Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Мотивує свій позов тим, що він є спадкоємцем за законом після смерті свого батька [PERSON], який помер 19 грудня 2016 року. Позивач на час відкриття спадщини володів та користувався спадковим майном і, вважав, що являється таким, що прийняв спадщину. Просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити, а справу слухати у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву в якій позов визнала повністю, жодних заперечень немає, а справу просила слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву в якій позов визнала повністю, жодних заперечень немає, а справу просила слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву в якій позов визнала повністю, жодних заперечень немає, а справу просила слухати у її відсутність. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з свідоцтва про смерть [PERSON] помер 19 грудня 2016 року. З матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про народження вбачається, що позивач є сином померлого [PERSON] Довідкою Журавниківської сільської ради Горохівського району Волинської області №560 від 27 червня 2017 року стверджується, що спадкоємцями майна померлого [PERSON] за законом є позивач та відповідачі по справі. Заповіт померлого [PERSON] в сільській раді посвідчувався 05 січня 2000 року по реєстру за №1. З спадкової справи за № 319/2017, заведеної 10 липня 2017 року Горохівською державною нотаріальною конторою стверджується, що позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка належала померлому 19 грудня 2016 року [PERSON] у звязку з тим, що спадкоємець не подав документи в повному обсязі та пропустив строк для прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як передбачено ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку про прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи те, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки володів і користувався спадковим майном і, відповідно, вважав, що прийняв спадщину, суд позов задовольняє. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Так як визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про його задоволення.

Outcome: approved