Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за [PERSON] право особистої власності на квартиру [ADDRESS] , яка кладається з приміщень, загальною площею 107, 8 кв.м., житловою площею 58,8 кв.м. В обґрунтування\~позовних вимог\~ [PERSON] \~зазначив,\~що з\~09\~жовтня 2009\~року сторони\~знаходяться в\~зареєстрованому шлюбі.\~В період\~шлюбу вони\~з дружиною\~не набули\~спільного майна\~подружжя,\~однак у\~нього є\~особиста власність,\~яка зареєстрована\~в період\~шлюбу.\~ \~26\~січня 2012\~року позивач\~отримав свідоцтво\~про право\~власності на\~квартиру [ADDRESS] ,\~на підставі\~договору №\~6-15\~про дольову\~участь (інвестування)\~будівництві багатоквартирного\~житлового будинку\~від 26.09.2003\~року,\~додаткової угоди\~№1\~від 15.03.2004\~року,\~договору про\~відступлення вимоги\~(цесія)\~від 03.04.2009\~року,\~акту прийому-передачі\~№ від\~04.04.2009\~року.\~Вказана квартира\~складає з\~приміщень,\~загальною площею\~107,8\~кв.м.,\~житловою площею\~58.8\~кв.м.-,\~відображених у\~технічному паспорті\~від 09.12.2011\~р. Зазначена квартира\~є особистою\~власністю позивача,\~тому як\~було придбано\~за мої\~особисті кошти,\~та коштів\~моїх батьків. Також позивач зазначив, що 26\~вересня 2003\~року його\~батько \~ [PERSON] \~уклав договір\~№ 6-15\~з Колективним\~підприємством «СМУ\~БД» про\~дольову участь\~(інвестування)\~будівництві багатоквартирного\~житлового будинку.\~Також,\~уклав додаткову\~угоду №1\~від 15.03.2004\~року,\~відповідно якої,\~вартість квартири\~загальної площі\~101\~кв.м.\~при 100\~%\~сплати складає\~107\~464\~грн,\~та ПДВ\~по ставці\~20%\~-17\~910\~грн. Згідно п.10.4 договору інвестування в будівництво житла від 26.09.2003 року № 6- 15, про відступлення права вимоги за договором інвестування в будівництво житла позивач набув квартиру [ADDRESS] , до укладення шлюбу із відповідачкою - [PERSON] , за особисті кошти, про що також свідчить наявний у матеріалах справи акт прийому - передачі квартири в закінченому будівництвом багатоповерховому житловому будинку від 04.04.2009 року, яким передбачено, що вартість квартири сплачено повністю та Колективне підприємство СМУ БД претензій до позивача, як інвестора - не має. Факт сплати ним за придбання вищевказаної квартири за його особисті кошти підтверджується договором купівлі -продажу від 17.07.2009 року, де він продав свою квартиру [ADDRESS] 664 680.00 гри. Крім того у вказаній квартирі він з дружиною ніколи не проживали, навпаки там проживає моя матір, яка в ній зареєстрована, та яка сплачує комунальні послуги. Ухвалою суду від 22 липня 2019 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 05 серпня 2019 року. Підготовче засідання 05 серпня 2019 року відкладено на 25 вересня 2019 року , у зв`язку з неявкою сторони не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Підготовче засідання 25 вересня 2019 року відкладено на 21 жовтня 2010 року, у зв`язку із перебуванням судді Свяченої Ю.Б. на лікарняному. Підготовче засідання 21 жовтня 2019 року відкладено на 18 листопада 2019 року, у зв`язку зі подачею представником позивача заяви про відкладення розгляду справи. У підготовчому засіданні 18 листопада 2019 року з`явилась представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі. У підготовче засідання 18 листопада 2019 року відповідач не з`явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомляв. Справа слухалась по суті. Протокольною ухвалою суду від 18 листопада 2019 року закрито підготовче засідання та призначено до розгляду по суті. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] такими що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 09 жовтня 2009 року [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Позивачу до укладення шлюбу на праві власності належала квартира [ADDRESS] , що підтверджується наступним . 26 січня 2012 року позивач отримав свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі договору № 6-15 про дольову участь (інвестування) будівництві багатоквартирного житлового будинку від 26.09.2003 року, додаткової угоди №1 від 15.03.2004 року, договору про відступлення вимоги (цесія) від 03.04.2009 року, акту прийому-передачі № від 04.04.2009 року. Вказана квартира\~складає з\~приміщень,\~загальною площею\~107,8\~кв.м.,\~житловою площею\~58.8\~кв.м.-,\~відображених у\~технічному паспорті\~від 09.12.2011\~р. 26\~вересня 2003\~року \~батько позивача-\~ [PERSON] \~уклав договір\~№ 6-15\~з Колективним\~підприємством «СМУ\~БД» про\~дольову участь\~(інвестування)\~будівництві багатоквартирного\~житлового будинку.\~Також,\~укладено додаткову\~угоду №1\~від 15.03.2004\~року,\~відповідно якої,\~вартість квартири\~загальної площі\~101\~кв.м.\~при 100\~%\~сплати складає\~107\~464\~грн,\~та ПДВ\~по ставці\~20%\~-17\~910\~грн. Згідно п.10.4 договору інвестування в будівництво житла від 26.09.2003 року № 6- 15, про відступлення права вимоги за договором інвестування в будівництво житла позивач набув квартиру [ADDRESS] , до укладення шлюбу із відповідачкою - [PERSON] , за особисті кошти, про що пітверджується наявний у матеріалах справи акт прийому - передачі квартири в закінченому будівництвом багатоповерховому житловому будинку від 04.04.2009 року. Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо нього будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яким вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України визначено зміст права власності, частиною першої якої передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 6 ст. 57 СК України, суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За встановлених\~обставин суд\~приходить до\~висновку про\~доведення позивачем\~факту придбання\~ним заявленого\~у позові\~нерухомого майна\~за час\~окремого проживання\~з відповідачкою,\~наявними в\~матеріалах справи\~належними доказами,\~а відтак\~позовні вимоги\~є обґрунтованими\~та такими,\~що підлягають задоволенню.

Outcome: approved