Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 006-13011-200711 від 20.07.2011 року у розмірі 9 960,34 грн., яка складається з: 4 954,71 грн. - заборгованість за кредитом, 1 619,50 грн. - прострочене тіло кредиту, 3 386,13 грн. - заборгованість за комісіями. Вимоги мотивує тим, що відповідачу [PERSON] за умовами договору банк відкрив кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт в сумі 5 000 грн. У зв'язку з невиконанням умов договору відповідач станом на 17.01.2014 року допустив заборгованість по кредитному договору в розмірі 9 960,34 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовну заяву підтримав у повному обсязі, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилась я повторно, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, зокрема через засоби масової інформації, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не подала, не представила заперечення на позов, не подала на адресу суду заяву про відкладення. Враховуючи, що відповідач двічі належним чином була повідомлена, проте повторно не з'явилася, з врахуванням представлених доказів, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечив. Перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Положення ст.11 ч.2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 20.07.2011 року між ПАТ КБ «Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №006-13011-200711, відповідно до умов якого позивач відкрив [PERSON] кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошима, боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За умовами договору, позичальник взяв на себе зобов'язання повернути кредит та сплатити відсотки за користування таким у порядку, встановленому умовами договору. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, як позичальник, свої зобов'язання по кредитному договору не виконувала, у зв'язку із чим утворилася заборгованість. Як вбачається із представленого розрахунку заборгованості (а.с.18-19), станом на 17.01.2014 року заборгованість відповідача становить 9 960,34 грн., яка складається з: 4 954,71 грн. - заборгованості за кредитом 1 619,50 - прострочене тіло кредиту, 3 386,13 - заборгованість за комісіями. Враховуючи наведене, суд позов задовольняє та примусово стягує з відповідача заборгованість по кредитному договору. При цьому, задовольняючи позов, у відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати: судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.2) та витрати на повідомлення відповідача через засоби масової інформації в розмірі 670 грн. 02 коп. (а.с. 38, 40).

Outcome: approved