Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідачів на користь позивача суму боргу в розмірі 1 986,54 грн. та сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 551,20 грн. посилаючись на те, що в 1983 році між сторонами було укладено договір про здачу-найом жилого приміщення, яке складається з 4-х кімнат та знаходиться в м. Радомишлі, вул. Міськради, 53, для тимчасового користування в колгоспному жилому будинку, згідно умов якого відповідачі зобовязані своєчасно вносити квартирну плату. Проживаючи в вищевказаній квартирі вже більше 25 років відповідачі не вносили щомісячну квартплату, крім того, позивачем сплачується з 2013 року обовязків податок на нерухомість, куди увійшла і дана квартира, тому зазначену суму просить стягнути з відповідачів. 28.09.2016 через канцелярію суду позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій він просить включити вимогу про стягнення на користь СТОВ «Нива» штрафні санкції інфляційні витрати та 3% річних, пені, а всього стягнути з відповідача основну суму боргу в розмірі 1 986,54 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 199,07 грн., 3% річних в суму 134,60 грн. та пеню в розмірі 1 610,02 грн., судовий збір в розмірі 551,20 грн., а всього 5 481,43 грн. В судовому засіданні позивач СТОВ «Нива» в особі директора [PERSON] заявлені та уточнені вимоги підтримав та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечив та просить відмовити в їх задоволенні за безпідставністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, зі слів її чоловіка відповідача [PERSON] причиною неявки є догляд за хворою матірю, зі згоди сторін судове засідання проводиться без участі відповідача [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в 1983 році колгосп ім. Леніна в особі голови колгоспу [PERSON] та працівниками колгоспу ім. Леніна [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про здачу-найом жилого приміщення, яке складається з 4-х кімнат та знаходиться в м. Радомишлі, вул. Міськради, 53, для тимчасового проживання, п. 2 зазначеного договору наймачі зобовязані своєчасно вносити квартирну плату в бухгалтерію колгоспу з розрахунку 13,2 коп. за один квадратний метр (а.с.12). Згідно довідки ПП «Житлоремсервіс-9» від 2016 року за № 37, відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [INFO] (а.с.14). Зазначена вище квартира [ADDRESS] рахується на балансі СТОВ «Нива», останній сплачував за цю житлову площу податок на нерухомість за 2013, 2014, 2015 та звітний період 2016 року (а.с.28-38). Згідно до ч. 1\~ст. 67 Конституції України\~кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Як вбачається із п.п. 266.1.1. п. 266.1 статті 266 Податкового кодексу України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками обєктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Таким чином у цьому пункті визначено платників податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, до яких належать власники обєктів житлової нерухомості фізичні особи, тобто громадяни як учасники цивільних відносин, а також юридичні особи організації, створені та зареєстровані у встановленому порядку. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Вирішуючи спір, суд враховує зазначені вимоги закону та те, що свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] відповідачі [PERSON] та [PERSON] не отримували, державна реєстрація права власності не проведена, а відтак право власності на зазначену квартиру у відповідачів не виникло, а отже, у них відсутній обов'язок сплачувати податок на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Посилання позивача на порушення відповідачами вимог цивільного законодавства щодо порушення останніми зобовязання є безпідставними, так як належних та допустимих доказів виникнення зобовязальних відносин з приводу повернення суми сплаченого податку на нерухоме майно та невиконання (неналежного виконання) відповідачами зобовязань суду не надано. Виходячи з цього і вимоги позивача про стягнення із відповідачів штрафних санкцій за невиконання грошового зобовязання являються такими, що не ґрунтуються на законі. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов СТОВ «Нива» є безпідставним, а тому не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed