overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до Тальнівського районного суду Черкаської області з позовом про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог посилається на те, що 25.02.1990 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстровано виконкомом Лащівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області за актовим записом №02. З червня 2017 року подружні відносини припинені, разом сімєю не проживають. Примирення не можливе, оскільки суперечить інтересам кожного з них, тому позивачка просить суд розірвати її шлюб з відповідачем. Майновий спір відсутній. Позивачка до початку розгляду справи подала до суду заяву про те, що позов підтримує повністю, просить суд його задовольнити, справу розглядати за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до судового засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був завчасно та неодноразово повідомлений належним чином. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України,\~а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, а також враховуючи те, що позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 25.02.1990 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тальнівського районного управління юстиції у Черкаській області за актовим записом №02, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-СР №037416 виданого повторно 25.01.2008. Між сторонами склалися неприязні відносини, на примирення не згодні, подальше спільне проживання та збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін. Враховуючи наведене, аналізуючи досліджені докази, суд вважає, що шлюб укладений між позивачкою та відповідачем можливо розірвати. Майновий спір при розірванні шлюбу не розглядався. На підставі ст. ст. 110-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до Тальнівського районного суду Черкаської області з позовом про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог посилається на те, що 27.08.2002 року він уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстровано у виконкомі Корсунської сільської ради Тальнівського району Черкаської області за актовим записом №03. З грудня 2017 року подружні відносини припинені, спільне господарство з відповідачкою не ведуть, разом сім'єю не проживають. Примирення не можливе, тому-що суперечить інтересам кожного з них, тому позивач просить суд розірвати його шлюб з відповідачкою, спільних неповнолітній дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишити проживати з їх матір'ю [PERSON]. Майновий спір відсутній. Позивач, до початку судового засідання, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд слухати справу за його відсутності. Відповідачка до початку судового засідання, подала заяву в якій позов визнала повністю та просила розглядати справу за її відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом, передбаченим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів, наявних у справі. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В зв'язку з тим, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 27.08.2002 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Корсунської сільської ради Тальнівського району Черкаській області за актовим записом №03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим повторно 23.02.2018 року. Між сторонами склалися неприязні відносини, на примирення не згодні, подальше спільне проживання та збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін. Враховуючи наведене, аналізуючи досліджені докази, суд вважає, що шлюб укладений між позивачем та відповідачкою можливо розірвати. Неповнолітній дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] суд вважає за доцільне залишити проживати з їх матір'ю [PERSON]. Майновий спір при розірванні шлюбу не розглядався. На підставі ст. ст. 110-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. Свої позовні вимоги обгрунтовує наступним. 15.11.2011 року до позивача звернувся відповідач по справі [PERSON] з метою взяти у борг грошові кошти у розмірі 185431 грн., на що він погодився та надав йому у борг вказану грошову суму строком до 15.11.2013 року, про що відповідач власноруч склав розписку від 15.11.2011 року. Однак до теперішнього часу відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав. З поверненням боргу відповідач зволікає, що свідчить про небажання повертати борг. У зв'язку з тим, що відповідач тривалий час не бажає врегулювати спір мирним шляхом, позивач змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явився, згідно наданої заяви позов підтримує, просить суд розглянути справу у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Зі згоди позивача, суд розглядає справу відповідно до положення глави 8 ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 15.11.2011 року до позивача [PERSON] звернувся відповідач по справі [PERSON] з проханням взяти у борг грошові кошти у розмірі 185431 грн. Позивач надав відповідачу вказану грошову суму у борг строком до 15.11.2013 року, про що відповідач власноруч склав розписку від 15.11.2011 року. Однак до теперішнього часу відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав. З поверненням боргу відповідач зволікає, що свідчить про небажання повертати борг. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому грошової суми. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У зв'язку з наведеним, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 185431 грн., а також судовий збір в 1854,31 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до Торезького міського суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 грудня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з липня 2011 року. Серед причин розірвання шлюбу позивач назвав наступні. Між сторонами втрачене почуття любові та взаємоповаги, відносини, що склалися між ними, унеможливлюють збереження шлюбу. Позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив справу слухати без його участі. Відповідачка до суду не прибула, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи (а.с.16). Заперечень проти позову, заяв відповідачки про поважні причини неявки чи розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Тому, за згодою позивача, у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладений 05 грудня 2008 року та зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ренійського райуправління юстиції Одеської області, актовий запис № 171 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони по справі мають кожен свій бюджет, не ведуть спільного господарства, не проживають, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та не суперечить інтересам подружжя. У відповідності до вимог ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Згідно зі ст.112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Шлюб між сторонами фактично розпався і примирення між ними неможливе в зв'язку з чим, суд, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також у їх взаємному зв'язку, приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ґрунтовані на вимогах закону, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Оскільки у позові не заявлено вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до Торезького міського суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 1992 року. Від шлюбу неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з серпня 2013 року. Серед причин розірвання шлюбу позивач назвав наступні. Між сторонами втрачене почуття любові та взаємоповаги, відносини, що склалися між ними, унеможливлюють збереження шлюбу. Позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився. На адресу суду надійшла заява позивача, в якій він вказав, що позовні вимоги підтримує, справу просить слухати без його участі. Відповідач до суду не прибула, хоча повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. У письмовій заяві вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, справу просить розглянути у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладений 10 жовтня 1992 року та зареєстрований Грабовською сільською радою Шахтарського району Донецької області, актовий запис № 9 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони по справі мають кожен свій бюджет, не ведуть спільного господарства, не проживають, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та не суперечить інтересам подружжя . У відповідності до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України (СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Згідно зі ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Шлюб між сторонами фактично розпався і примирення між ними неможливе в зв'язку з чим, суд, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також у їх взаємному зв'язку, приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ґрунтовані на вимогах закону, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Позивач вимог щодо розподілу судового збору не заявив, у зв'язку з цим дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до Торезького міського суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2003 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені на протязі останніх трьох років. Серед причин розірвання шлюбу позивач назвав наступні. Між подружжям виникають постійні сварки та непорозуміння, сторони втратили почуття любові, взаємоповаги, відповідач зловживає спиртними напоями. Позивач вважає неможливим подальше збереження сім'ї та просить суд розірвати шлюб, понесені судові витрати покласти на позивача. Позивач до суду не прибув. До початку судового засідання надійшла заява позивача, в якій він вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просить слухати без його участі (а.с.15). Відповідач в судове засідання не з'явилась. До початку судового засідання надійшла заява відповідачки, в якій вона вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, справу просить слухати без її участі (а.с.13). Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладений 22 листопада 2003 року та зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Торезького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 389 (а.с.4). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися напружені стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, стали виникати постійні сварки та скандали, останні два роки вони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують кожен з них живе своїм життям, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим. У відповідності до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Шлюб між сторонами фактично розпався і примирення між ними неможливе в зв'язку з чим, суд, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також у їх взаємному зв'язку, приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ґрунтовані на вимогах закону, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Питання судових витрат не вирішується, оскільки позивач в позові просив покласти їх на нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до Троїцького районного суду Луганської області з позовною заявою, в якій зазначив, що 18 липня 2003 року був зареєстрований шлюб під актовим записом № 17. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. На даний час дітей віком до 1 року не мають. Шлюб розпався через несумісність характерів, різні погляди на життя. Сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Спір про розподіл майна відсутній. В подальшому сумісне мешкання не можливе, у зв'язку з тим, що позивач має намір створити другу сім 'ю. В залі суду позивач підтримав у повному обсязі свою позовну заяву і просив її задовольнити, розірвавши шлюб. Після розірвання шлюбу визначити місце проживання дітей [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO], разом з позивачем - [PERSON]. В залі суду, відповідачка по справі, [PERSON], визнала позов у повному обсязі і просила розірвати шлюб, а дітей залишити проживати сумісно з [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсним вадам дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Беручи до уваги викладене, за таких обставин, суд вважає, що позов заявника обґрунтований, тому він підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 109-111, 160 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до Турківського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву №б/н від 05.05.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. \~ \~ \~ \~Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. \~ \~ \~ \~Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. \~ \~ \~ \~Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору. \~ \~ \~ \~Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку www.privatbank.ua або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ПриватБанк»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до Турківського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що останній звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 21.12.2016 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. \~ \~ \~ \~Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. \~ \~ \~ \~Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. \~ \~ \~ \~Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору. \~ \~ \~ \~Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку www.privatbank.ua або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) АТ КБ «ПРИВАТБАНК»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до Турківського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що останній звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 23.03.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку www.privatbank.ua або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) АТ КБ «ПРИВАТБАНК»,

Outcome: approved