Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із указаним позовом, в якому зазначив, що проживає та зареєстрований в [INFO] з 1982 року по сьогоднішній день, у даного будинку є декілька співвласників, яким на праві власності юридично належать ідеальні долі в будинку. За словами [PERSON], 31 липня 2014 року померла його дружина [PERSON] та на момент смерті позивач знаходився із нею в шлюбі, а також до і після смерті останньої позивач проживав і проживає па сьогоднішній день в частині будинку № 151 по вул. Східній в м. Житомирі, що належала померлій, а саме 24/100 даного будинку. [PERSON] посилається на те, що хоча на вищевказане майно ніхто інший окрім нього не претендує, проте мати покійної [PERSON] [PERSON] заперечує факт прийняття спадщини позивач. На підставі викладеного у позовній заяві просить суд встановити факт прийняття спадщини позивачем по справі [PERSON], проживаючого за адресою: [INFO], а саме спадщини померлої 31 липня 2014 року [PERSON] у вигляді належних їй на день смерті 24/100 частин будинку № 151 по вул. Східній в м. Житомирі. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просили їх задовольнити. При цьому представник позивача зазначив, що надати довідку КП ВЖРЕП, через відсутність якої приватний нотаріус [PERSON] відмовив його довірителю у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої 31.07.2014 дружини [PERSON], не представляється можливим, оскільки в будинковій книзі начебто містяться виправлення. Відповідач [PERSON] подала письмові заперечення, у яких не визнала позовні вимоги з огляду на відсутність доказів, за допомогою яких можна встановити наявність обставин, які обґрунтовують позовні вимоги [PERSON], а саме те, що він постійно проживає і зареєстрований у кв. №4 житлового будинку №151 по вул. Східній у м. Житомирі та що квартира №4, на яку претендує позивач, складає саме 24/100 ідеальних частин указаного житлового будинку. Згідно заперечень, ні спадкодавець, ні позивач не здійснили перереєстрації місця проживання з квартири №1 в квартиру № 4, а позивач просто виправив у своєму паспорті (у відомостях про реєстрацію) цифру «1» на цифру «4» і помилково вважає, що такого самовільного виправлення достатньо для стверджування, що він постійно проживав і зареєстрований у квартирі № 4 (а.с. 48-50). В той же час в судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечувала той факт, що позивач проживав разом з померлою дружиною із 1982 року у квартирі, де проживала її сестра [PERSON] При цьому, відповідач бажає, що б [PERSON] виписався з кв. №1, де проживала її мати, та прописався у кв. №4. Представник Житомирської міської ради в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача, позовні вимоги не визнав (а.с. 25). Допитана в якості свідка гр. [PERSON] пояснила суду, що позивач [PERSON] проживав зі своєю дружиною [PERSON] в будинку по вул. Східній у м. Житомирі, доглядав за нею з одруження й до смерті останньої, а саме 31.07.2014, та залишився проживати у вказаному будинку після смерті дружини. Свідок [PERSON] дав показання, що [PERSON] постійно проживав зі своєю дружиною [PERSON] до її смерті в будинку, що складався з кількох квартир, а саме у квартирі на розі вулиць Східної та Ватутіна у м. Житомирі. [PERSON] померла 10.08.2015, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №269480 (а.с. 41). Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача [PERSON], допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази по справі, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 липня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП 245719, виданого відділом державної РАЦС Житомирського міського управління юстиції 31.07.2014 року (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складалася зокрема із 24/100 ідеальних частин житлового будинку №151, що знаходиться по вул. Східній у м.Житомирі. Вказане нерухоме майно належало померлій особі на праві приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Другої житомирської державної нотаріальної контори [PERSON] 30 травня 1990 року (а.с. 11, 14-16). Постановою від 03.12.2015 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої 31.07.2014 дружини [PERSON], так як [PERSON] не надав нотаріусу довідку відповідних органів паспортної служби із зазначенням інформації про склад зареєстрованих зі спадкодавцем осіб на момент відкриття спадщини, що унеможливлює встановлення кола спадкоємців померлої [PERSON], а також факт прийняття спадщини її спадкоємцями за законом (а.с. 59). Згідно ст.ст. 1218, 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи та До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як роз'яснено судам у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Матеріали справи не містять довідки про склад зареєстрованихзі спадкодавцем осіб на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті [PERSON], і таку довідку не надав суду позивач. Натомість судом встановлено, що за відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в Житомирській області, померла 31.07.2014 року гр. [PERSON] була зареєстрована у [INFO], а позивач [PERSON] у тому ж будинку по вул. Східній, але у квартирі №1 (а.с. 74, 75). Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, виключно в межах заявлених ними вимог. Таким чином, оскільки постійне проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами і саме на цій підставі нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, а позивач звернувся до суду із вимогою встановити факт прийняття спадщини, - суд приходить до висновку про можливість відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог через невірно обраний спосіб захисту цивільного права. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed