Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 26.02.2011 року між\~ [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополь Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис № 87. В обґрунтування позову послався на те, що з дружиною вже давно проживає окремо, між ними немає жодних спільних інтересів, кожен живе своїм життям і не намагаються перейнятися проблемами іншого з подружжя. В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. За рішенням суду з нього стягуються аліменти на утримання сина. Спору про поділ спільного майна між ними немає. Наполягає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечувала та наполягала, що бажає зберегти сім'ю. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача, та розірвати шлюб, зареєстрований 26.02.2011 року між\~ [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополь Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис № 87, виходячи з наступного. У відповідності до положень ст. 110 ч. 1 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і тоді відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановленні таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст. 114 ч. 2 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Конституцією України проголошена охорона сім'ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ч. 5 ст. 191 Цивільного процесуального кодексу України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. З приводу цього, ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.11.2015 року, подружжю було надано строк для примирення тривалістю у два місяці (а. с. 20). Однак, в судовому засіданні встановлено, що примирення сторін не відбулось. Судом встановлено, що сторони припинили сімейне життя в червні 2015 року, їх шлюб існує формально, поновлювати сімейні відносини позивач не бажає. Син [PERSON] , [INFO], проживає з матір'ю, на його утримання за рішенням суду позивач сплачує аліменти. Майнового спору між сторонами немає. Враховуючи пояснення сторін та вище викладені обставини, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved