Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 18 липня 2002 року між ним та відповідачкою, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області. Свої вимоги мотивує тим, що 18.07.2002 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. У шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачкою не склалося в силу різних причин, зокрема через розходження поглядів на життя, що ставало причиною суперечок та сварок. Шлюбні відносини припинились, спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна, що є спільній власності немає. На його переконання, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. У підготовче засідання позивач не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просить позовну заяву задовольнити та розглядати справу без його участі. У підготовче засідання відповідачка не з`явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Через канцелярію суду надійшла засвідчена заява про визнання нею позовних вимог, просить розглянути справу за її відсутності. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з положеннями ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом з Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 18 липня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, [PERSON] та [PERSON] одружилися [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 366. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . У шлюбі у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 01.03.2004. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням тієї обставини, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також того, що сторони на даний час разом не проживають, фактично припинили ведення спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають, сім`я розпалась і подальше її збереження неможливе, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку про прийняття визнання позовних вимог відповідачем, задоволення позовних вимог та ухвалення судового рішення в підготовчому засіданні на стадії підготовчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved