Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому зазначає, що на обліку дітей, що перебувають у складних життєвих обставинах, з підстави проживання в сім`ї, в якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання дитини, позбавлених батьківського піклування, Служби справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Департаменту служб у справах дітей ХМР (далі ССД по Московському району) знаходяться малолітній [PERSON] , [INFO] , з 29.05.2019. Згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 19.05.2019, була виявлена дитина без супроводу дорослих у 02 години ночі за адресою: [ADDRESS] . Особу знайденої дитини встановлено як [PERSON] , [INFO] . Адміністрацією КНП «Міська багатопрофільна лікарня №18» ХМР повідомлено, що 19.05.2019 о 03:40 у педіатричне відділення машиною швидкої допомоги доставлено [PERSON] та після огляду лікарем-педіатром встановлений діагноз: гострий фарингіт. Дитина влаштована до КЗ соціального захисту дітей «Центр соціально психологічної реабілітації дітей м. Харкова». Малолітній [PERSON] разом із своєю матір`ю зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Спеціалістами ССД по Московському району 28.05.2019 здійснено вихід за фактичним місцем проживання матері [PERSON] за вищевказаною адресою та встановлено, що у квартирі мешкають крім матері та дитини, ще бабуся дитини [PERSON] . Умови проживання не задоволені, квартира потребує ремонту, для дитини є ліжко, стіл для навчання, шафа з необхідними речами. Із пояснень сусідів встановлено, що матір дитини та бабуся зловживають спиртними напоями, матір ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, вихованням сина не займається, в родині часто виникають скандали. Згідно інформації ХЗШ І-ІІ ступенів №84 ХМР від 20.05.2019 та характеристики дитини від 20.05.2019 [PERSON] навчається у 4А класі, навчальний заклад відвідує, але часто хворіє, що вбачається із довідок матері, батьківські збори мати відвідує на початку навчального року, класним керівником проводяться з нею бесіди тощо. Мати дитини зловживає спиртними напоями, належної уваги навчанню та вихованню сина не приділяє. Згідно відомостей КНП «Міська дитяча поліклініка №13» від 27.05.2019 вбачаєтеся, що малолітній [PERSON] знаходиться під нагадом лікувального закладу, мати народила дитину у 15 років, рекомендації та призначення лікарів матір виконує не в повному обсязі, на прийоми дитини приводить. Крім того, позивач зазначає, що матір дитини надала пояснення, із яких вбачається, що 18.05.2019 її син пішов гуляти і не повертався до пізньої години, тому після 20-ї пішла шукати по друзях та знайомих, але не знайшла. Наступного дня до неї прийшов класний керівник та повідомив, що дитина перебуває в КНП «Міська багатопрофільна лікарня №18». Також [PERSON] зазначила, що раніше такі втікання дому [PERSON] були неодноразові, син не реагує на зауваження матері та провокує конфлікти. Відповідач на той час надала заяву про те, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав у відношенні до сина. В судовому засіданні представник позивача у повному обсязі підтримав позовні вимоги та наполягав на позбавленні батьківських прав [PERSON] , додавши, що остання не відвідує сина, участі у вихованні та утриманні не приймає, а дитина вважає, що південка матері не зміниться, тому не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав. Відповідач в судовому засідання заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав, посилаючись на те, що дійсно, 18.05.2019 син пішов з дому, довго не повертався, тому намагалась його шукати по знайомих, нічних закладах тощо. Син неодноразово і раніше зникав та вчасно до дому не повертався. Коли сина знайшли 19.05.2019, помістили до лікарні, а потім до Центру. Також зазначила, що не є ідеальною матір`ю, батько дитини не допомагає, проживають у однокімнатній квартирі разом із своєю матір`ю, умови для проживання, навчання для сина нею створені. За місцем перебування сина регулярно навідується, передає необхідні речі, спілкується у телефонному режимі, а також те, що спиртними напоями не зловживає, пройшла курс лікування у нарколога, працевлаштувалась тощо. Працівниками центру чиняться перешкоди щодо спілкування з дитиною, в тому числі, і через карантинні заходи. Вважає, що привичем та працівниками Центру умисно здійснюються заходи щодо позбавлення її батьківських прав. Суд, вивчивши доводи позивача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із такого. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦУПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що вбачається із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 20.01.2009, актовий запис № 279 (а.с.7). 19.05.2019, була виявлена дитина без супроводу дорослих у 02 години ночі за адресою: [ADDRESS] . Особу знайденої дитини встановлено як [PERSON] , [INFO] . Адміністрацією КНП «Міська багатопрофільна лікарня №18» ХМР повідомлено, що 19.05.2019 о 03:40 у педіатричне відділення машиною швидкої допомоги доставлено [PERSON] та після огляду лікарем-педіатром встановлений діагноз: гострий фарингіт. Дитина влаштована до КЗ соціального захисту дітей «Центр соціально психологічної реабілітації дітей м. Харкова». Малолітній [PERSON] разом із своєю матір`ю зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Спеціалістами ССД по Московському району 28.05.2019 здійснено вихід за фактичним місцем проживання матері [PERSON] за вищевказаною адресою та встановлено, що у квартирі мешкають крім матері та дитини, ще бабуся дитини [PERSON] . Умови проживання не задовільні, квартира потребує ремонту, для дитини є ліжко, стіл для навчання, шафа з необхідними речами. Із пояснень сусідів встановлено, що матір дитини та бабуся зловживають спиртними напоями, матір ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, вихованням сина не займається, в родині часто виникають скандали. Згідно інформації ХЗШ І-ІІ ступенів №84 ХМР від 20.05.2019 та характеристики дитини від 20.05.2019 [PERSON] навчається у 4А класі, навчальний заклад відвідує, але часто хворіє, що вбачається із довідок матері, батьківські збори мати відвідує на початку навчального року, класним керівником проводяться з нею бесіди тощо. Мати дитини зловживає спиртними напоями, належної уваги навчанню та вихованню сина не приділяє. Згідно відомостей КНП «Міська дитяча поліклініка №13» від 27.05.2019 вбачаєтеся, що малолітній [PERSON] знаходиться під нагадом лікувального закладу, мати народила дитину у 15 років, рекомендації та призначення лікарів матір виконує не в повному обсязі, на прийоми дитини приводить. Із пояснень [PERSON] від 18.05.2019 вбачаєтеся, що її син пішов гуляти і не повертався до пізньої години, тому після 20-ї пішла шукати по друзях та знайомих, але не знайшла. Наступного дня до неї прийшов класний керівник та повідомив, що дитина перебуває в КНП «Міська багатопрофільна лікарня №18». Також [PERSON] зазначила, що раніше такі втікання з дому [PERSON] були неодноразові, син не реагує на зауваження матері та провокує конфлікти. Відповідач на той час надала заяву про те, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав у відношенні до сина. Такі обставини підтверджено витягу з Деревного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст.126,133,135 СК України, наказу №91 від 29.05.2019 Департаменту служб у справах дітей, довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, акту органу внутрішніх справ України та заклада3у охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 19.05.2019, інформації КНП «Міська багатопрофільна лікарня №18» від 22.05.2019, КНП «Міська дитяча поліклініка №13» від 27.05.2019, пояснень [PERSON] , акту прийому дитини до КЗСЗД «Центр СПРД» МХ» від 24.05.2019, інформації ХЗШ І-ІІІ ступенів №84 від 20.05.2019, акту обстеження умов проживання від 28.05.2019 (а.с.8,11-24). Крім того, з боку позивача суду надано заяву [PERSON] від 24.06.2020, якою останній не заперечує позбавити матір батьківських прав (а.с.67). Із листа КЗ соціального захисту для дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» міста Харкова» Департаменту служб у справах дітей виконкому Харківської міської ради від 24.06.2020 вбачаєтеся, що за час перебування дитини в Центрі, його відвідувала мати [PERSON] 11.06.2019, 09.08.2019, 17.08.2019, 31.08.2019, 11.12.2019 та 28.01.2020. Під час відвідувань [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння, приносила [PERSON] солодощі, фрукти. Під час карантину дитина спілкується з матір`ю у телефонному режимі (а.с.65). Із листа вищевказаного закладі від 01.09.2020 вбачаєтеся, що [PERSON] з 31.08.2019 припинила та тривалий час відвідування [PERSON] і з`явилася лише 28.01.2020. Матері рекомендовано відвідувати консультації психолога, але остання жодного разу не з`явилась. На погляд адміністрації закладу [PERSON] байдуже та безвідповідально ставиться до своїх батьківських обов`язків та навіть не намагається змінити ситуацію (а.с.71). Із копії листа Центру від 02.11.2020 вбачається, що [PERSON] неодноразово дзвонив матері з метою дізнатися, чи влаштувалась вона на роботу та головне, чи має намір забрати його додому. Частіше за все мати не відповідала на дзвінки, а коли брала слухавку, спілкування було вкрай стисле та швидке закінчувалося. В розмові психологів з [PERSON] з`ясовано, що хлопець прийняв рішення не повертатися додому, тому як вважає, що він не потрібен матері, бо вона взагалі не цікавитеся його життям, успіхами та тим, що турбує дитину. Спілкування малолітнього з матір`ю, яка постійно перебуває в нетверезому стані, негативне впливає на психоемоційний стан дитини. Щоб переконатися в тому, що хлопець прийняв вірне рішення стосовно відмови повертатися додому, малолітній [PERSON] попросив відвести його додому, щоб мати змогу, ще поспілкуватися з матір`ю. Разом із психологом Центру малолітній розшукав свою мати, яка проживає за іншою адресою з новим співмешканцем та мав змогу поспілкуватися з матір`ю. Але спілкування не справдило настрій хлопця, мати так і не виявила бажання бачити дитину та приділяти йому більше уваги. Після того, як [PERSON] відвідав матір у її співмешканця, вона декілька разів приїздила до нього, однак спілкувалися вони 10-15 хвилин, після чого знов зникала. Адміністрація та психологи Центру вважають, що мати взагалі не цікавиться життям дитини, її не турбує емоційний стан хлопчика. Повернення [PERSON] додому вкрай негативно вплине на його подальшу долю та розвиток як особистості (а.с.83). Із листа Центру від 05.04.2021 вбачається, що за час перебування малолітнього [PERSON] в закладі його мати [PERSON] не виявляла інтересу до життя сина, не цікавилась його самопочуттям, успіхами у навчанні. З розмови з [PERSON] з`ясовано, що мати не відповідає на його дзвінки, не привітала його з днем народження, навіть не намагається змінити ситуацію. На даний момент малолітній категорично відмовляється повертатися в біологічну сім`ю, не вірить, що мати може змінити своє життя та ставлення до своїх батьківських обов`язків. Натомість [PERSON] впевнений, що мати звикла до життя без нього, вона насолоджується його відсутністю, вживає спиртні напої та не згадує про сина взагалі. [PERSON] за 1 рік 10 місяців перебування дитини у Центрі не виявила жодного разу бажання налагодити стосунки з сином та не проявила зацікавленості до життя хлопчика (а.с.92). Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї (ч.2 ст. 152 СК України). \~ \~ Право\~дитини на\~власну думку,\~на її\~висловлювання зумовлює\~право дитини\~критично оцінювати\~поведінку своїх\~батьків,\~відкрито заявляти\~про свої\~права і\~добиватися зміни\~ситуації. Отже, вищевикладене свідчить, що відповідач неналежним чином виконує батьківські обов`язки стосовно малолітнього сина, з часу перебування останнього у «Центру соціально-психологічної реабілітації дітей» не виявляє інтересу до життя сина, не цікавиться його здоров`ям та навчанням та не приймає жодних дій щодо зміни виниклої ситуації для повернення своєї дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20.11.1959, як принципове положення визначила. Що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50,155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21.12.1995, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси є предметом їх основного піклування. Зазначені гарантії кореспондуються із статтею 52 Конституції України, відповідно до якої діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Відповідно до ст.ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той, із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участі у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Із висновку Департаменту служб у справах дітей виконкому Харківської міської ради від 17.09.2019 № 588 вбачається за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , внаслідок ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько може бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідач не погоджується з вимогами позивача, посилаючись на те, що йому чиняться перешкоди в участі у вихованні сина, що виконує усі батьківськи обов`язки належно тощо. Відповідно до положень ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до внутрішнього переконання. Між тим, з боку відповідача не надано суду жодних належних та переконливих доказів у підтвердження своїх доводів і заперечень. Надання відповідачем направлення Харківського обласного наркологічного диспансеру до наркологічного відділення Єрмоленко Т.С. та інформацію ДОП Московського ВП ГУНП в Харківській області не є доказами, що підвереджують заявлені заперечення відповідача та не спростовують висновків суду. Таки чином, аналізуючи вищевикладене, приймаючи до уваги надані позивачем докази, відсутність доказів з боку відповідача у підтвердження своїх доводів, суд, виходячи із інтересів малолітньої дитини, враховуючи думку дитини, дійшов висновку, що є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно неповнолітнього сина. Разом з цим, у відповідності до положень ч.1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до вимог ст. 247 СК України дитина, над якою встановлено опіку або піклування має право на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved