Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на : земельну ділянку площею 2,1288 га, на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий [NUMBER], що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12.05. 2004 року; земельну ділянку площею 0,1076 га, на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий [NUMBER], що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12.05. 2004 року. Свої вимоги мотивує тим, що за своє життя її мати [PERSON] набула у власність земельну ділянку площею 2,1288 га, на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий [NUMBER], Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12.05. 2004 року; земельну ділянку площею 0,1076 га, на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий [NUMBER], Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12.05. 2004 року. [INFO] [PERSON] померла та у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкове майно до складу якого увійшли спірні земельні ділянки було успадковано чоловіком спадкодавиці, а позивачки батьком - [PERSON]. Позивачка вказує, що її батько [PERSON] помер [INFO] року та до складу спадщини окрім іншого майна, увійшло право власності на успадковані ним спірні земельні ділянки. За життя [PERSON] своєю власністю на випадок смерті не розпорядився, а тому відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкування після його смерті відбувається за законом почергово. Позивачка вказує, що являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом майна свого батька. [PERSON] після смерті матері, а його дружини [PERSON], переїхав на постійне проживання до неї в [ADDRESS], де і проживав до дня смерті, таким чином, позивач прийняла спадщину в розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України, Оформити у позасудовому порядку прийняття спадщини не може, оскільки батько [PERSON] за життя не оформив на своє ім'я право власності на спадщину [PERSON]. У зв'язку з чим позивачка змушена захищати свої майнові права та інтереси стосовно спадкового майна в судовому порядку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак нею подано заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідачка Вовківської сільської ради не з'явився, однак від нього надійшла заява в якій вказує, що заперечень проти позову сільська рада не має та просить суд справу слухати у їх відсутності. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Судом встановлено, що [INFO] року померла позивачки матір, [PERSON], що стверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.04. 2007 року. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої увійшли : земельна ділянка площею 2,1288 га, на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий [NUMBER], що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12.05. 2004 року; земельна ділянка площею 0,1076 га, на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий [NUMBER], що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12.05. 2004 року. Встановлено, що за життя спадкодавець [PERSON] на випадок смерті своїм майном не розпорядилася, а тому спадкування її майна проводилось між спадкоємцями почергово за законом. До спадкоємців першої черги спадкування, згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, після смерті [PERSON] належали: позивач [PERSON] - дочка спадкодавця, факт родинних відносин першої лінії споріднення підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.03. 1948 року; [PERSON] - чоловік спадкодавця. Позивачка [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] не прийняла, оскільки із спадкодавцем не проживала та до нотаріальної контори не зверталася, що нею і не оспорюється. Відповідно до Довідки № 65 від 09.02. 2017 року, виданої Вовківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, на день смерті [PERSON] разом з нею проживав та був зареєстрований чоловік [PERSON] [INFO] Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, Таким чином [PERSON] вважався таким, що прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] Статтями 328, 1216 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тому спадкування є однією з підстав виникнення права власності. За вказаних обставин, [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] та набув у власність земельну ділянку площею 2,1288 га, на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий [NUMBER]; земельну ділянку площею 0,1076 га, на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий [NUMBER]. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року та до складу спадщини після його смерті окрім іншого майна, увійшло право власності на успадковані ним після смерті [PERSON] земельні ділянки. До спадкоємців першої черги спадкування, згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, після смерті [PERSON] належить позивач [PERSON] - дочка спадкодавця, факт родинних відносин першої лінії споріднення підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.03. 1948 року. Інших спадкоємців першої черги спадкування, які претендують на спадкове майно немає. Згідно ст. 1268 ч. 3 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст. 1270 ч. 1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ст. 1272 ЦК України передбачає, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом встановлено, що на момент смерті спадкодавця позивачка проживала разом ним за місцем свого проживання в [ADDRESS], що стверджується Актом обстеження матеріально - побутових умов сім'ї від 27.03. 2017 року, а тому у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину. На даний час позивач не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку, оскільки спадкодавець за життя не встиг виготовити правовстановлюючі документи на спадкове майно Приписами ст. 328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вище зазначено судом, доведено факт набуття спадкодавцем [PERSON] за життя права власності на спірне майно на підставах, що не заборонені законом, тобто правомірно. Статтями 328, 1216 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тому спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Окрім цього, з метою забезпечення правильного й однакового застосування судами окремих положень цивільного процесуального законодавства Пленум Верховного Суду України у п. 24 Постанови № 2 від 12.06. 2009 року роз'яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець набув право власності на спадкове майно з підстав, що не заборонені законом, тобто правомірно, а також те, що позивач, як спадкоємець за законом вчинив дії, що об'єктивно стверджують факт прийняття спадщини та визнання позову відповідачами, а також те що ухвалення рішення в користь позивача не порушує прав третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved