Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог та заяви від 06.12.2021 просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 140 від 05 січня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у розмірі 35\~367,66 грн. та стягнути з відповідача на його користь утримані грошові кошти в межах виконавчого провадження у сумі 17\~910,84 грн. На обґрунтування позову позивач зазначає, що у липні 2021 року дізнався про відкриття приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським О.В. виконавчого провадження №64357441 з приводу виконання виконавчого напису № 140 від 05 січня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., за яким звернено стягнення з [PERSON] за кредитним договором № 013-07516-100713 від 10.07.2013, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі Договору № 142/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 26.01.2018 до ТОВ «Росвен Інвест Україна». Сума заборгованості становить 35\~367,66 грн. Вважає, що вказаний виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням вимог ЗУ «Про нотаріат», нотаріус не мав підстав на вчинення зазначеного виконавчого напису, зокрема з причин того, що станом на день вчинення виконавчого напису нотаріус міг його вчинити тільки на підставі нотаріально посвідченого договору, але в даному випадку договір нотаріально не посвідчений. Також нотаріус не перевірив усі документи, які б доводили безспірність заборгованості. Позивач не згоден з сумою стягуваної з нього заборгованості, вважаючи, що стягнення простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у сумі 18\~268,28 грн. є безпідставним, оскільки підписана ним заява не містить розміру процентів, типу процентної ставки та порядку їх сплати за кредитним договором. Письмову вимогу про погашення заборгованості та про усунення порушеного основного зобов`язання він не отримував. Крім того, позивач вважає, що нотаріусом порушено строк, протягом якого можливо вчинити виконавчий напис нотаріуса, оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Внаслідок вчинення незаконного виконавчого напису в рамках відкритого виконавчого провадження з його заробітної плати, яку він отримує в ТОВ «Тепло-Мелітополь» та з грошового забезпечення, яке він отримує у військовій частині [NUMBER] , щомісячно здійснюється відрахування у розмірі 20%. На підставі викладено вважає, що стягнення з його доходів відбувається безпідставно та незаконно, а тому просить суд стягнути на його користь з відповідача безпідставно набуті ним грошові кошти у розмірі 17\~910,84 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання, призначене на 06.12.2021 на 11.30 годин, не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 17\~910,98 грн., які були безпідставно стягнуті. Не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Представник відповідача ТОВ «Росвен Інвест Україна» в судове засідання, призначене на 06.12.2021 на 11.30 годин, не з`явився з невідомої суду причини, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяви від представника відповідача про відкладення судового засідання та про проведення судового засідання за його відсутності не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказі за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає, що представник відповідача вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки, відзив на позовну заяву не подав, позивач не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення, тому суд, з урахуванням вимог ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. в судове засідання, призначене на 06.12.2021 на 11.30 годин, не з`явилася з невідомої суду причини, про дату, час і місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський О.В. в судове засідання, призначене на 06.12.2021 на 11.30 годин, не з`явився з невідомої суду причини, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності та у зв`язку з неявкою представника відповідача та третіх осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з вимог ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.\~ Відповідно до\~ст.76 цього Кодексу\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.\~ Статтею 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 05 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. вчинено виконавчий напис № 140 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у розмірі 35\~367,66 грн. /а.с.13/. 05 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64357441 при примусовому виконанні виконавчого напису № 140 від 05.01.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у розмірі 35\~367,66 грн. /а.с.12/. В рамках вказаного виконавчого провадження 11 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським О.В. винесені також постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до яких постановлено звернути стягнення на доходи боржника [PERSON] , які він отримує у ТОВ «Тепло-Мелітополь» та у військовій частині [NUMBER] , у розмірі 20 % від нарахованої суми /а.с.15-18/. Вирішуючи вказаний спір суд виходить з наступного: У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»,\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року. Так, відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи: підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок), який містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з п.п. 1.1, 1.2 глави 16 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Так,\~згідно з\~пунктом 2\~цього Переліку\~передбачено стягнення\~заборгованості за\~кредитними договорами,\~за якими\~боржниками допущено\~прострочення платежів\~за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно з пп. 3.1, 3.2, 3.4 п. 3 глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Також,\~ст.50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків: Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Саме тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.\~15,\~16,\~18 ЦК України, ст.\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс 17 та від 06 травня 2020 року у справі № 320/7932/16-ц, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 р. по справі № 305/2082/14-ц, яка відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав. Так, ухвалою суду від 06 вересня 2021 року було витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. копії документів, на підставі яких нею було вчинено виконавчий напис № 140 від 05.01.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у розмірі 35\~367,66 грн. Проте, на адресу суду вказані документи так і не надійшли. Від відповідача також не надходило жодних документів на підтвердження безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та наявності підстав для звернення до нотаріуса з вимогою про видачу виконавчого напису. Також, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14\~\~постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26 листопада 2014 року № 662, якою було внесено до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів таку форму договору, як кредитний договір, було визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема й щодо доповнення Переліку документів новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Таким чином, зазначене судове рішення набрало законної сили та є обов`язковим до виконання на всій території України. Постановою Великою Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмолено у задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Таким чином, на сьогодні редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак, незважаючи на те, що судовим рішенням були скасовані зміни до Переліку в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, нотаріуси продовжують вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені. Судом встановлено, що спірний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 05 січня 2021 року, тобто після набрання постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 законної сили, а отже на підставі нормативного акту, який було визнано незаконним та не чинним. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, тому стягнення не могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення виконавчого напису. В даному випадку, укладений між позивачем та відповідачем кредитний договір також не було посвідчено нотаріально, що унеможливлює стягнення у безспірному порядку шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса /а.с.14/. Таким чином, суд приходить до висновку, що у даному випадку нотаріус всупереч вимогам\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, вчинив виконавчий напис без дотримання умов його вчинення в частині подання стягувачем документів на підтвердження безспірності розміру заборгованості боржника, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. При вирішенні позовних вимог\~ [PERSON] \~в частині повернення йому стягнутих за виконавчим написом\~№ 140\~від\~05.01.2021\~коштів в сумі 17\~910,84 грн., суд виходить з наступного. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. від 11.02.2021 при примусовому виконанні\~виконавчого напису\~№ 140\~від\~05.01.2021 по ВП\~№ 64357441\~звернуто стягнення на заробітну плату [PERSON] , яку він отримує за місцем роботи в ТОВ «Тепло-Мелітополь» /а.с.15-16/. Відповідно до довідки, виданої ТОВ «Тепло-Мелітополь», із заробітної плати позивача\~за період з 01 лютого 2021 року по 30 листопада 2021 року\~стягнуто кошти за виконавчим написом у розмірі 9660 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. від 11.02.2021 при примусовому виконанні\~виконавчого напису\~№ 140\~від\~05.01.2021 по ВП\~№ 64357441\~також звернуто стягнення на дохід [PERSON] , який він отримує у військовій частині [NUMBER] , де перебуває у званні солдата на військовій службі /а.с.17-19/. Згідно довідки про здійснені відрахування та виплати, виданої військовою частиною [NUMBER] , за період з 01.07.2021 по 31.10.2021 з [PERSON] за виконавчим документом у виконавчому провадженні № 64357441 утримано кошти у розмірі 8\~250,84 грн. Таким чином, на підставі виконавчого напису № 140 від 05.01.2021 з [PERSON] було стягнуто грошову суму у загальному розмірі 17\~910,84 грн. 06 жовтня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи\~№ 623/363/20, провадження № 61-3007св21 (ЄДРСРУ № 100214638) та від 08 вересня 2021 року у справі\~№ 206/2212/18, провадження № 61-5624св19 (ЄДРСРУ № 99714125) досліджував питання щодо повернення безпідставно стягнутих грошових коштів за наслідками визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз\~статті 1212 Цивільного кодексу України\~дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Судом визнано виконавчий напис № 140 від 05 січня 2021 року щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у розмірі 35\~367,66 грн. таким, що не підлягає виконанню. Тобто правові підстави набуття відповідачем грошових коштів на виконання зазначеного виконавчого напису відсутні, у зв`язку з чим до спірних правовідносин підлягає застосуванню\~стаття 1212 ЦК України. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі\~№ 201/6498/20, від 08 вересня 2021 року у справі\~№ 206/2212/18, від 28 січня 2020 року у справі\~№ 910/16664/18, від 06 березня 2019 року у справі\~№ 910/1531/18. Враховуючи, що підставою отримання відповідачем\~ТОВ «Росвен Інвест Україна» суми у розмірі\~17\~910,84\~грн було стягнення з позивача у примусовому порядку заборгованості за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса щодо якого суд прийшов до переконання про необхідність визнання його таким, що не підлягає виконанню, вищевказана сума вважається безпідставно набутою та підлягає поверненню, оскільки правової підстави, на якій було набуто грошові кошти, на теперішній час не існує. Таким чином, позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача безпідставно набутої грошової суми у розмірі 17\~910, 84 грн. також підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 грн. (908 грн. за подання позовної заяви немайнового характеру, 908 грн. за подання позовної заяви майнового характеру та 454 грн. за подання заяви про забезпечення позову).

Outcome: approved