Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачапро визнання батьківства. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 04.10.2007 року уклав шлюб з відповідачем. У 2007 році виїхали на постійне місце проживання у Російську Федерацію, де проживали до квітня 2019 року. [INFO] у них народився син [PERSON] , однак до офіційних документів були внесені відомості, що батьком їхнього сина є громадянин Росії [PERSON] . На даний час позивач разом з відповідачем проживають в Україні і з урахуванням чинного законодавства порушуються права позивача щодо його батьківства відносно сина [PERSON] , який своє батьківство визнає, а тому просить задовольнити поданий позов. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 17.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.29). 18.02.2020 року ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області постановлено закрити підготовче провадження у справі та призначити її до розгляду по суті (а.с.36). Позивач у судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.40). Відповідач у судове засідання не з`явилася, подавши при цьому заяву про визнання позову, розгляд справи просить здійснювати у її відсутності (а.с.41). Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши заяви позивача та відповідача, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.2\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з абз.2 ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.6\~ст.263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам\~статті 206 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.10.2007\~року, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Козівського районного управління юстиції Тернопільської області, між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис (а.с.14). Після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] » « [PERSON] ». Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.12.2013 року, виданого відділом РАЦС Пушкінського району Комітету по справам РАЦС Правління Санкт- [PERSON] , вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , в графі відомості про батька вказано [PERSON] , в графі відомості про матір вказано [PERSON] (а.с.15, 18). Крім того, як вбачається з довідки про реєстрацію особи громадянином України, виданої Генеральним консульством України в Санкт-Петербурзі від 12.08.2014 року №6113/091-530-591, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований громадянином України (а.с.21).\~ Також, встановлено, що ймовірність батьківства позивача [PERSON] по відношенню до [PERSON] становить 99,9999%, що підтверджується копією експертного висновку про біологічне батьківство №MG19-70435 від 24.06.2019 року (а.с.23). Відповідно до ст.\~9\~Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Статтею 31 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року визначено, що встановлення і заперечення батьківства або материнства визначається за законодавством Договірної Сторони, громадянином якої дитина є за народженням. Згідно із ст.65 Закону України «Про міжнародне приватне право» 23 червня 2005 року встановлення та оскарження батьківства визначається особистим законом дитини на момент її народження. Оскільки дитина народилася у Санкт-Петербурзі, Російська Федерація, то зважаючи на вищенаведені норми при визначенні батьківства слід керуватися особистим законом дитини на момент її народження, тобто законодавством Російської Федерації. Відповідно до ст.\~47\~Сімейного кодексу РФ права і обов`язки батьків і дітей ґрунтуються на походження дітей, засвідченому у встановленому законом порядку. Згідно із ст.\~48\~СК РФ якщо дитина народилася від осіб, які перебувають у шлюбі між собою, а також протягом трьохсот днів з моменту розірвання шлюбу, визнання його недійсним або з моменту смерті чоловіка матері дитини, батьком дитини визнається чоловік (колишній чоловік) матері, якщо не доведено інше (стаття 52 цього Кодексу). Батьківство чоловіка матері дитини засвідчується записом про їхній шлюб. Враховуючи вищенаведене, та те що громадян України [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджує і відповідач [PERSON] , суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити. Відповідно до п.9\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Частиною 1\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, задовольняючи позов, суд вважає за необхідне покласти на відповідача судові витрати у справі.

Outcome: approved