Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача стягнення заборгованості за на ані освітні послуги, посилаючись на те, що 08.01.2014 року між Національним фармацевтичним університетом, в особі ректора Черних Валентина Петровича та [PERSON] було укладено Договір №006/3.2014.Ф.Д.(денне;5р.) Згідно п. 1.1. Договору Позивач зобов'язався здійснити за рахунок коштів [PERSON] освітню підготовку [PERSON]. На підставі наказу ректора університету №1 від 08.01.2014 року [PERSON] було поновлено на навчання на 3 курс (6 семестр) денної форми навчання 2013/2014 н.р. за спеціальністю 7.110201 Фармація, освітньо - кваліфікаційний рівень - Спеціаліст. Згідно умов договору Національний фармацевтичний університет зобов'язувався надати Студенту за кошти Замовника освітню послугу на рівні державних стандартів вищої освіти та відповідно до навчальних планів та програм Виконавця, затверджених для обраної спеціальності. Замовник зобов'язується кожного місяця своєчасно вносити плату за підготовку Студента на протязі всього терміну навчання, що становив 2,5 роки. Загальна вартість послуги за підготовку фахівця становила 33500,00 грн. Розмір плати з розрахунку на один навчальний рік становив 13400,00 грн, тому кожного місяця замовник повинен був сплачувати 1340,00 грн. Навчальні послуги надавалися протягом 3 та 4 курсу. На підставі наказу ректора 330 від 13.07.2015 Студента було відраховано за невиконання навчального плану та порушення умов договору. Остання оплата наданих освітніх послуг була здійсненна 05.11.2015 року. На момент відрахування у Відповідача утворилася заборгованість перед Позивачем у розмірі 10720,00 грн. 20.07.2015 Позивачем було надіслано листа з вимогами про сплату заборгованості. Однак, Відповідач дані вимоги проігнорував; заборгованість перед позивачем не погасив. В зв'язку з чим позивач звернувся з даними вимогами до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно ст..224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який був повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність або якщо зазначені ним причини неявки визнані судом не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08 січня 2014 року між Національним фармацевтичним університетом, в особі ректора Черних Валентина Петровича та [PERSON] було укладено Договір №006/3.2014.Ф.Д.(денне;5р.) Згідно п. 1.1. Договору Позивач зобов'язався здійснити за рахунок коштів [PERSON] (Замовник) освітню підготовку [PERSON] (Студент). На підставі наказу ректора університету №1 від 08.01.2014 року [PERSON] було поновлено на навчання на 3 курс (6 семестр) денної форми навчання 2013/2014 н.р. за спеціальністю 7.110201 Фармація, освітньо - кваліфікаційний рівень - Спеціаліст. Згідно п. 2.1. Договору Національний фармацевтичний університет зобов'язувався надати Студенту за кошти Замовника освітню послугу на рівні державних стандартів вищої освіти та відповідно до навчальних планів та програм Виконавця, затверджених для обраної спеціальності. Згідно п.3.1., п.5.3. Договору Замовник зобов'язується кожного місяця своєчасно вносити плату за підготовку Студента на протязі всього терміну навчання, що становив 2,5 роки. Загальна вартість послуги за підготовку фахівця становила 33500,00 грн. Розмір плати з розрахунку на один навчальний рік становив 13400,00 грн, тому кожного місяця замовник повинен був сплачувати 1340,00 грн. Навчальні послуги надавалися протягом 3 та 4 курсу. На підставі наказу ректора 330 від 13.07.2015 Студента було відраховано за невиконання навчального плану та порушення умов договору. Відповідно до п.4.1. Договору Студент зобов'язувався виконувати вимогу Статуту Виконавця з організації надання освітніх послуг. Відповідно до п. 4.2. Договору Студент зобов'язаний виконувати всі вимоги, які ставляться перед ним Виконавцем відповідно до законодавства України, навчальних планів, правил внутрішнього розпорядку Виконавця. Згідно з п. 3.2. Договору Замовник мав належним чином виконувати умови договору. Остання оплата наданих освітніх послуг була здійсненна 05.11.2015 року. На момент відрахування у Відповідача утворилася заборгованість перед Позивачем у розмірі 10720,00 грн. 20.07.2015 Позивачем було надіслано листа з вимогами про сплату заборгованості. Однак, Відповідач дані вимоги проігнорував; заборгованість перед позивачем не погасив. Згідно з п.4 та п.5 ч.І ст.46 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556 - VII невиконання навчального плану та порушення умов договору є підставою для відрахування студента. Відповідно до п.9.2 Договору Виконавець має право в односторонньому порядку відрахувати студента за невиконання навчального плану, за порушення умов Договору, порушення умов Статуту Виконавця, навчальної дисципліни, правил внутрішнього розпорядку Виконавця, за порушення Замовником зазначеного у Договорі порядку та розміру внесення плати за навчання, та в інших випадках передбачених законодавством України. Згідно з п.11 ч.З ст.34 Закону України «Про вищу освіту» повноваження щодо відрахування студентів належать ректору вищого навчального закладу. Відповідно до ч.І ст. 509 Цивільного Кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утримання від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до 4.2. ст. 509 Цивільного Кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб,- що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно зі ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлено в договорі. Згідно за ст. 625 ЦК України божник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного, ст 11, ч.І, п.5 ч.2 ст. 16, ст. 34, ст. 509, ст. 526, ст. 625, ст.903 ЦКУ, ст.ст.11, 27, 60, 84, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved