Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому вказує, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Новомосковське відділення № 2991 (далі Позивач) та [PERSON] (далі Відповідач-1) 17 вересня 2008 року було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 137 (далі Кредитний договір) про надання кредиту у сумі 220\~000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 21,5% річних, терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 16 вересня 2018 року. Згідно умов кредитного договору Відповідачу був виданий кредит на споживчі потреби у розмірі 220\~000грн. під 21,5% річних за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором від 17 вересня 2008 року між Банком та [PERSON] 17 вересня 2008 року було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 3558, згідно п.1.2 іпотечного договору предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира №42 за адресою Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Червоноармійська, буд.№9, та складається з : коридору 1 -7,7 кв.м., кімнати 3 12,2 кв.м., кімнати 4 15,3 кв.м, кухні 5 7,4 кв.м., санвузла 6 - - 3,9 кв.м., лоджії 1 1,9 кв.м., , загальною площею 48,4 кв.м, житловою площєю 27,5 кв.м. У звязку з порушенням Позичальником умов кредитного договору Банк був вимушений звернутися до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2014 року звернено стягнення на предмет іпотеки Відповідача -1 на вищевказану двокімнатну квартиру. Рішення набуло законної сили 12 травня 2015 року. Відповідно до ст. 40 ч.1 «Про іпотеку», звернення стягнення на передане в іпотеку житлову квартиру є підставою для виселення всіх мешканців. Банком на адресу Відповідачів 11 березня 2015 року направлені вимоги про добровільне виселення всіх мешканців з вищевказаної квартири та зняття з реєстраційного обліку. Відповідно до ч.3 ст. 109 ЖК Української СРС, звернення стягнення на передане и в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, що мешкають в ньому. Згідно довідки №881 від 03 лютого 2015 року ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго Новомосковськ» за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON]. [PERSON] і неповнолітній їх син [PERSON]. На день передання майна в іпотеку банку за вищевказаною адресою неповнолітній [PERSON] зареєстрований не був. Відповідно до п.п.3.3.10,3.3.11 Іпотечного договору, Іпотекодавець не має права без попередньої згоди Іпотекодержателя реєструвати за адресою знадходження Предмета іпотеки будь яких осіб. Іпотекодавець [PERSON] без погодження з Банком зареєстрував у спірній квартирі, що є предметом іпотеки, після укладення іпотечного договору [PERSON], чим порушив права банку, як Іоптекодержателя, тобто порушив ч.3 ст. 40 Закону України «Про іпотеку». Позивач просить виселити відповідачав з квартири за вищевказаною адресою, знявши їх з реєстраційного обліку у цієї квартир, та стягнути солідарно з [PERSON] і [PERSON] витрати по сплаті судового збору у сумі 1 218 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, письмово просить розглянути справу за його відсутністю, позов підтримав у повному обсязі, згодний на заочний розгляд справи. Відповідачі у судове засідання не зявились, про день слухання справи повідомлені належним чином. Представники 3-х осіб в судове засідання не зявились, про день слухання справи повідомлені належним чином, письмово просять розглянути справу за відсутності їх представника. Суд вважає, розглянути справу за відсутності відповідача та винести заочне рішення на підставі доказів, які містяться у справі, відповідно до ст. 224 ЦПК України. В звязку з тим, що сторони в судове засідання не зявились, на підставі ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Додані до позову документи свідчать про договірні відносини сторін. Встановлено, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Новомосковське відділення № 2991 (далі Позивач) та [PERSON] (далі Відповідач-1) 17 вересня 2008 року було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 137 (далі Кредитний договір) про надання кредиту у сумі 220\~000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 21,5% річних, терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 16 вересня 2018 року. Згідно умов кредитного договору Відповідачу був виданий кредит на споживчі потреби у розмірі 220\~000грн. під 21,5% річних за користування кредитними коштами. Відповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором від 17 вересня 2008 року між Банком та [PERSON] 17 вересня 2008 року було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 3558, згідно п.1.2 іпотечного договору предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира №42 за адресою Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Червоноармійська, буд. № 9, та складається з : коридору 1 -7,7 кв.м., кімнати 3 12,2 кв.м., кімнати 4 15,3 кв.м, кухні 5 7,4 кв.м., санвузла 6 - 3,9 кв.м., лоджії 1 1,9 кв.м., , загальною площею 48,4 кв.м, житловою площією 27,5 кв.м. Згідно заочного рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2014 року в рахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором , звернено стягнення на предмет іпотеки Відповідача -1 на вищевказану двокімнатну квартиру. Рішення набуло законної сили 12 травня 2015 року. Відповідно до ст. 40 ч.1 «Про іпотеку», звернення стягнення на передане в іпотеку житлову квартиру є підставою для виселення всіх мешканців. Банком на адресу Відповідачів були направлені вимоги про добровільне виселення всіх мешканців з вищевказаної квартири та зняття з реєстраційного обліку. Відповідно до ч.3 ст. 109 ЖК Української СРС, звернення стягнення на передане и в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, що мешкають в ньому. Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2015 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 137 від 17 вересня 2008 року, що станом на 17 червня 2015 року становить 403\~594,65 грн. З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира належить на праві приватної власності Відповідачу -1 - [PERSON] на підставі договору довічного утримання посвідченого Новомосковською державною нотаріальною конторою 23.08.1995 року, за реєстровим № 1-65, зареєстрованого КП «Новомосковське БТІ» 29.05.1997 року за реєстровим № 33-1. Згідно довідки №881 від 03 лютого 2015 року ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго Новомосковськ» за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON]. [PERSON] і неповнолітній їх син [PERSON]. На день передання майна в іпотеку банку за вищевказаною адресою неповнолітній [PERSON] зареєстрований не був. Відповідно до п.п.3.3.10,3.3.11 Іпотечного договору, Іпотекодавець не має права без попередньої згоди Іпотекодержателя реєструвати за адресою знадходження Предмета іпотеки будь яких осіб. Іпотекодавець [PERSON] без погодження з Банком зареєстрував у спірній квартирі, що є предметом іпотеки, після укладення іпотечного договору [PERSON], чим порушив права банку, як Іоптекодержателя, тобто порушив ч.3 ст. 40 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до вимог\~ст. 40 Закону України «Про іпотеку»\~звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення\~є підставою для виселення всіх мешканців,\~за винятком наймачів та членів\~їх\~сімей.\~Виселення\~проводиться\~у порядку, встановленому законом. Відповідно до п. 43 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з частиною четвертою ст. ст.\~9, 109 ЖК УРСР, ст. ст.\~39,\~40 Закону України «Про іпотеку»\~виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. З матеріалів справи вбачається, що 10.03.2015 року і 28.07.2015 року в порядку вказаної норми банком були направлені мешканцям спірної квартири вимоги про звільнення квартири в тридцятиденний строк. При цьому до суду з вказаним позовом Банк звернувся 11 вересня 2015 року. Оцінюючі зібрані доказі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про виселення відповідачів з квартири за вищевказаною адресою, знявши їх з реєстраційного обліку у цієї квартири. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів в рівних частинах на користь банку належить стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 218 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved