Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач звернувся з вказаною позовною заявою до відповідача посилаючись на те, що [PERSON] має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], якого залишила у пологовому відділенні лікарні ім. А. і О. Тропіних. Дані про батька у свідоцтві про народження записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. На теперішній час [PERSON] перебуває під опікою [PERSON] Як вказує позивач, за час перебування дитини у лікарні та під опікою відповідач долею сина та його здоров'ям не цікавилась, не спілкувалась, матеріальної допомоги не надавала, тобто самоухилилась від виконання своїх батьківських обов'язків. Оскільки дитина перебуває на первинному обліку служби у справах дітей Комсомольської районної у м.Херсоні ради як дитина, яка позбавлена батьківського піклування, але у зв'язку зі зміною діючого законодавства на даний час заява матері про відмову від дитини не є підставою для надання відповідного статусу, позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Прокурор прокуратури Комсомольського району м.Херсона в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити у повному обсязі, вважаючи що в інтересах дитини доцільно побавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до сина [PERSON], [INFO] Третя особа в судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлялась. Однак, в судовому засіданні, призначеному на 16.01.2014р. проти задоволення позовної заяви не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим провести заочний розгляд у її відсутність, за наявними матеріалами справи. З пояснень сторін та досліджених матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народився [INFO], в свідоцтві про народження якого у графі «мати» вказана [PERSON], а в графі «батько» зазначений [PERSON]. Однак, після народження дитини відповідач залишила сина у пологовому відділенні лікарні ім. А. і О. Тропіних, що підтверджується її заявою від 14.07.1998р. Як вбачається з пояснень представника позивача та матеріалів позову, відповідач по справі ніяким чином не піклується про сина, життям та здоров'ям дитини зовсім не цікавився, що також підтверджується висновком виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради від 05.12.2014р. за вих. № 6-09-448. Окрім того, рішенням виконкому Комсомольської районної у м.Херсоні ради від 13.10.2000р. № 113, [PERSON] призначено опікуном над неповнолітнім [PERSON], [INFO] Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дітей, турбуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити отримання дітьми загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 вбачається, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що відповідач повністю ухилилася від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина, не проявляє батьківської турботи та уваги до нього, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, суд приходить до висновків про те, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved