Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування. В позовній заяві зазначив, що [INFO] року помер [PERSON] - його батько. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Зазначена квартира належала його батькові на підставі ордеру №416. Позивач та його рідна сестра [PERSON] є єдиними спадкоємцями за законом. Із сестрою позивач домовився про поділ спадщини на підставі договору про поділ спадщини. У зв'язку з тим, що наданий правовстановлюючий документ не зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно на ім'я спадкодавця, нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS]. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача надала заперечення проти позову, просила розглянути справу без її участі. [PERSON] у судовому засіданні також присутня не була, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позовних вимог Представник ЖБК «Заповіти Ілліча» у судовому засіданні присутній не був, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з ордером №416 від 04.03.1977 року, виданим головою Виконкому Жданівської міської ради депутатів трудящих, [PERSON] була виділена для проживання квартира [ADDRESS] (а.с.14). Відповідно до довідок від 25.06.1999 р. та 10.03.2000р., виданих головою ЖБК «Заповіти Ілліча», [PERSON] повністю сплатив вартість квартири (а.с.11-12). Відповідно до договіру про поділ спадкового майна, посвідченого держаним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Одерій Г.В., на частку у спадщині після померлого [PERSON], [PERSON] отримує 17/25 часток житлового будинку [ADDRESS] з усіма надвірними побудовами та спорудами. [PERSON] отримує квартиру [ADDRESS], яка складається з трьох жилих кімнат, загальною площею - 56,5 кв.м., житловою площею-37,0 кв.м (а.с.15). Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частина 2 статті 3 цього Закону визначає, що державна реєстрація гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно з ч. 4 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Тобто такі права мають підтверджуватися відповідними правовстановлюючими документами, а право власності - бути зареєстрованим належним чином, відповідно до закону, оскільки такою реєстрацією держава визнає наявність цих прав і гарантує їх достовірність. Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] батьком останнього записано [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 10). Згідно з актовим записом №1969 від 18.10.2014 року, вчиненим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, зареєстровано смерть [PERSON], який помер [INFO] року (а.с.9). Згідно з актовим записом №1284 від 14.10.2009 року, вчиненим Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, зареєстровано смерть [PERSON], яка померла 14 жовтня 2009 року (а.с.48). Згідно із ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.05.2015 №637/02-31, завідуючою Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Одерій Г.В. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після померлого [INFO] року батька [PERSON] (а.с.9). Враховуючи той факт, що на теперішній час позивач позбавлений можливості зареєструвати своє право власності у органах реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно, суд вважає необхідним захистити права позивача та визнати за ним в судовому порядку право власності на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved