Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача на його користь майнової шкоди у розмірі 67 355 грн. та судового збору у розмірі 1762 грн., посилаючись на те, що наказом ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 23.11.2015 №820-34 [PERSON] зараховано до аспірантури Інституту високих технологій університету на навчання з відривом від виробництва за державним замовленням за спеціальністю 03.00.03 «Молекулярна біологія» з 01.12.2015. На виконання п.17 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.1999 р. № 309, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, між відповідачем та Київським національним університетом імені Тараса Шевченка укладено угоду про підготовку аспіранта, який навчається в аспірантурі з відривом від виробництва за рахунок державного замовлення, від 01.12.2015 №94.У зв`язку з невиконанням [PERSON] індивідуального навчального плану вченою радою Інституту високих технологій Київського національного університету імені Тараса Шевченка (протокол №2 від 17.10.2016) прийнято рішення про відрахування [PERSON] , аспіранта Інституту високих технологій І року навчання з відривом від виробництва.Наказом ректора від 08.11.2016 №759-34 [PERSON] відраховано зі складу аспірантів Інституту високих технологій з 31.10.2016 за невиконання індувідуального плану роботи аспіранта без поважних причин. Посилаючись на те, що на підготовку [PERSON] в аспірантурі витрачені бюджетні кошти, однак останній не виконав взяті на себе зобов`язання, позивач просить позов задовольнити та відшкодувати завдану йому майнову шкоду. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте в матеріалах справи міститься письмова заява останнього, згідно з якою він просить розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Суд встановив, що наказом ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка (далі - Університету) від 23.11.2015 №820-34 [PERSON] зараховано з 01.12.2015 до аспірантури Інституту високих технологій університету на навчання за спеціальністю 03.00.03 «Молекулярна біологія» з відривом від виробництва та призначено наукового керівника, що підтверджується копією витягу з цього наказу /а.с.7/. Між [PERSON] та Університетом укладено угоду про підготовку аспіранта, який навчається в аспірантурі з відривом від виробництва за рахунок державного замовлення, від 01.12.2015 №94 (далі - Угода) /а.с.8/. Згідно з умовами укладеної між сторонами Угоди підготовка аспіранта здійснювалася за рахунок державного замовлення, змістом якої також встановлювалося, що аспірант зобов`язаний відшкодувати вартість навчання у разі відрахування з аспірантури, в тому числі і за невиконання індивідуального плану роботи. Відповідно до копії витягу із протоколу №2 на засіданні вченої ради Інституту високих технологій від 17.10.2016 прийнято рішення про відрахування за невиконання індивідуального плану роботи 31.10.2016 аспіранта першого року навчання з відривом від виробництва (спеціальність 03.00.03 - молекулярна біологія) [PERSON] /а.с.9/. Наказом проректора від 08.11.2016 №759-34 [PERSON] аспіранта першого року навчання з відривом від виробництва (спеціальність 03.00.03 - молекулярна біологія) відраховано 31.10.2016 зі складу аспірантів Інституту високих технологій у зв`язку з невиконанням індувідуального плану роботи аспіранта без поважних причин /а.с.10/. Позивачем проведено розрахунок суми збитків з урахуванням встановлених середніх витрат на підготовку одного аспіранта, який навчається з відривом від виробництва, передбачених паспортами бюджетної програми Університету на кожен рік, зокрема на 2015-2016 роки, кожен з яких затверджений спільним наказом Міністерства освіти і науки України та Міністерства фінансів України, у розмірі - 68 907,40 грн, де вартість підготовки відповідача за кошти бюджету за один місяць у 2015 році становила 5742,30 грн, у 2016 році - 73 935,20 грн., де вартість підготовки відповідача за кошти бюджету за десять місяців у 2016 році становила 61 612,70 грн., що підтверджується копіями витягів з вказаних паспортів та наказів /а.с.22-24, 25-27/. Відповідно до статті 78 Закону «України «Про освіту» фінансування державних закладів освіти здійснюється за рахунок коштів державного бюджету; наведене узгоджується із п. 9.3 Статуту Київського національного університету імені Тараса Шевченка, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 24.07.2015 №802, що підтверджується витягом з цього Статуту /а.с. 14-21/. Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.1999 № 309 затверджено Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів (далі - Положення). /а.с. 11-13/. Відповідно до п. 17 Положення (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), взаємозобов`язання аспіранта, підготовка якого здійснюється за державним замовленням, та вищого навчального закладу визначаються в типовій угоді, форма якого визначена Постановою від 01.03.1999 № 309. Відповідно до п.п. 6 п. 6.15 Статуту Київського національного університету імені Тараса Шевченка в Університеті утворюються вчені ради факультетів (інститутів), повноваження яких визначаються Вченою радою Університету, відповідно до цього Статуту, Вчена рада Університету може делегувати частину свої повноважень вченим радам факультетів (інститутів). Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першої статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частиною першою статті 46 Закону України від 01 липня 2014 року № 1556-VII «Про вищу освіту» (далі - Закон № 1556-VII) в редакції, чинній на час відрахування відповідача, підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; власне бажання; переведення до іншого навчального закладу; невиконання навчального плану; порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; інші випадки, передбачені законом. Підготовка в аспірантурі і докторантурі здійснюється за рахунок, зокрема, коштів Державного бюджету України - за державним замовленням для роботи у державному секторі народного господарства (підпункт 1 пункту 4 Положення). Відповідно до підпункту 4 пункту 16 Положення аспіранти і докторанти зобов`язані виконувати індивідуальний план роботи над дисертацією. Індивідуальний план роботи аспіранта передбачає складання кандидатських іспитів із спеціальності, іноземної мови та філософії, а у разі необхідності - додаткового іспиту, визначеного рішенням спеціалізованої вченої ради закладу, установи, де передбачається захист дисертації, і заліків з дисциплін, визначених рішенням вченої ради вищого навчального закладу, наукової установи з урахуванням профілю підготовки, а також педагогічна практика. За змістом пункту 22 цього Положення аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, передбачених пунктом 19 цього Положення. Рішення про відрахування аспіранта або докторанта приймає вчена рада вищого навчального закладу, наукової установи. На підставі рішення вченої ради аспірант або докторант відраховується з аспірантури або докторантури наказом керівника вищого навчального закладу, наукової установи. Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України. Таким чином судом з`ясовано, що відповідач всупереч укладеній між сторонами угоді про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення не виконав індивідуального плану без поважних причин, у результаті чого останнього відраховано з аспірантури Університету, рішень позивача, яким вирішено питання про відрахування його з аспірантури в установленому порядку відповідачем не оскаржено, отже суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню вартість навчання згідно з умовами укладеної між сторонами угоди від 01.12.2015 №94 в розмірі, заявленому позивачем і, розрахованому, виходячи із встановленого бюджетною програмою за відповідний період суми середніх витрат на одного аспіранта, який навчається з відривом від виробництва. При цьому відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження відшкодування досліджуваної у даному провадженні матеріальної шкоди у добровільному порядку.Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача суму судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1762 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved