Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення 1/6 частини понесених витрат на утримання майна, припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на 1/6 частку будинку. Позовні вимоги, з урахуванням уточнення і збільшення розміру позовних вимог (а.с.98-101), мотивовані тим, що позивачу належить на праві спільної часткової власності 5/6 частин житлового будинку [ADDRESS], 1/6 частину якого ним було успадковано після смерті [INFO] батька [PERSON] та 2/3 частини якого 02.12.2004 року йому було подаровано матір'ю - [PERSON]. Відповідачці належить на праві спільної часткової власності 1/6 частина спірного житлового будинку, що було успадковано після смерті [INFO] батька [PERSON]. Частка відповідачки у спірному майні з урахуванням загальної площі житлового будинку 56,4 кв.м. та жилої - 24,6 кв.м. є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування спірним майном є неможливим. Позивач неодноразово пропонував відповідачці продати йому належну їй частку будинку, однак вони не дійшли згоди. Крім того, відповідачка не цікавиться спадковим майном і не бере участі у витратах, пов'язаних з утриманням нерухомого майна, не пропонувала добровільно відшкодувати витрати відповідно до розміру своєї частки у спільній частковій власності. За період з 2004 року по теперішній час позивач витратив на утримання будинку 31 878 грн. 50 коп., які складаються з витрат на ремонт даху та пічних труб, утеплення приміщення кухні, проведення води до будинку та встановлення обладнання внутрішнього водного опалення під газ, придбання газового котла, газової колонки, водного насоса, інструментів та інших будівельних матеріалів, вугілля, внесок у кооператив для проведення газової лінії. З наведених підстав та враховуючи, що це не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачки та членам її сім`ї, позивач просить суд припинити право відповідачки [PERSON] на 1/6 частину будинку [ADDRESS], визнати за ним право власності на 1/6 частину спірного будинку, виплативши [PERSON] 16 569 грн. 17 коп., внесені на депозитний рахунок суду. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки на його користь 1/6 частину понесених ним витрат, пов'язаних з утриманням майна, що належить їм на праві спільної часткової власності, які становлять 5 313 грн. 08 коп., а також стягнути з [PERSON] сплачений судовий збір, витрати за проведення незалежної оцінки майна в розмірі 1000 грн. та за проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 1881 грн. 60 коп. Позивач, представник позивача підтвердили позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволенні позову. Додатково пояснили, що між позивачем і відповідачкою тривалий час існують неприязні стосунки, вони не спілкуються, примирення та спільне користування спірним майном є неможливим. Ремонтні роботи та інші витрати по утриманню спірного домоволодіння позивач здійснював самостійно, без погодження із відповідачкою. Відповідачка, представник відповідачки в судовому засіданні з позовними вимогами позивача не погодилися. Суду пояснили, що відповідачці належить 1/6 частина спірного домоволодіння по [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.09.2008 року. Відповідачка із часу реєстрації шлюбу по теперішній час проживає в домоволодінні по [ADDRESS], що належало її чоловікові [PERSON], та яке з 03.07.2003 року належить їй на праві власності. В спірному будинку проживали її і позивача батьки до смерті [INFO] батька і [INFO] матері. З 2001 року відповідач не має можливості відвідувати та користуватися спірним домоволодінням оскільки між нею і позивачем склалися неприязні стосунки, у неї відсутні ключі від будинку. Відповідачка не зверталася із вимогами про усунення перешкод у користуванні нею спірними будинком, бажає зберегти за собою право власності на спірний будинок як пам'ять про померлих батьків. Не вважає проведені витрати по утриманню домоволодіння необхідними, зазначені позивачем витрати, крім внеску за газ у розмірі 1000 грн., були проведені за кошти і при житті матері, яка проживала у спірному будинку. Із відповідачкою не погоджувалося здійснення ремонтних робіт та інших витрат по утриманню домоволодіння. Вважає за можливе продати позивачеві належну їй 1/6 частину спірного будинку за 30 000 грн. у відповідності до висновків проведеної на її замовлення незалежної оцінки спірного домоволодіння від 06.06.2013 року. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок літ.А-1 загальною площею 56,5 кв.м., житловою площею 24,6 кв.м. та належні йому господарські споруди та будівлі: прибудова літ.а, тамбур літ.а1, ганок літ.а2, прибудова літ.а3, літня кухня літ.Б з прибудовою літ.б, гараж літ.В, сараї літ.Г, Ж, И, погреб літ.Д, убиральня літ.Е, душ літ.З, зливна яма літ.К, огородження №1-3, замощення І, трубопровід *, розташовані по [ADDRESS] належать на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] належить 5/6 частин житлового будинку із належними йому надвірними побудовами та спорудами: 1/6 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.10.2004 року, 2/3 частини на підставі договору дарування від 02.12.2004 року (а.