути кредит в термін, встановлений договором, та сплачувати проценти за користування кредитом. Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування коштами в строк, в розмірі та в валюті, які визначені в договорі. В подальшому, 26 червня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги № 20190626, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило своє право вимоги за договором, укладеним із позичальником [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Таким чином, відбулась заміна кредитора у зобов`язанні та кредитором за кредитним договором є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Однак, в порушення умов договору відповідач не виконала належним чином зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування ним, має прострочену за кредитом заборгованість, що згідно вимог ст. 610 ЦК України, є порушенням зобов`язань. До того ж, фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку та в повному обсязі позивачу не повернуті, а відповідачем не спростовано доводів позивача щодо отримання, використання, так само і погашення кредитних коштів. Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідач порушила умови договору, взяті на себе зобов`язання виконує неналежним чином, тому, відповідно до вимог чинного цивільного законодавства, умов кредитного договору, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 50 755 гривень 77 копійок. Вказана сума заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості та довідкою, наданими позивачем. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 50 755 гривень 77 копійок, з яких 21308,09 грн. - сума основної заборгованості, 3862,36 грн. - сума заборгованості за відсотками, 15283,32 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), 10302,00 грн. - сума заборгованості за пенею. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2102 гривні 00 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved