Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сидоренка Андрія Васильовича, треті особи [PERSON] , Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області,про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.11.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком А.В. видано виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на земельну ділянку кадастровий номер 3222481600:02:006:0043, цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та розташоване на ній домоволодіння, що складається з:житлового будинку [ADDRESS] , які належать [PERSON] , на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії № 077777, виданого Києво-Святошинським райвідділом земельних ресурсів 12.07.2004, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 3692 та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Гатненської сільської ради 22.01.2008, на підставі рішення Гатненської сільської ради від 02.11.2007 № 9/15, зареєстрованого в комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» 14.02.2008 номер запису № 953 у книзі № 3, зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 21840132, переданих нею в іпотеку ПАТ «Державний ощадний банк України» за іпотечним договором № 1794 посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком А.В. 06.06.2008 зареєстрованому в реєстрі за № 2186 з метою задоволення вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» по поверненню кредиту отриманого [PERSON] за кредитним договором. Разом з тим, вказаний виконавчий напис нотаріуса, на думку позивача, є таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис виданий у відсутність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Іпотекодержатель ПАТ «Державний ощадний банк України» не направляв письмову вимогу до позивача та третьої особи про усунення порушень щодо погашення кредитної заборгованості саме на суму 3688184,35 грн. Крім того, нотаріусом всупереч положенням чинного законодавства було виданий виконавчий напис про звернення одночасно на два об`єкти нерухомості загальною вартістю 6800000,00 грн., за наявної вимоги на суму 3688184,35 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва 17.05.2018 вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №2702 від 22.11.2010. Ухвалою Печерського районного суду від 18.05.2018 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з без виклику сторін. В судове засідання сторони не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 06.06.2008 між відповідачем ПАТ «Державний ощадний банк України» та позивачем укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 885 (а.с. 11-13). 06.06.2008 на забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між третьою особою [PERSON] та ПАТ «Державний ощадний банк України» укладеного іпотечний договір № 1794, предметом іпотеки якого є земельна ділянка кадастровий номер 3222481600:02:006:0043 та розташоване на ній домоволодіння, що складається з житлового будинку та належних до нього надвірних будівель (а.с. 27-30). 22.11.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком А.В. видано виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на земельну ділянку кадастровий номер 3222481600:02:006:0043, площею 0,1511 га, цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та розташоване на ній домоволодіння, що складається з: житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , які належать [PERSON] , на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії № 077777, виданого Києво-Святошинським райвідділом земельних ресурсів 12.07.2004, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 3692 та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Гатненської сільської ради 22.01.2008, на підставі рішення Гатненської сільської ради від 02.11.2007 № 9/15, зареєстрованого в комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» 14.02.2008 номер запису № 953 у книзі № 3, зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 21840132, переданих нею в іпотеку ПАТ «Державний ощадний банк України» за іпотечним договором № 1794 посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком А.В. 06 червня 2008 року зареєстрованому в реєстрі за № 2186 з метою задоволення вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» по поверненню кредиту отриманого [PERSON] за кредитним договором.(а.с. 36) 05.07.2013 третьою особою Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 38809757 на підставі оскаржуваного виконавчого напису (а.с. 35). Разом з тим, згідно з рішенням Апеляційного суду м. Києва від 30.11.2018 у справі № 757/29988/17-ц та висновком судового експерта Жукової О.В. від 21.08.2017 №50-1/17 за результатами проведеного експертного економічного досліджено, що на одну і ту ж дату (22.11.2010) сума простроченої заборгованості по нарахованим відсотках, які стягуються за виконавчим написом, була завищена приватним нотаріусом на 177869,04 грн., де приватний нотаріус вказав прострочену заборгованість по нарахованих відсотках вже в сумі 413021,98 грн., тоді як банк розрахував такий борг в сумі 235152, 94 грн. (а.с. 14-20). Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Дослідивши матеріали справи та наявні докази в повному обсязі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимоги про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушення зобов`язання у не менш ніж тридцяденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. 23.09.2010 ПАТ «Ощадбанк» надіслало до [PERSON] та [PERSON] листа-вимогу про погашення заборгованості за договором № 885 від 06.06.2008 і вимагав протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги сплатити залишок заборгованості по кредиту у загальному розмірі 3329160,00 грн без зазначення усіх складових такої заборгованості, попередивши при цьому, що в разі невиконання вимоги банк буде вимушений вжити заходи щодо погашення заборгованості в примусовому порядку шляхом вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на іпотечне майно. 22.11.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком А. В. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на іпотечне майно, а саме земельну ділянку площею 0,1511 га та домоволодіння, які розташовані за адресою: [ADDRESS] та належать третій особі [PERSON] на праві власності. За рахунок коштів, виручених від реалізації зазначеного нерухомого майна, нотаріус запропонував задовольнити вимоги ПАТ «Ощадбанк» по поверненню простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 3688184,35 грн, з яких основна сума боргу по кредиту 3258320,00 грн, прострочена сума боргу по кредиту 141680,00 грн, сума боргу по нарахованим відсоткам 36189,04 грн, прострочена сума боргу по нарахованим відсоткам 413021,98 грн, пеня за порушення строків сплати кредиту 5153,61 грн, пеня за порушення строків сплати відсотків 11688,76 грн. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (далі -Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з пунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменуванняі місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмову повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. За результатами аналізу вищенаведеного можна дійти наступного висновку. Право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. При цьому, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про виконавче провадження»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості. Така позиція міститься в постанові Верховного суду України у справі 757/29988/17-ц від 04.07.2018. Разом з тим, відповідно до вимог статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальний строк позовної давності відповідно до статті 257 ЦК України становить три роки. У статті 261 ЦК України закріплено, що перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Суд, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, зазначає у рішенні про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленої до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Аналогічного висновку дійшов Апеляційний суд, в своєму рішенні від 30.11.2017 у справі № 757/29988/17-ц. В постанові Верховного Суду України від 22.02.2017 (справа №6-17цс17) висловлено правову позицію, згідно якої доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся по його захист до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатись про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого ст. 60 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Порівняльний аналіз термін «довідався» і та «міг довідатись», що міститься в ст. 261 ЦК України дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся по його захист до суду, недостатньо. В даному випадку, третя особа: [PERSON] була присутня та поставила свій підпис в Акті опису та арешту майна, який був складений 16.07.2013 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській обл. Черток О.Ф. при примусовому виконанні виконавчого напису №2702, виданого 22.11.2010 приватним нотаріусом КМНО Сидоренком А.В. про звернення стягнення на земельну ділянку. Вказана обставина є беззаперечним доказом того, що позивачу в липні 2013 р. було відомо про вчинений виконавчий напис. Доказів щодо поважності пропуску строку позовної давності позивачем не надано. За таких обставин, вбачається, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження, отже у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed