Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, яким з урахуванням уточнень, просить: змінити розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , визначений рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 11 травня 2011 року з 1/4 на 1/7 частину з усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття; змінити розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , визначений рішенням апеляційного суду Харківської області від 03 червня 2015 року з 1/3 на 2/7 частин з усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття; змінити розмір аліментів, що підлягають стягнення з [PERSON] на користь непрацездатної матері [PERSON] , визначений рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 21 серпня 2020 року щомісяця з 500 гривень на 1/36 частину з усіх видів доходу платника аліментів щомісяця. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є платником аліментів за вищезазначеними судовими рішеннями, наразі ним щомісячно сплачуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей в загальному розмірі 7/12 (1/4+1/3) частин його заробітку, а також аліменти на утримання непрацездатної матері в розмірі 500 гривень, що фактично становить понад 60% його щомісячного доходу. Сплата ним аліментів в зазначеному розмірі суперечить положенням Сімейного Кодексу України та Закону України «Про виконавче провадження», якими встановлено граничний розмір відрахувань із заробітної плати 50 % від заробітку. Також, позивач зазначає про те, що стан його здоров`я погіршився, він потребує лікування та придбання ліків, а виплата аліментів у розмірі, що є більшим ніж 60 % його заробітної плати не дає йому можливості належним чином дбати про стан свого здоров`я. Крім того, позивач позбавлений можливості в опалювальний період в повному обсязі сплачувати рахунки за комунальні послуги. Комунальні платежі в середньому за рік займають 8,19 % його заробітку. Тобто, загальний розмір його обов`язкових платежів становить в середньому 69,34 % його доходу. Позивач зазначає, що розмір аліментів на кожну дитину перевищує прожитковий мінімум, який складає 2118 гривень, і зміною розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей їх права порушені не будуть, оскільки у разі розподілу аліментних обов`язків між батьками забезпечить дітям рекомендований законом прожитковий мінімум. Зміна способу стягнення аліментів також не порушить права його матері,оскільки розмір аліментів 500 гривень буде не зміненим. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 березня 2020 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 15 квітня 2020 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , яким остання заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що обмеження загального розміру відрахувань під час кожної виплати заробітної плати боржника до 50 % цього доходу не поширюється на стягнення аліментів на неповнолітні дітей, у таких випадках розмір відрахувань не може перевищувати 70 %. Відповідач вважає відсутніми підстави для зміни розміру аліментів, оскільки неповнолітні дочки [PERSON] та [PERSON] часто хворіють, батько дітей не несе будь-яких додаткових на утримання дітей. Щодо стану здоров`я позивача відповідач [PERSON] зазначила, що розмір доданих до позову чеків на придбання ліків є незначним, до того ж позивачем не надано доказів придбання ліків для себе. Крім того, позивачем надано докази отримання матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі близька 30\~000 гривень, який є достатнім для компенсації витрат позивача на оздоровлення. 22 квітня 2020 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , яким вона заперечує проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що розгляд справи про стягнення з позивача аліментів на утримання його непрацездатної матері проводився без участі [PERSON] , рішення у справі вплинуло на її права. Мати позивача проживає у власній квартирі разом з чоловіком у с. Супрунівка Полтавської області, вони мають город та живуть заможне, батьки завжди допомагають сину грошима, між позивачем та його батьками добрі стосунки. На думку відповідача [PERSON] , між позивачем та його матір`ю була змова, метою якої є зменшення розміру аліментів та утримання неповнолітньої дитини, а тому позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів на утримання дочки [PERSON] з посиланням на рішення суду про стягнення аліментів на непрацездатну матір не підлягає задоволенню. Відповідач також зазначила, що медичні довідки та чеки на придбання ліків не є доказами погіршення його стану здоров`я, позивач є працездатним, ходить на роботу, а тому посилання на погіршення стану здоров`я не є логічним. Також, є безпідставним посилання позивача в обґрунтування позовних вимог на необхідність сплачувати комунальні платежі. 11 серпня 2020 року до суду надійшла заява про зміну розміру позовних вимог. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 серпня 2020 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, пояснивши про обставини, викладені вище. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, якою просить розглянути справу без її участі, проти задоволення позову заперечує у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення та доводи позивача, його представника, дослідивши надані докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що проживає з матір`ю. Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 11 травня 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у розмірі 1/4 з усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що проживають разом з матір`ю. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 03 червня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 21 серпня 2020 року з [PERSON] на користь непрацездатної матері [PERSON] , стягнуто аліменти у розмірі 500 гривень щомісяця. Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходить з наступного. Стаття 15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів лише за умов доведеності зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що загальний розмір аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей та непрацездатної мати, що стягуються з нього за судовими рішеннями, становить більше ніж 50% від його доходу щомісячно, що суперечить абзацу 2 ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Суд зазначені доводи позивача не приймає, з огляду на наступне. Частиною 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною 3 цієї статті, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. \~ \~ \~ \~Отже, суд не вважає перевищення 50 % відрахувань від заробітку позивача на сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей та непрацездатної матері підставою для зменшення розміру аліментів. \~ \~ \~ \~Одночасно з цим суд звертає увагу, що статтею 192 СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до ч.1\~ст.81 СК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст.80 цього Кодексу\~достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять предмета доказування. Суд частково задовольняє позовні вимоги в частині зменшення розміру аліментів на неповнолітню [PERSON] , [INFO] , визначених рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 11 травня 2011 року з 1/4 частини на 1/6 частини з усіх видів заробітку позивача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, враховуючи ту обставину, що з часу ухвалення вказаного рішення сімейний та матеріальний стан позивача змінився, а саме позивач став батьком неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на їх утримання дітей з позивача стягуються аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно відповідно до рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 11 травня 2011 року. Крім того, з позивача стягнуті аліменти на утримання непрацездатної матері в розмірі 500 гривень. Як вбачається з довідки про доходи № 19 від 07 липня 2020 року, [PERSON] працює в Навчальному центрі оперативно-рятувальної служби цивільного захисту державної служби України з надзвичайних ситуацій на посаді начальника навчального курсу, отримав заробітну плату за період часу з січня по червень 2020 року у загальній сумі 142215,57 гривень, у тому числі допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у загальному розмірі 35041,00 гривень, з якої стягнення аліментів не відбувалося. При таких обставинах, враховуючи середньомісячний розмір грошового забезпечення 17862,43 гривень, зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини з усіх видів заробітку позивача забезпечить дитині прожитковий мінімум та не поставить дитину у невигідне матеріальне становище. Суд не вбачає підстав для зменшення аліментів на утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а тому відмовляє у задоволенні позову в цій частині. При цьому суд виходить з того, що позивачем не надано суду достатніх доказів на підтвердження суттєвого погіршення його матеріального стану з моменту винесення рішення апеляційного суду Харківської області від 03 червня 2015 року. Визначений судовим рішеннями розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства. Твердження позивача про те, що він не має змоги сплачувати аліменти в таких розмірах, без підтвердження погіршення його матеріального становища не можуть бути врахованими надана ним довідка про вартість утримання квартирної плати та комунальних послуг з 01 вересня 2018 року по 31 серпня 2019 року не свідчить про погіршення його матеріального становища Між тим лише значне погіршення матеріального становища може бути підставою для вимоги про зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру стягнення аліментів вплине негативно на належне забезпечення дітей та суперечитиме їх інтересам. Відповідну правову позицію було висловлено і Верховним Судом у постанові від 30 травня 2018 року (справа №442/7666/15), від 01.08.2019 року (№ 760/11934/16-ц), такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 760/4569/18. Що ж до посилань позивача на погіршення стану здоров`я та необхідність лікування та придбання ліків, суд звертає увагу на таке. Позивачем надано суду документи про стан здоров`я, а саме: -довідку Навчального центру Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту ДСНС України від 10липня 2018 року, згідно якої позивач має діагноз: гіпертонічна хвороба ІІСТ, ІСТ, СН 0-ІСТ. Дисциркуляторна енцефалопатія, стан після перенесеного вірусного гепатиту А (вересень 2018 року), хронічний холецистит, хронічний панкреатит, потребує систематичного профілактичного лікування. -витяг з медичної карти стаціонарного хворого № 7416 від 12 вересня 2019 року, згідно якого позивач має хронічний дискогенни попереково-крижовий радікуліт з L5-S1-корінцевим синдромом праворуч, стадія загострення. Міжхребцевий остеохондроз, спонділоартроз поперекового відділу хребта, протрузії міжхребцевих дисків L4-L5, L5-S1. Надані позивачем витяг з історії хвороби № 1017 від 18.03.2011 року Нововодолазької центральної районної лікарні та витяг з історії хвороби № 2643 Мерефянської ЦРЛ від 08.10.2012 року, суд не приймає до уваги, оскільки лікування позивача проходило до ухвалення судового рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 11 травня 2011 року та до ухвалення рішення Апеляційного суду Харківської області від 03 червня 2015 року та не стосується предмету доказування. Позивачем також надані платіжні чеки, якими він підтверджує придбання лікарських препаратів. З наданих суду медичних документів не вбачається стійкої втрати працездатності внаслідок погіршення стану здоров`я позивача, суттєвого погіршення матеріального стану внаслідок придбання необхідних для лікування медичних препаратів. Також, суд враховує ту обставину, що протягом 6 місяців 2020 року позивачу було надано матеріальну допомогу на оздоровлення та на соціально-побутові потреби у загальному розмірі - розмірі 35041,00 гривень. За таких обставин суд, встановивши, що позивачем не доведено зміни його майнового чи сімейного стану, погіршення стану здоров`я, приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, присуджених рішенням Апеляційного суду Харківської області від 03 червня 2015 року на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга\~статі 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема\~статтею 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Також, враховуючи визнання відповідачем [PERSON] заявленої позивачем позовної вимоги про зміну способу та розміру стягнення аліментів на непрацездатну матір, суд задовольняє позовну заяву в частині зазначеної позовної вимоги та вважає за можливе визначити розмір аліментів на непрацездатну мати [PERSON] у частці від доходу платника аліментів у розмірі 1/36 частини заробітку (доходу) позивача щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Задовольняючи позовну вимогу про зменшення аліментів на непрацездатну матір, суд враховує також ту обставину, що відповідачем [PERSON] не надано суду доказів на підтвердження потреби у матеріальній допомозі у більшому розмірі, ніж 1/36 частка доходу позивача. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial