Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що шлюб було зареєстровано виконавчим комітетом Поліського району Київської області, актовий запис №29 від 23 березня 1991 року, однак, відносини в сім`ї не склались, збереження сім`ї вважає неможливим. Сторони відповідно до ст.128 ЦПК України будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, позивач в заяві просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи, відповідач про причину неявки суд не повідомив (а.с.23-26, 29-30). Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 23 березня 1991 року (а.с.3). Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В судовому засіданні та з матеріалів справи встановлено, що відносини між сторонами не склались, оскільки в подружжя різні погляди на сімейне життя, тобто фактично шлюб перестав існувати. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, відповідачем не надано доказів на спростування твердження позивача, про погіршення відносин в сім`ї, про те, що фактично шлюб не існує, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Крім того, суд зазначає, що не вправі відмовити в задоволенні позовних вимог, з огляду на наполягання позивача на розірванні шлюбу, оскільки це може бути розцінено як примушення останнього до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Питання про поділ майна подружжям не ставиться. Сплачений позивачем судовий збір в сумі 768,40 грн. в порядку статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved