Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною заявою, якою просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0814 га, що знаходиться за адресою: с. Довжик Житомирського району Житомирської області по вул. Князькова, 45, як за спадкоємцем за законом після смерті батька. В судове засідання сторони не з'явились, проте як від представника позивача так і представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивача заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник відповідача позов підтримав, однак за умови, що судові витрати по розгляду справи будуть покладені на позивача. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. 4 листопада 2013 року помер батько позивача [PERSON] (а.с.5, 16). Після смерті останнього відкрилась спадщина, яка, зокрема, складається із земельної ділянки площею 0,0814 га, кадастровий номер 1822083200:06:001:0293, що знаходиться за адресою: с. Довжик Житомирського району Житомирської області по вул. Князькова, 45, має цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.8) та яка належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 1 липня 2011 року (а.с.7). Згідно довідки нотаріуса (а.с.17) позивач є спадкоємцем до майна свого померлого батька. Постановою нотаріуса від 14 жовтня 2014 року (а.с.18) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне у справі нерухоме майно, у звязку з відсутністю державного акту на земельну ділянку. За таких обставин позивач вказує, що вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне йому спадкове майно у інший аніж судовий спосіб не має змоги. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Аналіз встановлених судом обставин справи та норм Закону, що їх регулюють, у своїй сукупності, дає підстави суду для задоволення позову, адже як встановлено, спадкодавець за життя був фактичним власником спірної земельної ділянки, однак за життя належним чином отримати державний акт на неї не встиг, у звязку з чим позивач, в даний час, унеможливлений у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність вищевказаного нерухомого майна, і не може бути позбавлений цього права, оскільки набуття права власності, позивача, як спадкоємця за законом після смерті батька, чітко передбачено нормами ЦК України. Отже, враховуючи вищенаведене, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена позивачем. Крім цього, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, враховуючи положення ч. 3 ст. 88 ЦПК України, що є безальтернативними внаслідок їх імперативного характеру, судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 487,20 гривень (1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати) слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved