Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач звернувся з вищезазначеним позовом. Свої вимоги обгрунтовує тим, що йому з сім'єю у складі двох осіб було виділено житло, а саме: трьокімнатну квартиру, загальною площею 58,5 кв.м. і житловою площею 38,67 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі - Квартира), в якій зареєструвані він, його дружина, син та донька. 13.02.2007 року шлюб з [PERSON] було розірвано, але він постійно продовжував проживати за вищевказаною адресою. Між ними постійно виникали сварки, [PERSON] постійно вимагала, щоб він залишив їй квартиру, погрожувала йому, що зробить все, щоб саме їй залишилася вказана квартира. Згодом йому стало відомо, що відповідачі звернулися до суду з заявою про визнання його безвісно відсутнім і рішенням Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 04.10.2007 року його було визнано безвісно відсутнім. За його заявою Ухвалою суду від 04.03.2008 року рішення про визнання його безвісно відсутнім скасовано, але за цей час відповідачі встигли приватизувати квартиру, хоча він ніколи не припиняв в ній проживати та завжди сплачував за комунальні послуги. Тільки в кінці 2013 року йому стало відомо, що спірна Квартира вже приватизована. Також, він зазначає, що дізнався про порушення його права на участь у безоплатній приватизації житла лише у 2013 року, коли звернувся до робітників ЖЕО, отже вважає, що пропустив строк з поважної причини. Тому просить поновити строк позовної давності, та визнати приватизацію державного житлового фонду - квартири [ADDRESS] недійсною у зв'язку з тим, що приватизація відбулася незаконно, під впливом обману, без його участі, як наймача вказаної квартири. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, наполягав на його задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. За таких обставин, суд вважає за можливе постановити заочне рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до початку слухання справи надійшов лист щодо розгляду справи за відсутності представника та прийняття рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до контрольного талону до ордеру № 49 від 15.12.1971 року (а.с. 7) [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON], [PERSON] було надано житлову площу, а саме квартиру [ADDRESS]. Згідно Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 04.10.2007 року (а.с. 15-16), [PERSON] визнано безвісно відсутнім з 01.01.2005 року. Проте, відповідно до квитанції від 14.07.2006 року (а.с. 13), [PERSON] сплачувались рахунки по заборгованості перед КП ТМ «Криворіжтепломережа» за користування опаленням в квартирі [ADDRESS]. Як вбачається з ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 04.03.2008 року (а.с. 17), Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 04.10.2007 року скасовано, оскільки [PERSON] та [PERSON], звертаючись до суду із заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім, приховали відомі їм факти. Проте, відповідно до розпорядження органу приватизації № Ц-526 від 05.11.2007 року, прохання наймача [PERSON] задоволено і передано квартиру [ADDRESS] в приватну часткову власність їй та її донці [PERSON]. Згідно з довідкою № 32 від 28.03.2014 року (а.с. 14), [PERSON] зареєстрований за адресою: квартира [ADDRESS]. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року № 2482-ХП, п.13, п.14, п.26 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 року № 56, (із змінами та доповненнями), що діяло на час виникнення спірних відносин, передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Оскільки розпорядження органу приватизації № Ц-526 видано 05.11.2007 року, а саме у той час коли [PERSON] за неправдивою інформацією відповідачок був визнаний судом безвісно відсутнім і не знав про звернення [PERSON] з заявою про оформлення передачі в приватну часткову власність Квартири та не надавав згоду на здійснення приватизації, отже був позбавлений права приватизувати займане ним житло безоплатно, суд вважає за можливе визнати приватизацію недійсною. Вирішуючи питання щодо поновлення пропущеного позивачем строку суд виходить з наступного. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно вимог ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України - сплив позовної давності, про застосуванні якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмовленні у позові; п.5 цієї ж статті передбачає, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає давності. У суді позивач пояснив, що йому вперше стало відомо про приватизацію квартири наприкінці 2013 року, він вважав, що якщо ухвалою суду Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 04.03.2008 року скасовано рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 04.10.2007 року про визнання його безвісно відсутнім, то автоматично скасовується приватизація, здійснена злочинним шляхом, оскільки такий правочин є нікчемним. Між тим, оскільки в дійсності позивач дізнався про приватизацію квартири лише наприкінці 2013 року суд вважає, що строк звернення до суду з даним позовом є таким, що підлягає поновленню. На підставі ст. 11, 16, 256, 257, 261, 267 ЦК України, ст. 2,5,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року,

Outcome: approved