Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості, де зазначив, що 16.01.2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 14 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. Позивачем умови кредитного договору були виконані в повному обсязі. Відповідач взяті на себе обов'язки, щодо виконання умов договору, не виконує, у зв'язку з чим станом на 28.10.2014 року існує заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 29 046,34 грн. яка складається з: заборгованості за кредитом - 18 373,73 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 8 075,88 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 737,38 грн.; фіксована частина штрафу - 500,00 грн.; процентна складова штрафу - 1 359,35 грн. Представник позивача в судове засідання подав заяву про слухання справи без його участі, підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день і час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України, заперечень суду не надав. На адресу суду повернувся конверт з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Суд за згодою представника позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 169 ч.4, 224-226 ЦПК України, за відсутністю відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Крім того, даний договір є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом Згідно з п. 1.31 ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», платіжний інструмент - засіб певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ коштів з відповідного рахунка платника. До платіжних інструментів відносяться документи на переказ та спеціальні платіжні засоби. Відповідно до п. 1.27 ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжна картка - спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні встановлено, що 16.01.2014 року [PERSON] отримав від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 14 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у Анкеті-заяві. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальнику строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500,00 грн. та 5% від суми позову. Положеннями ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Зобов'язання щодо надання коштів банком виконані, проте [PERSON] взяті на себе обов'язки, щодо виконання умов договору, не виконав, у зв'язку з чим, станом на 28.10.2014 року існує заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 29 046,34 грн. яка складається з: заборгованості за кредитом - 18 373,73 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 8 075,88 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 737,38 грн.; фіксована частина штрафу - 500,00 грн.; процентна складова штрафу - 1 359,35 грн., що в судовому засіданні встановлено письмовими доказами по справі, у зв'язку з чим підлягає стягненню в судовому порядку. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 290,46 грн., які були ним сплачені при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved