Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою та в обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 30.07.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 15232, про стягнення з нього, [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в сумі 7789,95 грн. Вказує, що йому не відоме джерело походження суми боргу. Він не укладав ніяких кредитних договорів, не позичав у фінансових установах кошти, письмових вимог він від стягувача не отримував. По електронній пошті у відповідь на свій запит від 25.09.2020, а також після звернення через листування поштою до приватного нотаріуса, приватного виконавця та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», отримав тільки лист від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» у вересні 2020 року. Але ніяких документів до вимоги досі не отримав. Також, зазначає, що вперше виконавче провадження було відкрито 07.08.2020 року, сума боргу зазначена в 13371.40 грн. Постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20.08.2020 року була надіслана за місцем його роботи. Він звернувся з листами про отримання інформації до приватного виконавця, до приватного нотаріуса. Після чого отримав копію постанови від 17.09.2020 року приватного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу за його заявою щодо повернення виконавчого документу, яка була надана на роботу. В жовтні 2020 року він отримав повторно копію постанови про відкриття виконавчого провадження на суму боргу 7789.95 грн. Вважає, що виконавчий напис, вчинений 30.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено з порушенням чинного законодавства України щодо вчинення виконавчого напису, за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості, та з порушенням процедури його вчинення, нотаріус не пересвідчився, що сума заборгованості є безспірною, та маються правові підстави для її стягнення, здійснено стягнення заборгованості поза межами строку позовної давності. У зв`язку з чим просить суд, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 30.07.2020, зареєстрований у реєстрі за № 15232, про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінфорс», заборгованість в розмірі 7789,95 грн. Ухвалою судді від 21 січня 2021 року позовна заява прийнята судом та призначено до розгляду справи по суті, за заявою позивача у ТОВ «Фінфорс» та у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С., витребувані докази на підтвердження викладених в позові обставин (а.с. 29-30). Позивач в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява, в якій він просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 148). Представник відповідача ТОВ «Фінфорс» та відповідач приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку (а.с. 35,36, 86,90), про причини неявки суду не повідомили заяв про розгляд справи за їх відсутності та відсутності їх представників до суду не надходило, відзиву не подано. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку (а.с. 34, 146). Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 15232 про стягнення заборгованості з [PERSON] який є боржником за кредитним договором № 134266-А від 05.11.2017, укладеним з ТОВ «СС ЛОУН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 40071779-01 від 26.04.2018 є ТОВ «Фінфорс». Строк платежу за Кредитним договором №13426-А від 05.11.2017 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.12.2017 по 11.03.2020. Сума заборгованості складає 7789,95 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3500,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1349,95 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн., строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 2940,00 грн.. Загальна сума, що підлягає стягненню - 7789,00грн., що підтверджується копією виконавчого напису (а.с. 92). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. від 12.10.2020 року відкрите виконавче провадження ВП № 63268076 з виконання виконавчого напису № 15232 від 30.07.2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» заборгованості в розмірі 7789,95 грн (а.с. 11). Згідно наданих відповідачем приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. документів, які були витребувані судом (а.с. 91-107), виконавчий напис було вчинено на підставі заяви про вчинення виконавчого напису, яку представник ТОВ «Фінфорс» подав нотаріусу 22.07.2020 (а.с. 91-94). Згідно переліку до заяви представником відповідача було додано: кредитний договір № 134266-А від 05.11.2017 року; копії реєстру поштових відправлень рекомендованих листів, розрахунок суми заборгованості, копія довіреності представника ТОВ «Фінфорс». Проте, серед наданих нотаріусу документів для вчинення нотаріального напису, крім договору факторингу № 40071779-1 від 26 квітня 2018 року, що укладений між ТОВ «СС Лоун» та ТОВ «Фінфорс» № 212256-А від 01 березня 2018 року, укладеного між ТОВ «СС Лоун», сам кредитний договір укладений між ТОВ «СС Лоун» та позивачем [PERSON] відсутній. Також відповідач не надав нотаріусу докази, на підтвердження направлення та особистого вручення позивачу претензії про сплату заборгованості за кредитним договором, оскільки відсутні докази на підтвердження відправлення цієї вимоги [PERSON] та докази, які б підтверджували вручення поштового відправлення боржнику за договором та опис вкладення поштового відправлення на його адресу. Судом не приймається до уваги, як доказ направлення позивачу претензії, - Список № 22 згрупованих поштових відправлень (а.с.96-97), оскільки на ньому немає дати та відсутні відмітки (штамп) поштового відділення про прийняття цих відправлень для подальшого їх направлення адресатам. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до пунктів 1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. У позовній заяві позивач стверджує, що він не погоджується із вчиненим виконавчим написом, бо він взагалі не укладав ніяких кредитних договорів з ТОВ «Фінфорс» та заперечує проти наявності та розміру заборгованості, сплати якої від нього вимагає відповідач ТОВ «Фінфорс». З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-887цс17 від 05.07.2017 року). Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та встановити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними та беззаперечно підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Згідно пунктів 61, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 № 75 (аналогічні положення містяться у п.п. 5.5, 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 18.06.2003 № 254), особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Суд вважає, що при вчиненні нотаріального напису, приватний нотаріус Горай О.С. порушив вимоги пункту 2 Переліку документів щодо необхідності надання кредитного договору та підпункту 3.5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки вчинив виконавчий напис за відсутності оригіналу кредитного договору укладеного між ТОВ «СС Лоун» та позивачем [PERSON] . Крім того, як було вказане вище, наявність безспірності вимоги, згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», пов`язано із загальним та спеціальним строком давності з дня виникнення права вимоги. Підпунктом 3.4. Глави 16 ІІ розділу Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Як вбачається з наданих нотаріусом копій документів, ТОВ «Фінфорс» не надав нотаріусу докази, на підтвердження отримання відповідачем письмової вимоги, яка, начебто, була направлена [PERSON] . Також із цих документів неможливо встановити дійсний розмір заборгованості та період, за який проводиться стягнення заборгованості за кредитним договором, бо серед документів, що були надані ТОВ «Фінфорс» нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній розрахунок заборгованості з детальним описом формування заборгованості за щомісячними платежами, а виписка з особового рахунку (а.с. 95), фактично є довідкою про розмір заборгованості, яка не підтверджується іншими наданими відповідачем доказами про безспірність заборгованості. На підставі виписки з особового рахунку, в якому відсутній сам розрахунок заборгованості, суд позбавлений можливості встановити, що вказана у виконавчому написі заборгованість за кредитним договором, нарахована саме за період з 29 грудня 2017 року по 11 березня 2020 року. Отже, суд вважає, що при вчиненні нотаріального напису нотаріус також не мав можливості встановити момент, з якого починається відлік строків загальної та спеціальної позовної давності. Правова позиція щодо визначення документів такими, які підтверджують безспірність заборгованості, сформована вищими судовими інстанціями. Так в ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15.06.2011 року №6-4882св11 зазначено: «Відповідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» належними доказами, що підтверджують наявність або відсутність заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені в порядку цієї статті, які встановлюють розмір заборгованості». У постанові Вищого господарського суду України від 27.10.2011 року №5015/1965/11 зазначено: «Безспірність заборгованості можуть підтверджувати виключно первинні бухгалтерські документи, оформлені у відповідності зі статтею 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», при вчиненні оспорюваного виконавчого напису». Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Іншими словами таким бухгалтерським документом може бути виписка по рахунку. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 року (зі змінами та доповненнями) при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Таким чином, суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості за кредитним договором № 134266-А від 05 листопада 2017 року, укладеного з ТОВ «СС Лоун», нотаріус Горай О.С. не переконався належним чином у безспірності розміру заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим написом, та не переконався в тому, що дійсно між [PERSON] та ТОВ «СС Лоун», був укладений кредитний договір, тобто порушив вимоги Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а тому виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 30.07.2020, зареєстрований у реєстрі за № 15232, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс», заборгованість в розмірі 7789,95 грн, необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Як вбачається, позивачем до участі у справі в якості відповідача залучено приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., однак спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Таким чином, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом, тобто на ТОВ «Фінфорс», який є належним відповідачем по справі. Оскільки, позов задоволено то відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача ТОВ «Фінфорс» на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. (а.с.1).

Outcome: partial