Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 04 жовтня 2008 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1108. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO]. Протягом останніх років сімейне життя позивача і відповідача поступово погіршувалося, що в кінцевому порядку до фактичного припинення шлюбних відносин, подальше спільне життя неможливе через втрату порозуміння. Позивач до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву, яку долучено до матеріалів справи та в якій просила розглянути справу та ухвалити рішення за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, шлюб просила розірвати. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, також надав до суду письмову заяву, яку долучено до матеріалів справи та в якій просив розгляянути справу та ухвалити рішення за його відсутності, позов визнав, просив його задовольнити. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі. Цей факт підтверджується наданим суду свідоцтвом про укладення шлюбу зареєстрованим 04 жовтня 2008 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1108 спільного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. У своїх заявах сторони просили шлюб розірвати, суперечок про місце проживання дитини та розділ майна немає, примирення вважають неможливим, через втрату взаєморозуміння. Сторони проживають окремо, спільне господарство та бюджету не ведуть. При таких умовах, суд вважає, що сім'я фактично припинила існування і шлюб між сторонами підлягає розірванню, оскільки перебування у шлюбі буде порушувати права та інтереси сторін. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до положень статті 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 року № 11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини у справі, оцінивши надані в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сім'ї неможливе і суперечить їх інтересам, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі жінки, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені нею витрати у вигляді сплаченого судового збору. На підставі ст. ст. 105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved