Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з вищевказаним позовом, в якому просив суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. перебуває виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. 16.12.2020 за №12886, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія» «Кредит-Капітал» заборгованості у сумі 11550 грн. З вказаним виконавчим написом він не згоден, так як вважає, що нотаріус не дотримався актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості, так як позивача не було повідомлено про умови кредитування, процентне нарахування вважає незаконним. Крім того, позивач зазначив, що приватний нотаріус не повідомив його про звернення з заявою про вчинення виконавчого напису, що унеможливило можливість заперечення незаконно нарахованих сум. Посилаючись на вказані обставини, просив суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. 16.12.2020 за №12886, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія» «Кредит-Капітал» заборгованості у сумі 11550 грн. таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.06.2021 року матеріали позовної заяви в частині забезпечення позову повернуто, позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.07.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.07.2021 року було задоволено клопотання про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №12886, вчиненого 16.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігором Вікторовичем, щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 11550 грн. до вирішення справи по суті. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заяв, заперечень та відзив на позовну заяву не подав. Треті особи правом на надання пояснення щодо позову не скористались. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, оцінивши їх за власним переконанням, що грунтується на повному, всебічному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області від 18.05.2021 відкрито виконавче провадження №65478330 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» суми заборгованості за кредитним договором №154210 від 18.10.2018 у сумі 10620 грн. 00 коп. У справі також міститься адвокатський запит від 31.05.2021 про надання приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. копії виконавчого напису та копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис. Відповіді до матеріалів справи не долучено, клопотання про витребування доказів позивачем не заявлено. В постановленій 21.07.2021 ухвалі судом роз`язнено позивачу право звернення до суду з клопотанням про витребування доказів у разі неможливості самостійно їх отримати. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», на яку посилається позивач, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього Закону визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з 1.1. даної Глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. визначено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. За положенням п. 3.1 вказаної Глави нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У відповідності до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (п. 3.4). Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.6.1999 року №1172. Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитним правовідносин, додаються: а)оригінал кредитного договору; б)засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорювань право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнані права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Разом з тим, слід зазначити, що в судовому засіданні не знайшли підтвердження ані підстави для звернення до суду за захистом свого цивільного права через його порушення, невизнання або оспорювання, як і сам факт порушення, невизнання або оспорювання права, свобод чи законних інтересів, ані посилання позивача на обґрунтування своїх правових вимог. Звертаючись до суду, позивачем не доведено у встановленому законом порядку, що є обов`язковим в силу принципу змагальності, передбаченого ст. 12 ЦПК України, факту протиправної поведінки відповідача, тих обставин, на які позивач посилається в своєму позові. Позивачем не вказано, чим саме відповідач порушив його права. Розглядаючи справу суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивачем не надано належні та допустимі докази у розумінні ст. 76-81 ЦПК України на підтвердження своїх позовних вимог. Своїми правами, визначеними ст. 43, 84 ЦПК України, позивач також не скористався, клопотань про витребовування доказів в порядку ст. 84 ЦПК України не заявляв, хоча судом вживалися заходи щодо сприяння здійсненню наданих ЦПК України прав шляхом роз`яснення. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні матеріали, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, суд позбавлений можливості перевірити доводи позивача щодо безспірності заборгованості та щодо спливу строку, протягом якого може бути вчинено виконавчий напис. Крім того, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, приймаючи до уваги наявні у матеріалах справи письмові докази, враховуючи обґрунтування позову та доводи пояснень, суд дійшов висновку про те, що позивачем не подані належні та допустимі докази, що містять відомості щодо предмета доказування, і за таких умов заявлений позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed