Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20 листопада 2010 року між ним та відповідачем [PERSON] реєстрації актів громадянського стану [PERSON] районного управління юстиції м.Луганська був зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис №466. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем. Шлюбні відносини протягом останніх двох років поступово погіршувалось, що в результаті призвело до їх фактичного припинення. Відповідач виїхала з країни декілька місяців тому, живе з іншим чоловіком. У звязку з цим він просить суд розірвати укладений між ними шлюб. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач надав письмову заяву, згідно якої просив суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач також надала суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову і просить суд розгляднути справу за її відсутності. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 20 листопада 2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 466, відповідно до Свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД №121194 (а.с.24). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-ЕД №221308 виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області 10.08.2011 р. (а.с.94). Спір щодо визначення місця проживання дитини відсутній. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є погіршення взаємовідносин між сторонами. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені повністю. Відповідач виїхала з країни та декілька місяців проживає з іншим чоловіком. Згідно з ч.2 ст..112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згоден на примирення, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка та припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Спір щодо спільного майна подружжя в рамках цієї справи заявлений не був. Відповідно до ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн, згідно квитанцій №19960193 від 19.12.2016 року та №28 від 25.01.2017 року (а.с.3, 18). За таких обставин з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі ст.24, 104, 105, 110, 112, 114 ,115 СК України,\~

Outcome: approved