Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що 27 червня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № DO1SGК0000000016, згідно з яким [PERSON] отримала кредит у 8\~024,96 доларів США на придбання квартири з терміном погашення по 27.06.2017 р. включно. У зв»язку з порушеннями зобов»язань за кредитним договором, утворилась заборгованість, яка станом на 12.12.2014 р. складає 31563,06 доларів США, яка складається з наступного: - 7039, 07 доларів США заборгованість за кредитом; 5647,78 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; -1377,97 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; - 15980,08 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; а також штрафи відповідно до договору: -15,91 доларів США(фіксована частина); 1502,2 доларів США штраф(процентна складова). Просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 31563,06 доларів США, що за курсом 15,71 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.12.2014 року складає 495855,65 грн., за кредитним договором № DO1SGК0000000016 від 27.06.2008 р. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надав заяву, в якій просив взяти до уваги, що згідно меморіального ордеру та виписки з рахунку [PERSON] від 25.11.2014 р. квартира відповідачки була реалізована на загальну суму 2265,47 доларів США(34000,02 грн.) та задовольнити позов, розглянути справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилась. Про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 27.06.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № DO1SGК0000000016, згідно з яким [PERSON] отримала кредит у 8\~024доларів 96 центів США на придбання квартири з терміном погашення по 27.06.2017 р. включно зі сплатою 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості. На забезпечення виконання зобов»язання за вказаним кредитним договором 27.06.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно з яким квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12.06.2008 р., передано банку в іпотеку. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 09.06.2010 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення було задоволено та звернено стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості в розмірі 10379 доларів 12 центів США на квартиру, яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12.06.2008 р. та виселено [PERSON] із зазначеної квартири. Рішення набрало законної сили 07.12.2010 р. Постановою державного виконавця від 22.12.2010 р. за виконавчим листом, виданим Селидівським міським судом Донецької області № 2-383/10 про виселення [PERSON] з квартири, яка належить їй та знаходиться за адресою: м.Селидове, вул..Чернишевського, 14/16, було закінчено виконавче провадження у зв»язку з надходженням до суду апеляційної скарги. Припинено чинність арешту майна боржника. Виконавчий лист повернуто до Селидівського міського суду Донецької області. Згідно з розрахунком заборгованості , наведеним банком, станом на 12 грудня 2014 року за [PERSON] виникла заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 31\~563 доларів 06 центів США. Згідно відповіді на запит, ПАТ КБ «Приватбанк» повідомив, що внаслідок неналежного виконання зобов»язань відповідачем, була допущена просрочена заборгованість, в результаті чого майно [PERSON] було передано до установи банку для подальшої його реалізації. Банком були проведені усі необхідні дії, що стосуються підготовки до реалізації майна, так банком майно було реалізовано 25.11.2014 р., що підтверджується випискою з рахунку [PERSON] та меморіальними ордерами. Позивачем надано розрахунок заборгованості, з врахуванням реалізації квартири, який станом на 24.05.2016 р. складає 41953 доларів 91 центів, що складає еквівалент 1054037, 17 грн., з яких: - 7039 доларів 07 центів США, що складає еквівалент 176847,43 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом(тілом кредиту); -4866 доларів 21 центів США, що складає еквівалент 122257,16 грн. - залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом; - 6348 доларів 72 центів США, що складає еквівалент 159503,29 грн. загальний залишок заборгованості за процентами; - 6340 доларів 32 центів США, що складає еквівалент 159292,25 грн. залишок заборгованості за процентами, нарахованими на залишок простроченої заборгованості за кредитом; - 1575 доларів 73 центів США, що складає еквівалент 39588,16 грн. заборгованість з комісії; - 1575 доларів 73 центів, що складає еквівалент39588,16 грн. заборгованість за простроченою комісією; -24983 доларів 11 центів США, що складає еквівалент 627667,96 грн. загальна сума нарахованої пені; - 39946 доларів 63 центів США, що складає еквівалент 1003606,83 грн. всього заборгованість за кредитом; - 9 доларів 95 центів США, що складає еквівалент 250,00 грн. штраф(фіксована частина); 1997 доларів 35 центів США, що складає еквівалент 50180,34 грн. щтраф(відсоток від суми заборгованості). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 526 ЦК\~зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно зі ст.. ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 - 255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). Отже, за змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з ч..1,3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов»язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново, час що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Виходячи з основних засад цивільного права, які характеризуються загальним підходом до певної групи цивільних правовідносин, принципу рівності, правового регулювання окремого виду правовідносин і аналізуючи норми розділу V ЦК України «Строки та терміни. Позовна давність» у їх сукупності, слід дійти висновку про поширення норми ч.3 ст.267 ЦК України як на загальну так і на спеціальну позовну давність. Як убачається з матеріалів справи, сторонами було узгоджено кінцевий термін повернення кредиту\~до 27.06.2017 року (п. 8.1 кредитного договору). Інших графіків платежів позивачем не надано й сам кредитний договір не містить умов про продовження строку дії вказаного договору. У кредитному договорі міститься положення 6.1, згідно з яким договір діє до повного виконання сторонами зобовязань по цьому договору. Однак таке положення не можна вважати таким, що відстрочує позовну давність на інший строк. А саме, як зазначив Верховний суд України у своїй постанові від 19.03.2014 № 6-20цс14, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежа. Певні підстави для переривання строку позовної давності позивачем не зазначаються і в даній ситуації відсутні. Отже, строк пред'явлення вимог до відповідачки для ПАТ КБ «ПриватБанк» закінчився 27 червня 2012 року. Таким чином, можна констатувати, що ПАТ КБ «ПриватБанк» предявив позов вже після спливу позовної давності (17 березня 2015 року), тому в задоволенні позову з цих підстав необхідно відмовити. За таких обставин, важаємо, що дану заяву про застосування строку позовної давності слід задовольнити. У зв'язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, не підлягають стягненню з відповідачки на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed