Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води за період з 01 березня 2007 року по 01 серпня 2013 року в розмірі 9716,65 грн. Уточнивши позовні вимоги позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за опалення та підігрів води в сумі 9 349, 97 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] і являється абонентом КП «Харківські теплові мережі». Особистий рахунок відкрито на ім'я [PERSON], опалювальна площа квартири складає 55,4 кв.м., квартира не приватизована. За період часу з 01 березня 2007 року по 01 серпня 2013 року борг відповідача за опалення та підігрів води складає 9716,65 грн. Розрахунок заборгованості виконано за тарифами, затвердженими розпорядженнями облдержадміністрації № 419 від 25.06.2001р., № 19 від 18.01.2002р. та рішеннями виконавчого комітету Харківської міської ради № 987 від 10.10.2003р., № 804 від 04.10.2006р., № 693 від 05.11.2008р., постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 1757 від 14.12.2012р. Представник позивача Василенко А.С., яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення в обґрунтування позовних вимог так, як про це зазначено вище в даному рішенні. Щодо заперечень представника відповідача проти позову зазначила, що відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. На момент переказу споживач є власником коштів, які він сплачує за послуги з теплопостачання і тому на підставі ч. 1 ст. 319 ЦК України розпоряджається ними на свій розсуд, зазначаючи у платіжному документі період платежу. З моменту ж зарахування коштів на рахунок надавача послуг - КП «ХТМ», їх власником стає теплопостачальна організація, яка, як власник отриманих коштів, зараховує отримані кошти відповідно до призначення платежу, а залишок коштів, який не підпадає під призначення платежу, вказаного споживачем у платіжному документі, зараховує на оплату послуг за попередні періоди, в які утворилася заборгованість, здійснюючи розпорядження своїм майном на власний розсуд відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України. Представник відповідача - [PERSON], яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 24 квітня 2013 року, в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі, зазначивши, що за гаряче водопостачання у відповідача [PERSON], згідно наданих у судовому засіданні квитанцій, має місце переплата на 8, 85 грн., а за опалення - заборгованість у сумі 2021, 63 грн. Також представник відповідача просила суд про застосування позовної давності. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно інформації адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], яка в централізованому порядку забезпечується послугами теплопостачання, що надає позивач. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 33 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою КМ України від 21 липня 2005 р. N 630, передбачено що споживач зобов'язаний вчасно, у встановлений термін, оплачувати надані послуги. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир , наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунками. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до засобів обліку води та теплової енергії або затверджених нормативів ( норм) споживання. Відповідно до відомості нарахувань та оплат за теплову енергію за період з 01 березня 2007 року по 01 серпня 2013 року відповідач [PERSON] має заборгованість перед КП «Харківські теплові мережі» за опалення та підігрів води в сумі 9 349, 97 грн. Суду не надано доказів того, що відповідач зверталася зі скаргами на неякісність надання послуг позивачем та із заявами щодо необґрунтованості сум заборгованості, в зв'язку із чим, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Задовольняючи позовні вимоги КП «ХТМ» частково, суд застосовує позовну давність за вимогою представника відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 267 ЦПК України позовна давність враховується тільки по заяві однієї зі сторін. Представник відповідача у судовому засіданні заявив про необхідність врахування позовної давності. Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості заявлені позивачем за період з 01.03.2007 року по 01.08.2013 року. Позов подано до суду 18.09.2013 року. Відповідно до ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Даний спір не відноситься до окремих видів вимог до яких законом може встановлюватися спеціальна позовна давність, як це передбачено ст. 258 ЦК України. Таким чином, станом на 01 вересня 2010 року строк позовної давності для вимоги про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води за вказаний у позові період - сплинув, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині. Із даних, що містяться у відомості нарахувань та оплати за послуги теплопостачання з урахуванням періоду платежу з 01 вересня 2010 року по 01 серпня 2013 вбачається, що сума нарахувань за опалення та гарячу воду з урахуванням сплати відповідачем за дані комунальні послуги складає 3 061, 46 грн. і ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий. Враховуючи викладене,

Outcome: partial