Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів за договором кредиту, згідно якого, просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором кредиту № 500245905 від 12.12.2011 року в розмірі 18372,89 грн. та понесені судові витрати в розмірі 243,60 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач звернувся до ПАТ «Альфа Банк» із заявою на отримання кредиту та надав всі необхідні для отримання кредиту документи. Як результат, між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 500245905 від 12.12.2011 року, згідно умов якого банк надав відповідачу кредит у виді відновлювальної кредитної лінії в розмірі 9999,00 грн., з кінцевим строком погашення до 13.12.2012 року. [PERSON] виконував взяті на себе зобов'язання з істотним порушенням умов договору кредиту, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступив на користь позивача право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 500245905 від 12.12.2011 року. Прострочена заборгованість відповідача станом на 23.12.2013 року складає 18372,89 грн., з яких: прострочена заборгованість по тілу кредиту - 9190,65 грн., прострочені відсотки за користування кредитом - 1432,24 грн., прострочена комісія - 1650,00 грн., пеня - 6100,00 грн. З метою досудового врегулювання спору позивач неодноразово телефонував та надсилав повідомлення, вимогу відповідачу про погашення простроченої заборгованості. Представник позивача в суд не з'явився про розгляд справи повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив, що просить розглядати справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що в справі містяться відповідні документи, заяв, заперечень, клопотань суду не надав, у зв'язку з зазначеним, суд визнає повторну неявку відповідача без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у його відсутності, і постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 224-226 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 500245905, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 9999,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17 % річних, строком до 13.12.2012 року. (а.с. 14) Частинами 1 та 2 статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що були на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу 2013-1 від 23.12.2013 року та позивач, як новий кредитор набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 500245905 від 12.12.2011 року. (а.с. 6-10) Відповідно до п. 2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку перед первісним кредитором є належним виконанням. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Росвен Інвест Україна» повідомляло відповідача про заміну кредитора та направляло вимогу про погашення простроченої заборгованості за вих. № 2-6129 від 29.05.2015 року. Позов позивача підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. По кредитному договору № 500245905 станом на 23.12.2013 борг відповідача становить 18372,89 грн., з яких: 9190,65 грн. - заборгованість за кредитом; 1432,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1650,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 6100,00 грн. - пеня. Суд дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи приходить до висновку, що виконання зобов'язань порушено з вини відповідача тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 243,60 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору (а.с.24).

Outcome: approved