Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.08.2008 р. відповідач отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зобов»язання за вказаним договором відповідач належним чином не виконала. Станом на 14.05.2018 р. має заборгованість за кредитом у розмірі 35383,15 грн., яка складається з наступного: 3915,92 грн. - заборгованість за кредитом; 2782,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 26762,04 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1673,01 грн. - штраф (процентна складова). Просить суд, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 35383,15 грн. та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Суд, відповідно до ч.8 ст.279ЦПК України, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно до ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі. Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні були досліджені письмові докази, які надійшли під час розгляду справи: Так, відповідно до інформації, наданої ПАТ КБ «ПриватБанк», за кредитним договором б/н від 27.08.2008 р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], останній була видана кредитна картка з встановленим кредитним лімітом у розмірі 15000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.10-26). Згідно розрахунку заборгованості, станом на 14.05.2018 р. має заборгованість за кредитом у розмірі 35383,15 грн., яка складається з наступного: 3915,92 грн. - заборгованість за кредитом; 2782,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 26762,04 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1673,01 грн. - штраф (процентна складова). (а.с.6-9). З 20.04.2016 р. відповідач не здійснює операцій по картрахунку, не виконує кредитних зобов'язань. Виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом (тілом) підлягають задоволенню у сумі 3915,92 грн. Що стосується вимог щодо стягнення неустойки, штрафів, то згідно ст..2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р. Мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов»язаннями. На час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов»язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов»язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов»язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язань. Згідно розпорядження КМУ від 02.12.2015 р. № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, яким вказано населений пункт м.Гірник Донецької області. Відповідно до інформації Відділу реєстрації місця проживання громадян Селидівської міської ради, згідно наявного картотечного обліку відомості щодо реєстрації місця проживання [PERSON] відсутні (а.с.36). Але, як вбачається з копії паспорту, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Суд вважає, що нарахування пені та штрафів саме з 14.04.2014 р. позивачем є безпідставним, оскільки станом на 14.04.2014 р. заборгованість за пенею у відповідача відсутня. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: 3915,92 грн. - заборгованість за кредитом, 2782,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а всього - 6698,10 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 1762,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 333,55 грн.

Outcome: partial