Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], та просив стягнути з неї суму боргу в розмірі 5\~000,00 дол.США. В обґрунтування вимог посилався на те, що [PERSON], взяла на себе зобовязання з введення домоволодіння в експлуатацію, оформлення правовстановлюючих документів на домоволодіння та кадастрового номера на земельну ділянку, а він зобовязався здійснити оплату за надані послуги. На виконання зобовязання із свого боку, ним було передано 4\~500,00 дол. США 06.12.2013 року та ще 500 дол.США 07.12.2013 року. Таким чином, він з свого боку в повному обсязі виконав зобовязання, а відповідачка із свого боку не вчинила жодної дії на виконання зобовязання. Таким чином просить стягнути з відповідачки передані ним кошти, як повернення виконаного однією із сторін у зобовязанні. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про місце та час його проведення повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с. 56), причини неявки не повідомляла, заява про розгляд справи у її відсутність не надходила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно джо вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Так судом встановлено, що [PERSON], взяла на себе зобовязання з введення домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Героїв комсомольців № 4-Ф в експлуатацію, оформлення правовстановлюючих документів на домоволодіння та отримання кадастрового номера на земельну ділянку надану [PERSON], на якій він здійснив забудову. [PERSON], зобовязався здійснити оплату за надані послуги. На виконання зобовязання [PERSON], із свого боку, передав [PERSON], 4\~500,00 дол. США, що підтверджується розпискою від 06.12.2013 року. Таким чином, [PERSON], з свого боку в повному обсязі виконав зобовязання, а відповідачка [PERSON], із свого боку не вчинила жодної дії на виконання зобовязання. Кошти отриманні на виконання зобовязання відповідачка позивачу не повертає. Згідно до ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобовязання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 524 ЦК України встановлено, що зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України\~ гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. В силу ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобовязанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Таким чином, суд вважає що з [PERSON], на користь [PERSON], підлягають стягненню кошти отримані за розпискою від 06.12.2013 року в сумі 116\~820,00 грн., (еквівалент 4\~500,00 дол.США), як повернення виконаного однією із сторін у зобовязанні, у звязку із невиконанням зобовязання іншою стороною. В частині стягнення грошової суми в розмірі 500,00 дол.США, суд вважає, що вимоги позову задоволенню не підлягають, оскільки до суду не надано жодного належного доказу на підтвердження передачі 07.12.2013р., [PERSON], зазначеної суми [PERSON] В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 1\~168 грн 20 коп. На підставі ст. ст. 524, 526, 530, 610, 611, 1212, 1213 ЦК України,

Outcome: partial