overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем 15.07.2006 року. Вказав, що від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], яких просив залишити на подальше проживання з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що разом з відповідачем не проживають з грудня 2016 року, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Вказав, що подальше перебування в шлюбі суперечить їх інтересам. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримав в повному обсязі, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечувала (а.с. 24, 25). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15.07.2006 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 980 (а.с. 3). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується змістом свідоцтв про народження (а.с. 5,6). Частиною 4\~ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за\~наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем 24.07.2010 року. Вказав, що від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що разом з відповідачем не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Вказав, що подальше перебування в шлюбі суперечить їх інтересам. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримав в повному обсязі, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечувала (а.с. 28-29). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24.07.2010 року, зареєстрованому Виконкомом Зарічанської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 6 (а.с. 3). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується змістом свідоцтва про народження (а.с. 19). Частиною 4\~ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за\~наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Оскільки ні позивач ні відповідач не бажають зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем 25.01.2003 року. Вказав, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що сімейне життя не склалося через протилежні погляди на життя, що призвело до втрати почуття поваги та кохання один до одного. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, а тому подальше збереження сімї неможливим. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 22). Відповідач у судові засідання 30.10.2017 р. та 16.11.2017 року не з'являлась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомила (а.с. 18, 26-28). Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25.01.2003 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 71 (а.с. 11). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується змістом свідоцтва про народження ( а.с. 5-6). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Оскільки позивач не бажає зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем 29.08.2014 року. Вказав, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітніх ю дитину [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що\~ сімейне життя не склалося через\~ протилежні погляди на життя, що призвело до втрати почуття поваги та кохання один до одного.\~ Вважає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, а тому\~ подальше\~ збереження сімї неможливим. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі,\~ в якій він позовні вимоги\~ підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала\~ (а.с. 28). Відповідач у судові засідання\~ не з'являлась,\~ про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомила (а.с. 14-15,18-19, 21, 26-2722-23, ). Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх\~ відсутності\~ на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29.08.2014 року, зареєстрованому\~ Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області,\~ актовий запис № 1724 (а.с. 4). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується змістом свідоцтва про народження ( а.с. 5). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на\~ вільній згоді жінки та чоловіка. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Оскільки позивач не бажає зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути [PERSON] на користь ПАТ «Прикарпаттяобленерго» філії «Коломийський МРЕМ» 6949 грн. 77 коп. заборгованості за не обліковану електричну енергію на поточний рахунок із спеціальним режимом використання [NUMBER] в Коломийському відділенні № 6341 АТ «Ощадбанк», код ЄДРПОУ 25683342, МФО 336503 та 229 грн. 40 коп. сплаченого судового збору на розрахунковий рахунок № 260043003528 в Коломийському відділенні № 6341 АТ «Ощадбанк», код ЄДРПОУ 25683342, МФО 336503. Вимоги мотивує тим, що 24 жовтня 2013 року працівниками філії ПАТ «Прикарпаттяобленерго» «Коломийський МРЕМ» при проведенні обстеження схеми живлення та обліку електроенергії у житловому будинку [ADDRESS] в присутності [PERSON], було виявлено порушення «Правил користування електричною енергією для населення», а семе: встановлення перемички шунтуючої коло обліку із прихованого розриву ввідного кабеля, внаслідок чого при вимкнених автоматичних вимикачах та заведенні перемички на нижні контакти вимикачів (вхідних) імпульси на лічильнику не формуються, спожита електроенергія не обліковується, про що складено Акт про порушення від 24.10.2013 року № 079088. Акт про порушення ПКЕЕН було скріплено підписами трьох працівників філії ПАТ «Прикарпаттяобленерго» філії «Коломийський РЕМ» та підписом [PERSON], без зауважень. Згідно п.53 ПКЕЕ, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] в користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість за кредитним договором № 014/ZAN011/3/1 від 05 грудня 2012 року в розмірі 171788 грн. 01 коп. та судові витрати в розмірі 1717 грн. 89 коп. Вимоги мотивував тим, що 05 грудня 2012 року між ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/ZAN011/3/1 від 05 грудня 2012 року. За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит в сумі 140000 грн. зі строком користування кредитними коштами до 04.12.2017 року зі сплатою 24,3 % річних. Пунктом 2.9.1 Кредитного договору передбачено, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється позичальником щомісячно до 20 числа кожного місяця відповідно до Графіку платежів наведеного в Додатку № 2 до Кредитного договору. Однак, відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов»язань, систематично порушує умови п. 2.9.1 Кредитного договору та допускає прострочення сплати обов»язкових платежів по Кредитному договору та взагалі перестав здійснювати будь які оплати по кредиту. У зв»язку із невиконанням умов Кредитного договору, відповідачу було направлено лист з вимогою про дострокове погашення боргу за кредитним договором від 26.12.2013 року, який отримано відповідачем 28.12.2013 року. Відповідно до п. 4.2.2. та п. 4.2.4. кредитного договору у випадку порушення позичальником зобов»язань, передбачених кредитним договором, банк має право достроково вимагати погашення заборгованості позичальника за кредитом, включаючи прострочену та поточну заборгованість позичальника за кредитом, прострочену заборгованість позичальника за процентами, та стягнути таку заборгованість, включаючи нараховані проценти за користування кредитом та неустойку (пеню, штрафи). Станом на 10 лютого 2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором № 014/ZAN011/3/1 від 05 грудня 2012 року становить 169566 грн. 13 коп., з яких 140000 грн. -основного боргу за кредитом, 29566 грн. 13 коп. - заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках. За порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та комісії п. 7.1. кредитного договору передбачено штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми просточеного платежу, за кожен день прострочки, а також штраф в розмірі 1% від суми наданого кредитуза кеожен факт порушення строків повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, інших платежів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] в користь ПАТ «Ідея Банк» боргу за невиконання умов кредитного договору № F 49.033.77374 від 11.12.2012 року в розмірі 10496 грн. 42 коп., судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Вимоги мотивує тим, що 11 грудня 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №F49.033.77374 від 11.12.2012 року №Б52.033.72447 на поточні потреби. Згідно кредитного договору відповідач отримав кердит в розмірі 4895 грн. зі сплатою 21,50 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Всупереч нормам цивільного законодавства та умов кредитного договору відповідач свої зобов»язання перед позивачем щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій не дотримується, тим самим порушує умови Кредитного договору. Останній платіж боржником здійснено 25.04.2013 року Ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов»язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків. У відповідності до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У свою чергу під збитками законодавець у ст. 22 ЦК України розуміє витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким. Що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строки встановлені договором.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 7020,00 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП). Позовні вимоги мотивуються тим, що 10.04.2013 року о 21 годині 40 хвилин з вини [PERSON] на станції Шарівка 36+175 км. Олександрійського району, перегін Шарівка-Чабанівка, 37 км. залізничного переїзду сталася ДТП, внаслідок якої відповідачу заподіяно матеріальні збитки на суму 7020,00 грн. Представником позивача через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи за його відсутності, в заяві зазначено про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідачем також через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи за його відсутності, в заяві зазначено, що відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.04.2013 року (а.с. 8), 10 квітня 2013 р. о 21 год. 40 хв. [PERSON] в с. Шарівка 36+175 км Олександрійського району, перегін Шарівка-Чабанівка, 37 км залізничного переїзду, керував автомобілем ВАЗ 21061, державний номерний знак [NUMBER], не врахував технічний стан транспортного засобу та його обладнання, виїхав на залізничний переїзд та зупинився на залізничних коліях, в результаті чого відбулося зіткнення з потягом, що призвело до пошкодження транспортного засобу, у зв'язку, з чим відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до звіту про оцінку ринкової вартості права вимоги відшкодування збитків, спричинених внаслідок пошкодження майна підрозділу Одеської залізниці ШЧ-15, внаслідок ДТП (а.с. 12-30), сума збитків, спричинених позивачеві внаслідок ДТП з участю відповідача склала 7020,00 грн. Частиною 2 статті 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як встановлено з матеріалів справи, з вини відповідача сталася ДТП, внаслідок якої спричинено шкоду ДП «Одеська залізниця», вказаний факт та розмір шкоди відповідачем не оспорюється, у зв'язку з чим останній визнав позовні вимоги в повному обсязі. За наведених вище обставин позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 3000,00 грн., в звязку з тим, що він навчається на денній формі навчання в Житомирському національному агроекологічному університеті. Зазначає, що відповідач є його батьком, офіційно працює та має можливість надавати матеріальну допомогу на його утримання. Позивач направив заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позові (а.с. 16). Відповідач в судові засідання 08.08.2017 р. та 17.10.2017 року не зявлявся, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином причини неявки не повідомив (а.с. 12, 13). Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується змістом свідоцтва про народження (а.с. 2). Згідно довідки Приватного підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 4» №723 від 06.06.2017 року [PERSON] проживає один (а.с. 3). З наданої довідки №37 від 15.03.2017 року вбачається, що син відповідача навчається в Житомирському національному агроекологічному університеті на денній формі навчання за кошти фізичних осіб. Термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітнім дочкою, сином. З огляду на те, що [PERSON] навчається на денній формі навчання на контрактній формі навчання, суд приходить до висновку, що він потребує матеріальної допомоги, що є підставою для стягнення аліментів. При визначенні розміру аліментів суд, з урахуванням вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України, стягує з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. на користь позивача на час навчання сина, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання - 30.06.2018 року. Згідно зі ст. ст. 191, 201 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-30 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому прохає розірвати укладений між ним та відповідачем 17 липня 2013 року договір позики на суму 15 000 000 грн., стягнути з відповідача на його користь 15 000 000 грн. боргу, 210 000 грн. відсотків за користування коштами та судові витрати. Своє прохання мотивує тим, що 17 липня 2013 р. відповідач позичив у нього кошти в сумі 15 000 000 грн. та зобов'язався повернути гроші до 17 липня 2027 року, повертаючи щомісяця по 125 000 грн. та відсотки за користування у розмірі 0,1 % від суми позики. 17.07.2013 р. відповідач видав розписку про отримання ним коштів. Але він грошові кошти не повертає. Всього за 14 місяців не повернуто 1 750 000 грн., не сплачено по 0,1 % від суми позики, що становить 15 000 грн. щомісяця, всього 210 000 грн. На момент звернення до суду відповідача заборгував 1 960 000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги. Представник відповідача визнав позов в повному обсязі. Пояснив, що кошти позичалися для розвитку бізнесу, але, придбавши необхідне обладнання, відповідач не зміг наладити виробництво, тому у нього відсутні кошти для повернення боргу та сплати відсотків. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно статей 1046, 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Наданими позивачем договором позики та розпискою від 17.07.2013 р. підтверджується факт укладення договору та його умови, які зазначені позивачем, отримання відповідачем суми позики. Сума заборгованості сторонами не оспорюється. Тому суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по оплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн. та 243,60 грн., всього 3897,60 грн.

Outcome: approved