с.14-26). [PERSON] належить 1/6 частина житлового будинку із належними йому надвірними побудовами та спорудами на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.09.2008 року (а.с.155-160). Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №5085/24, 6817/24 від 25 січня 2014 року провести поділ житлового будинку літ.А-1 в натурі з виділом 5/6 і 1/6 частин, з організацією двох квартир, що задовольняють вимоги будівельних норм, неможливо. Ринкова вартість домоволодіння [ADDRESS] складає 99 415 грн. (а.с.84-88). Згідно квитанцій №341610181 від 16.07.2013 року, №640710197 від 07.03.2014 року позивачем [PERSON] на депозитний рахунок суду в ТУ ДСА в Донецькій області внесено 16 569 грн. 17 коп. - вартість 1/6 частини спірного житлового будинку із надвірними побудовами та спорудами (а.с.3, 89). Відповідачці [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування від 03.07.2003 року належить домоволодіння по [ADDRESS] (а.с.161-165). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проживає в будинку [ADDRESS], в спірному будинку проживали батьки сторін, сторони в будинку не проживають. У відповідачки із позивачем та покійною матір'ю були натягнуті відносини. У спірному будинку ремонті роботи проводив позивач, за чиї кошти йому невідомо. Відповідачку у спірному будинку він не бачив з 2010 року. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає в будинку [ADDRESS], в спірному будинку проживали батьки сторін, останні в будинку не проживають. Після смерті матері сторін спірний будинок відвідує позивач та його дружина. Із матір'ю у відповідачки були натягнуті відносини, між позивачем і відповідачкою склалися неприязні стосунки, одного разу сталася бійка. Позивач не дозволяє користуватися відповідачці спірним будинком і не пропонував приймати участь у його догляді, проведенні ремонтних робіт. У 2013 році позивач продав вугілля, яке знаходилося у спірному будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає в будинку [ADDRESS], працювала поштаркою, обслуговувала дільницю, на якій розташований спірний будинок. У спірному будинку проживали батьки сторін, останні в будинку не проживають із часу укладення ними шлюбів. Між позивачем і відповідачкою склалися неприязні стосунки. За спірним будинком доглядає позивач, який не надає можливості користуватися ним відповідачці. Коли в спірному будинку проживала мати сторін, остання надавала гроші на проведення ремонтних робіт та на утримання будинку. Згідно зі ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст.ст. 317, 322 ЦК України в обов'язки власника входить тягар утримання належного йому майна і місце проживання власника на зміст права власності не впливає. Згідно зі ст. 365 ЦК України право власності на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. У відповідності до ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно ч.2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. При цьому суд враховує, що за змістом зазначеної ст. 365 ЦК України припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1 - 3 частини першої статті 365 ЦК України обставини, але в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім'ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном. Також судом враховується, що частка співвласника повинна бути незначною й не може бути виділена в натурі. Чинним законодавством не визначене чітке поняття незначної частки, це є оціночною величиною в кожному конкретному випадку. Суд вважає, що в даному випадку слід враховувати співвідношення розміру цієї частки з часткою іншого співвласника. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №5085/24, 6817/24 від 25.01.2014 року загальна площа приміщень спірного будинку літ.А-1 в капітальних стінах, що належить до поділу, складає 34,5 кв.м. На долю співвласника 1/6 частини належить 5,75 кв.м, на долю співвласника 5/6 частин належить 28,75 кв.м. З чого суд робить висновок, що 1/6 частина спірного будинку, належна відповідачці, по відношенню до 5/6 частин, які належать позивачу, може бути визнана незначною. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи провести поділ спірного жилого будинку з виділом в натурі 1/6 та 5/6 частин з організацією двох квартир, які б відповідали вимогам будівельних норм, не має можливості. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не цікавилась належною їй власністю, не здійснювала будь-яких дій з фактичного використання права власності, вселитись до будинку не намагалась, витрат на утримання будинку не несла, між сторонами склалися неприязні стосунки, виділ 1/6 частини спірного будинку в натурі є неможливим, суд вважає, що спільне володіння і користування сторонами спірним майном неможливе та наявні підстави для припинення права власності [PERSON] на частку в спірному домоволодінні за рішенням суду. Крім того, суд приймає до уваги, що позивачем внесено на депозитний рахунок суду грошову компенсацію у розмірі 16 569 грн. 17 коп., що відповідає 1/6 частині визначеного у висновку судової будівельно-технічної експертизи розміру вартості спірного житлового будинку із належними йому надвірними побудовами та спорудами, припинення права власності на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачки [PERSON] та членам її сім`ї, оскільки відповідачка спірним будинком тривалий час не користувалася, проживає в належному їй на праві власності будинку [ADDRESS]. Суд не приймає до уваги посилання відповідачки про необхідність врахування вартості спірного домоволодіння, визначеної у висновку проведеної 06.06.2013 року на її замовлення незалежної оцінки, оскільки за клопотанням позивача у зв'язку із недосягненням сторонами згоди щодо вартості спірного майна для визначення ринкової вартості спірного домоволодіння судом була призначена та проведена судова будівельно-технічна експертиза, висновки якої є обґрунтованими, не є суперечливими, сумнівів у правильності не викликають, сторонами не оспорювалися та не спростовані. