Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати розпорядження органу приватизації державного житлового фонду Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 09.06.2017 №13-В про відмову в оформленні передачі в приватну власність квартири [ADDRESS]. Заявлені вимоги мотивує тим, що розпорядження органу приватизації державного житлового фонду Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області № 13-В від 09.06.2017 суперечить чинному законодавству України, порушує його право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитку, оскільки він не має власного житла. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі та просили про його задоволення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, надіслав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, одночасно прохав врахувати позицію міської ради викладену у розпорядженні органу приватизації державного житлового фонду Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 09.06.2017 №13-В, вважаючи дане розпорядження обґрунтованим та законним. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення відповідача проти позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Згідно ст.25 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» спори, пов'язані з порушенням житлових прав громадян, які вимушені проживати в гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону, незалежно від форми власності, розглядаються та вирішуються в судовому порядку, якому може передувати досудовий розгляд, що здійснюється відповідно до статті 26 цього Закону. Громадяни, які вважають, що їх житлові права чи житлові права членів їх сімей порушені, мають право для вирішення спорів звертатися безпосередньо до суду. Судом встановлено, що відповідно до виписки із протоколу №10 від 12.06.1990 спільного засідання адміністрації із профкомом Полтавського гірничо-збагачувального комбінату, яким вирішили взяти на квартирний облік для забезпечення жилою площею [PERSON] разом із її синами [PERSON] та [PERSON], за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Як вбачається із паспорта громадянина України на ім'я [PERSON] та поквартирної картки, останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-11, 14) та проживає за вказаною адресою, що підтверджується довідками, наданими КЖРЕП №1 від 12.04.2017, де вказано дату реєстрації 17.05.1985 (а.с.16, 17). Згідно довідки, наданої АТ «Державний ощадний банк України» №48 від 11.04.2017, [PERSON], [INFO], в списках на приватизацію значиться за адресою: [ADDRESS], та житловий чек не використав (а.с.13). Судом встановлено, що відповідно до типового договору та акту приймання передачі від 03.02.1986 [PERSON] є наймачем квартири, розташованою за вище вказаною адресою (зворотній бік а.с.7, а.с.19). Як зазначив позивач у судовому засіданні, він звернувся до органу приватизації державного житлового фонду Горішньоплавнівської міської ради з метою приватизації квартири [ADDRESS], якої він є наймачем, проте йому було відмовлено у зв'язку із відсутністю копії ордеру. Таку відмову вважає незаконною та зазначає, що підставою для вселення є ордер на житлову площу, який при вселенні здається завідуючому (директору) гуртожитку підприємства, установи, організації, а при відсутності такої особи в житлово-експлуатаційну організацію. Тому даний ордер в нього відсутній. Як вбачається із пояснень відповідача (а.с.32-33), згідно із п.п. 17,18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства ЖКХ України № 396 від 16.12.09 року, які визначають перелік документів, що мають бути обов'язково подані громадянами до органу приватизації, одним з таких документів, є копія ордеру про надання жилої площі. Позивач, звернувшись із заявою про приватизацію квартири, не надав відповідної копії, тому враховуючи вказане, було прийняте розпорядження №13-В від 09.06.2017, яким було відмовлено [PERSON] у задоволенні заяви про приватизацію квартири. Згідно довідок, наданих директором КЖРЕП №1 від 11.04.2017 та 11.10.2017, в архіві паспортного столу КЖРЕП№1 ордер на жиле приміщення за адресою: [ADDRESS], відсутній (а.с.18, 38). Розпорядженням органу приватизації державного житлового фонду Горішньоплавнівської міської ради № 13-В від 09 червня 2017 року в задоволенні заяви [PERSON] щодо приватизації житлового приміщення в гуртожитку, в якому він проживає, було відмовлено в зв'язку з відсутністю копії ордера на жиле приміщення (а.с.15). Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України , які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючи поліпшення житлових умов до ведення в дію цього Закону. Згідно до положень ст.ст.1,3,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина , який постійно мешкає у квартирі ( будинку) ,відносно якої вирішується питання про передачу у власність. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених п.2. ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає , вбачається, що на спірне житлове приміщення не розповсюджується. У відповідності до п.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Так судом встановлено, що позивач [PERSON] постійно проживає в квартирі [ADDRESS] з 1985 р., тому доводи відповідача про те, що [PERSON] не має права на приватизацію займаного ним житлового приміщення відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у з зв'язку з відсутністю у нього ордера є безпідставними, оскільки чинним законодавством не покладається на позивача обов'язку зберігати ордер на житло. Крім того, з причин незалежних від позивача, останній не зміг надати органу приватизації державного житлового фонду Горішньоплавнівської міської ради копію ордера на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. У силу вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали. Враховуючи вищевикладене, суд вбачає підстави для повного задоволення позову.

Outcome: approved