Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON], який в подальшому уточнив та просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за договором безпроцентної позики та 3% річних від простроченої суми. В обґрунтування позовних вимог посилається на укладений 19 серпня 2014 року між ним та [PERSON] договір безпроцентної позики 25000 доларів США, оформлений відповідно до положень ч.2 ст.1047 ЦК України власноручно написаною [PERSON] письмовою розпискою, за якою позичені кошти [PERSON] зобовязувався повернути до 27 серпня 2014 року. Для забезпечення виконання зобовязання за цим договором з [PERSON] було укладено письмовий договір поруки від 19 серпня 2014 року згідно з яким останній поручається за виконання [PERSON] свого обовязку за укладеним договором позики від 19 серпня 2014 року. У звязку з тим, що відповідач боргу в зазначений в розписці термін не повернув на просить солідарно стягнути з відповідачів суму боргу та 3% річних за кожен день прострочення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові та з урахуванням уточнень відповідно до поданої заяви від 05.10.2015 року просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за договором безпроцентної позики в розмірі 528686 грн. 08 коп. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 17555 гривень 34 копійки, що в сумі складає 546241 грн. 42 коп. Проти заочного розгляду справ не заперечив. Відповідачі у судове засідання не зявились, не повідомили про причини неявки, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. Тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів згідно ст. 224 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи 19 серпня 2014 року між позивачем, [PERSON] і відповідачем, [PERSON] було укладено договір безпроцентної позики. На підтвердження укладення цього договору та його умов відповідно до положень ч.2 ст.1047 ЦК України було складено власноручно написану [PERSON] письмову розписку. З долученої до матеріалів справи власноручно складеної [PERSON] розписки вбачається, що останній позичив у [PERSON] гроші в сумі 25000 доларів США, котрі зобовязувався повернути до 27.08.2014 року. Згідно позовної заяви на момент подачі позову відповідно до курсу НБУ сума боргу становила 323 000 гривень. Представником позивача заявами від 08.05.2015 року та від 05.10.2015 року в порядку ст.31 ЦПК України у звязку з суттєвою зміною курсу національної валюти по відношенню до долара США з моменту подання позову було збільшено розмір позовних вимог шляхом збільшення розміру гривневого еквіваленту суми боргу, а також розрахунку 3% річних за кожен день прострочення. Згідно останньої поданої заяви від 05.10.2015 року сума боргу в національній валюті України станом на 05.10.2015 року складає 528686 гривень 08 копійок, а 3% річних за кожен день прострочення 17555 гривень 34 копійки, що в сумі становить 546241 гривню 42 копійки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, явку уповноваженого представника не забезпечив, письмових заперечень проти позову та відповідних доказів на спростування позовних вимог не подав, докази про повернення суми боргу в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України встановлений обовязок позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст.610 ЦК України несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов'язання. У цьому разі відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Відповідач [PERSON] у зазначений в розписці термін позику не повернув, а отже сума боргу із нарахованими відповідно до ст.625 ЦК України 3% річних від простроченої суми підлягає стягненню, а позов в цій частині підлягає задоволенню. Разом з тим, суд вважає безпідставною позовну вимогу про стягнення боргу та нарахованих 3% річних солідарно з [PERSON]. Так, зокрема, до матеріалів справи долучено копію власноручно складеного [PERSON] документу названого договором поруки від 19.08.2014 року. Згідно з його змістом [PERSON] поручається за виконання [PERSON] свого обовязку за укладеним між ним та [PERSON] договором позики від 19.08.2014 року. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Статтею 547 цього ж Кодексу визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. У статті 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Таким чином, порука оформляється у вигляді укладення письмового договору. Відповідно до положень ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст.638 цього ж Кодексу договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Таким чином, договір поруки повинен бути укладений у письмовій формі між кредитором та поручителем і повинен містити усі необхідні істотні умови. Долучений до матеріалів справи договір поруки від 19.08.2014 року цим вимогам не відповідає, кредитором не підписаний, не містить усіх необхідних узгоджених між кредитором та поручителем істотних умов, а тому в розумінні положень цивільного законодавства не є договором поруки. Фактично цей документ є, по суті, односторонньою власноручно написаною [PERSON] розпискою, а тому не покладає на [PERSON] зобовязань поручителя за договором позики від 19.08.2014 року укладеним між [PERSON] та [PERSON] Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог про стягнення боргу та нарахованих 3% річних солідарно з [PERSON], а тому в цій частині позов не підлягає до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача [PERSON] слід стягнути сплачений позивачем [PERSON] судовий збір в розмірі 3230 гривень.

Outcome: approved