Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до Яворівського районного суду із позовною заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,0738 га, кадастровий номер 4625887500:02:000:2443, що знаходиться на території Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28 квітня 1995 року, між ним та [PERSON] був укладений договір дарування. [PERSON] цього договору [PERSON] подарувала, а він прийняв у дар садовий дачний дім площею 10, 9 кв.м, що знаходиться в селі Рясне-Руська в садово-городньому товаристві «Квант». Даний будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,0738 га, яка була передана [PERSON] на підставі рішення Рясне-Руської сільської Ради народних депутатів від 17 жовтня 1994 року № 96, право на яку посвідчувалося Державним актом на право приватної власності на землю, виданим 11 січня 1995 року. У вищезазначеному Договорі дарування прямо не вказано про перехід разом із садовим дачним домом права власності на земельну ділянку, однак на Державному акті на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON] нотаріусом вчинено напис про те, що земельна ділянка перейшла у власність [PERSON] згідно договору дарування дачного будинку. Позивач звернувся до реєструючих органів з метою реєстрації даної земельної ділянки на своє імя, проте рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 25167032 від 09 жовтня 2015 року йому було відмовлено у державній реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку, оскільки подані заявником документи не дають змоги встановити точне місце розташування земельної ділянки та особу заявника, містять суперечності та не узгоджуються між собою, зокрема, згідно договору дарування № 1927 від 28.04.1995 року Обдаровуваним є [PERSON], а звертається для реєстрації права власності [PERSON], що унеможливлює проведення державної реєстрації прав. За таких умов, Позивач позбавлений можливості зареєструвати своє право власності на належну йому земельну ділянку в позасудовому порядку та змушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Просить позов задовольнити. Представник відповідача, Рясне-Руської сільської ради, в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи та ухвалити рішення у відсутності сторін на підставі доказів наявних в матеріалах справи. -2- Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28 квітня 1995 року, між позивачем [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування, посвідчений [PERSON], державним нотаріусом Городоцької нотконтори, виконуючою обов'язки нотаріуса Яворівської державної нотаріальної контори, та зареєстрований в реєстрі за № 1927. [PERSON] цього договору гр. [PERSON] подарувала, а позивач [PERSON] прийняв у дар садовий дачний дім площею 10, 9 кв.м., що знаходиться в селі Рясне-Руська Яворівського району Львівської області в садово-городньому товаристві «Квант». Дачний будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,0738 га, яка була передана [PERSON] на підставі рішення Рясне-Руської сільської Ради народних депутатів від 17 жовтня 1994 року № 96, право на яку посвідчувалося Державним актом на право приватної власності на землю, виданим 11 січня 1995 року та зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 372. Статтею 6 ЗК України 1990 року (в редакції, чинній на момент укладення договору) передбачено, що громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі, зокрема, дарування. У вищевказаному Державному акті нотаріусом вчинено напис про те, що земельна ділянка перейшла у власність [PERSON] згідно договору дарування дачного будинку, посвідченого державним нотаріусом Городоцької державної нотконтори 28 квітня 1995 року за реєстровим № 1927. Відповідно до ст. 30 ЗК України 1990 року (в редакції, чинній на момент укладення договору) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Судом встановлено, що Позивач у відповідності до чинного на той час земельного законодавства своє право власності на земельну ділянку належним чином не оформив та державний акт на право власності на своє ім'я не одержав. [PERSON] ст. 126 чинного ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За заявою Позивача, 05 червня 2015 року, ДП «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення садівництва на території с/г «Квант» Рясне-Руської сільської ради. [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, наданого на запит [PERSON] земельна ділянка площею 0,0738 га з цільовим призначенням для ведення садівництва знаходиться на території Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області та їй присвоєно кадастровий номер 4625887500:02:000:2443. Встановлено, що Позивач звернувся із заявою до реєструючого органу з метою державної реєстрації даної земельної ділянки на своє імя, однак рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] № 25167032 від 09 жовтня 2015 року Позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку, оскільки подані заявником документи не дають змоги встановити точне місце розташування земельної ділянки та особу заявника, містять суперечності та не узгоджуються між собою, зокрема, згідно договору дарування № 1927 від 28.04.1995 року Обдаровуваним є [PERSON], а звертається для реєстрації права власності [PERSON], що унеможливлює проведення державної реєстрації прав. -3- Судом також встановлено, що у відповідності до рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 травня 2016 року, яке набрало законної сили, встановлено факт належності [PERSON] договору дарування №1927 від 28 квітня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Городоцької нотконтори, виконуючою обовязки нотаріуса Яворівської державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як встановлено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Перевіривши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки під час розгляду справи доведено, що Позивач згідно Договору дарування є власником спірної земельної ділянки, проте в даному Договорі наявні розбіжності які унеможливлюють в поза судовому порядку належним чином зареєструвати спірну земельну ділянку, а тому за Позивачем слід визнати право власності на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,0738 га, кадастровий номер 4625887500:02:000:2443, що знаходиться на території Рясне-Руської сільської ради, в судовому порядку.

Outcome: approved