Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним договір оренди від 17 серпня 2012 року земельної ділянки площею 0,9641 га розташованої на території Комсомольської сільської ради Козятинського району, Вінницької області, терміном на 8 років, укладений між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований у відділі Держкомзему у Козятинському районі Вінницької області 06 грудня 2012 року за номером 052140004006048 з дати його укладення; визнати недійсним договір оренди (без дати) земельної ділянки площею 0,0985 га розташованої на території Комсомольської сільської ради Козятинського району Вінницької області, терміном на 8 років, укладений між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований у відділі Держкомзему у Козятинському районі Вінницької області 06 грудня 2012 року за номером 052140004006044 з дати його укладення; визнати недійсним договір оренди (без дати) земельної ділянки площею 1,1236 га, розташованої на території Комсомольської сільської ради Козятинського району, Вінницької області, терміном на 8 років укладений між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований у відділі Держкомзему у Козятинському районі Вінницької області 06 грудня 2012 року за номером 052140004006053 з дати його укладення. Також просив стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Комсокольське» судовий збір в розмірі 345 грн. та вартість за надання юридичної допомоги в розмірі 1500 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15 травня 2008 року між Приватним акціонерним товариством «Комсомольське» та гр. [PERSON] був укладений договір оренди належних останній на праві приватної власності земельних ділянок загальною площею 2,1862 га , які належали їй відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 1,1236 га реєстровий № 040883200320 від 07 квітня 2008 року з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку реєстровий №01088320113 від 07 квітня 2008 року - площею 0,9641 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку реєстровий №010883200231 від 07 квітня 2008 року - площею 0,0985 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний Договір оренди був зареєстрований у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру » 05 червня 2008 року за №040883201 після чого земельні ділянки загальною площею 2,18б2 га були передані Орендарю, тобто йому, позивачу по справі , відповідно до Акту приймання передачі. Орендна плата була визначена сторонами за домовленістю в сумі 688 грн. в рік та були визначені інші істотні умови договору. Пунктом 10 вказаного договору сторонами був визначений термін дії цього Договору-10 років з переважним правом Орендаря на поновлення його на новий строк. Пунктом 39 даного договору було визначено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Пунктом 40 даного Договору було встановлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи , а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. [INFO] року гр. [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої ввійшли і означені земельні ділянки. Спадщину прийняла її дочка - [PERSON], яка під час оформлення спадкових документів, а саме 15 жовтня 2009 року звернулась до керівництва Приватного акціонерного товариства «Комсомольське» з заявою про те, що вона просить продовжити вказаний договір оренди земельних ділянок на зазначений в договорі термін, тобто будь - яких заперечень щодо дії Договору та його умов з її боку не було. В свою чергу, Приватне акціонерне товариство «Комсомольське» належним чином виконувало умови договору, відповідачка [PERSON] вчасно отримувала орендну плату, орендована земельна ділянка використовувалась за цільовим призначенням. Незважаючи на вищевикладені обставини, відповідачка [PERSON] після оформлення спадщини, в серпні 2012 року уклала з відповідачем [PERSON] зазначені вище оскаржувані договори оренди земельних ділянок Таким чином, відповідачка [PERSON] укладаючи означені договори оренди земельних ділянок, фактично в односторонньому порядку розірвала договір оренди земельних ділянок загальною площею 2,1862 га. від 15 травня 2008 року укладений між Приватним акціонерним товариством «Комсомольське» та гр. [PERSON], чим порушуються права Приватного акціонерного товариства «Комсомольське» як орендаря. Вважає, що такі дії відповідачів є незаконним та суперечать вимогам ч.5 ст. 116 та ч.1 ст.. 148-1 Земельного кодексу України, та ст.. 651 ЦК України та ст.. 243,25 ч.3 ст. 31 , ст.. 32 Закону України «Про оренду землі «., а оскаржувані договори оренди землі укладені між [PERSON] та [PERSON] підлягають визнанню недійсними. В судовому засіданні представник позивача Пилипчук В.О. позовні вимоги підтримав та підтвердив обставини зазначені вище, просив позов задовольнити. Представник позивача Тимощук В.О. позовні вимоги підтримала , підтвердила обставини, зазначені вище та просила позов задовольнити. Відповідач Довга люк В.В. позовні вимоги не визнав та пояснив, що [PERSON] є законним власником зазначених вище земельних ділянок. Перед укладенням з нею договорів оренди земельних ділянок він пересвідчився в тому, що дані ділянки на час укладення з ним угоди не перебували в оренді інших осіб. ПрАТ «Комсомольське « немає ніякого відношення до укладених угод, тому просив в позові відмовити. Представник відповідачки [PERSON]- [PERSON] позов не визнала та пояснила, що в 2008 році померла мати позивачки [PERSON] Після її смерті спадщину оформила її дочка [PERSON] До складу спадщини увійшли і земельні ділянки, які належали [PERSON] та які орендувало ПрАТ «Комсомольське «.. Так як [PERSON] стала новим власником земельних ділянок, і з 2011 року ПрАТ Комсомольське припинило використовувати орендовану землю, яка належала [PERSON] та яку успадкувала [PERSON] , не обробляло, не орало, та не засівало землі, тому [PERSON] уклала нові договора оренди землі з [PERSON]. З заявою до [PERSON] керівництво ПрАТ «Комсомольське « про укладення договору оренди означених земельних ділянок не зверталось , а отже в односторонньому порядку припинило виконання умов договору оренди, укладеного між [PERSON] та позивачом. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що15 травня 2008 року між Приватним акціонерним товариством «Комсомольське» та гр. [PERSON] був укладений один договір оренди земельних ділянок загальною площею 2,1862га ( а.с. 29-30 ) , які належали [PERSON] на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку реєстровий №040883200320 від 07 квітня 2008 року - площею 1,1236 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.33) ;відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку реєстровий №01088320113 від 07 квітня 2008 року - площею 0,9641 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 32); відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку реєстровий №010883200231 від 07 квітня 2008 року - площею 0,0985 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.34); 05 червня 2008 року договір був зареєстрований у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК» за №040883201 та згідно Акту прийому-передачі земельна ділянка загальною площею 2,1862га була передана орендарю- позивачу по справі. (а.с.30) Відповідно до п.8 Договору орендна плата була визначена сторонами за домовленістю в сумі 688 грн. в рік та інші істотні умови Договору. Пунктом 10 вказаного договору сторонами був визначений термін дії цього договору - 10 років з переважним правом Орендаря - позивача по справ,на поновлення його на новий строк. Згідно з пунктом 36 даного Договору було визначено, що зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін. Пунктом 37 даного Договору було встановлено, що дія договору припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідація юридичної особи-орендаря. Пунктом 38 даного Договору, було визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін ; рішенням суду на вимогу однієї з сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором та внаслідок випадкової знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом; Пунктом 39 даного Договору було визначено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Згідно з пунктом 40 даного Договору було встановлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи , а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. [PERSON] [INFO] року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 37) Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої ввійшли і зазначені вище земельні ділянки. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка - [PERSON], про що свідчить запис державного нотаріуса на державному акті на право приватної власності на земельну ділянку ( а.с.33 ). 15 жовтня 2009 року [PERSON] звернулась з заявою до ПАТ Комсомольське в якій просила продовжити договір оренди земельних ділянок . ( а.с.41 ) Пізніше, після оформлення спадщини, в серпні 2012 року [PERSON] уклала з відповідачем [PERSON] декілька договорів оренди земельних ділянок, а саме: - договір оренди від 17 серпня 2012 року земельної ділянки площею 0,9641га терміном на 8 років зареєстрований у відділі Держкомзему у Козятинському районі Вінницької області 06 грудня 2012 року за номером 052140004006048; ( а.с.44 ) - договір оренди (без дати) земельної ділянки площею 0,0985 га терміном на 8 років зареєстрований у відділі Держкомзему у Козятинському районі Вінницької області Об грудня 2012 року за номером 052140004006044; ( а.с.46 ) - договір оренди (без дати) земельної ділянки площею 1,1236 га терміном на 8 років зареєстрований у відділі Держкомзему у Козятинському районі Вінницької області 06 грудня 2012 року за номером 052140004006053; ( а.с.48 ) . Вказані земельні ділянки знаходяться на території Комсомольської сільської ради, їх загальна площа складає 2,1862 га. Вказані земельні ділянки ввійшли до складу спадщини померлої [PERSON] і є тими самими земельними ділянками, щодо яких був укладений Договір оренди від 15 травня 2008 року між Приватним акціонерним товариством «Комсомольське» та гр. [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.148-1 ЗК України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Частиною 3 статті 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін або ж на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Таким чином, в даному випадку позасудове розірвання договору оренди можливе лише за згодою сторін, що узгоджується також з положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі», де зазначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 Закону України «Про оренду землі» та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. З будь якою пропозицією щодо розірвання договору оренди відповідачка [PERSON] до керівництва ПрАТ «Комсомольське» не зверталась. Таким чином, відповідачка [PERSON] укладаючи означені договори оренди земельних ділянок, фактично в односторонньому порядку розірвала договір оренди земельних ділянок загальною площею 2,1862 га. від 15 травня 2008 року укладений між Приватним акціонерним товариством «Комсомольське» та гр. [PERSON], чим порушуються права Приватного акціонерного товариства «Комсомольське» як орендаря. Що стосується тверджень представника відповідачки [PERSON] про те, що земельні ділянки позивачем не оброблялись та не використовувались і, що таким чином позивач розірвав в односторонньому порядку договір оренди земельних ділянок , укладених з [PERSON],то такі твердження представника відповідача суд вважає безпідставними та нічим не підтверджуються, а спростовуються наданами позивачем видатковими касовими ордерами на виплату орендної плати [PERSON] (а.с.42,43,98 ). Згідно ч.3 ст.215 ЦК україни якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересовіана особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним ( оспорюваний правочин ). Згідно принципів ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, маюьть рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, кірм випадків встановлених цим кодексом. Згідно ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може грунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в рвіних частках понесені позивачем витрати на правову допомогу в сумі 1500грн та на оплату витрат судового збору в сумі 345 грн. Таким чином враховуючи всі обставини в їх сукупності суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню .

Outcome: approved