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині припинення права власності відповідачки на 1/6 частину спірного будинку та визнання права власності на неї за позивачем зі стягненням з нього вартості 1/6 частини спірного будинку на користь відповідачки підлягають задоволенню. Щодо вирішення позовних вимог в частині стягнення із відповідачки 1/6 частини понесених позивачем витрат по утриманню спірного будинку, суд виходить із наступного. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування 1/6 частини понесених ним у розмірі 31 878 грн. 50 коп. витрат по утриманню спірного будинку, а саме, ремонтно-будівельних робіт згідно висновку експертизи у розмірі 24 438 грн. - ремонт даху та пічних труб, проведення води до будинку, встановлення внутрішнього водного опалення під газ, а також витрат у розмірі 6440 грн. 50 коп. на придбання газового котла, газової колонки, інструментів та будівельних матеріалів, придбання вугілля, внесення коштів у кооператив для проведення газової лінії у розмірі 1000 грн. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №5085/24, 6817/24 від 25 січня 2014 року вартість будівельно-ремонтних робіт, виконаних у 2005, 2008 роках в домоволодінні [ADDRESS] складає 24 438 грн. З яких у 2008 році були виконані роботи по влаштуванню покрівлі, димових труб в житловому будинку і прибудовах, що становить із вищезазначеної суми 12 161 грн., інші роботи в 2005 році на суму 12 277 грн. (а.с.84-88). Позивачем надано суду копії чеків та накладних за період з 25.07.2005 року по 26.08.2010 року на придбання інструментів, будівельних матеріалів, газового котла і колонки, насосу (у 2008 році) на загальну суму 7011, 83 грн. (а.с.34-50), видаткової накладної від 05.12.2012 року на придбання вугілля за дорученням на суму 2600, 04 грн. (а.с.33). Згідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, в оплаті податків, зборів, платежів , а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Згідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Судом встановлено, що порядок володіння та користування об'єктом спільної часткової власності, а саме будинком [ADDRESS], між співвласниками відповідно до вимог ст. 358 ЦК України не визначався. Позивач з відповідачкою, як співвласником, не узгоджував проведення будівельно-ремонтних робіт та інших витрат в домоволодінні по [ADDRESS]. Обсяг, вартість робіт та використовуваних при цьому матеріалів, необхідність здійснення ремонтних робіт та інших витрат позивач визначав одноособово, здійснював покращення на власний розсуд, що не заперечується сторонами. Крім того, в судовому засіданні не доведено факту проведення всіх зазначених витрат саме позивачем та за власні кошти, оскільки вони здійснювалися при житті матері сторін, яка проживала в спірному домоволодінні, та, як показала суду свідок [PERSON], надавала гроші на утримання будинку, не всі надані позивачем накладні та чеки містять зазначення про особу, яка здійснювала придбання обладнання та матеріалів, крім того, не доведено, що вони були використані на утримання та покращення саме спірного домоволодіння. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не доведено, що здійснені ремонтно-будівельні роботи та інші витрати були необхідними витратами на управління, утримання та збереження спільного майна, здійснювалися за кошти позивача та за згодою відповідачки, у зв'язку із чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення із відповідачки 1/6 частини понесених позивачем витрат, пов'язаних із утриманням спірного майна, задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.ч.1, 3 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов'язані із проведенням судових експертиз. Враховуючи, що витрати позивача у розмірі 1000 грн., понесені до розгляду справи по проведенню незалежної оцінки майна та не є судовими витратами в розумінні ст.79 ЦПК України, оскільки не є призначеною судом експертизою, стягненню із відповідачки не підлягають. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених вимог - судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду у встановленому Законом України «Про судовий збір» мінімальному розмірі (0,2 розміру мінімальної заробітної плати) - у розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.4), та витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи - у розмірі 1424 грн. 74 коп. (75,72% від 1881 грн. 60 коп.) (а.с.102-103).

Outcome: partial