Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, посилаючись на те, що 03 січня 2014 року о 13-30 год. в м. Черкаси на перехресті вулиць Горького-Орджонікідзе сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ЗАЗ ТФ69», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Део Матіз», держ. номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Внаслідок ДТП вона отримала легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Згідно Постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.02.2014 року, винною особою в скоєнні даної ДТП визнано [PERSON]. Автомобіль, яким він керував належить відповідачу ТОВ «МАКЛАУТ БЕТА». У зв'язку із спричиненням їй тілесних пошкоджень, проходила стаціонарне лікування в нейрохірургічному відділенні в Черкаській міській лікарні № 3, а також проходила амбулаторне лікування у невропатолога в Першій міській лікарні , в Черкаській клініці «Медгарант». Крім цього, вона проходила обстеження в Черкаській Обласній стоматологічній поліклініці, куди вимушена була звернутися, отримавши щелепно-лицьову травму в наслідок ДТП. Всього на лікування, згідно квитанцій, нею було витрачено 3900 грн. з них 2277,76 грн. підтверджуються грошовими квитанціями. Окрім цього, їй також була завдана і моральна шкода. Вона відчула великих страх і стрес під час ДТП та за час лікування. Вона постійно відчуває головні болі, її супроводжує страх їздити в транспортному засобі. Дорожньо-транспортною пригодою було порушено її звичний спосіб життя. Тому заподіяну їй моральну шкоду оцінює в 2000 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив стягнути з відповідача ТОВ «МАКЛАУТ БЕТА» матеріальну шкоду в розмірі 3900,76 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та судові витрати. Представник відповідача ТОВ «МАКЛАУТ БЕТА» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що товариство не може нести цивільну-правову відповідальність, так як остання застрахована СК «ТАС» . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.10.2014 року до участі у розгляді справи в якості співвідповідачів були залучені [PERSON] та [PERSON] Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2014 року до справи залучено в якості співвідповідача ПАТ «Страхова група «ТАС». Представник відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказуючи, що вказану суму витрат на лікування в розмірі 1247,62 грн., які документально підтверджені відповідними медичними закладами, було перераховано [PERSON] 26.02.2015 року і дану суму потерпіла вже отримала. Таким чином страхова компанія здійснила всі відповідні страхові відшкодування позивачці і не має більше ніяких законних підстав для проведення будь-яких інших відшкодувань. Просив в задоволенні позову відмовити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином були повідомлені, причини неявки суду не відомі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, 03 січня 2014 року о 13-30 год. в м. Черкаси на перехресті вулиць Горького-Орджонікідзе сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ЗАЗ ТФ69», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Део Матіз», держ. номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Внаслідок ДТП позивач отримала легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Статтею 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 лютого 2014 року водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КпАП України. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Юридична ознака володільця полягає у тому, що володільцем визнається тільки та особа, яка на відповідних правових підставах володіє об'єктом, діяльність з яким створює підвищену небезпеку. У свою чергу матеріальна або фактична ознака володільця джерела підвищеної небезпеки означає, що особа повинна здійснювати фактичне володіння небезпечними об'єктами. Винятком із правила, встановленого ст. 1187 ЦК України встановлено ч. 3, ч. 5 цієї статті; згідно з яким особа, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом звільняється від обов'язку відшкодування шкоди, завданої транспортним засобом у випадку неправомірного заволодіння третьою особою транспортним засобом, завдання шкоди внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована [PERSON] в ПАТ «СГ «ТАС» (приватне) за Полісом АЕ\\0851842 від 16.01.2013 року. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. 03 січня 2014 року позивач звернулась до ПАТ «СГ «ТАС» із заявою про страхову подію, що сталася за її участю та автомобіля «ЗАЗ ТФ69», держ. номер [NUMBER] та надала документи, що підтверджують розмір спричиненого їй матеріального збитку. Пунктом 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв»язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обгрунтовані витрати, які пов»язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням потерпілого у відповідному медичному закладі охорони здоров»я та купівлею лікарських препаратів. Зазначені витрати мають бути підтверджені документально відповідним медичним закладом. Представник позивача в судовому засіданні стверджував, що сума матеріально підтверджених збитків складає 3900,76 грн. та не заперечував той факт, що після звернення до страхової компанії, остання 26 лютого 2015 року здійснила виплату в сумі 1247 грн. 62 коп. Згідно з частиною 2 ст. 64 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу . Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Між тим, надана суду копія запису та призначення консультації невропатолога 1-ї міської лікарні не може бути прийнята судом як належний доказ обґрунтованості витрат на лікування в сумі, яка перевищує суму страхового відшкодування, оскільки вона належним чином не завірена медичною установою, даний запис неможливо ідентифікувати (чи є це виписка з історії хвороби, чи призначення лікаря) . Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач страхова компанія здійснила позивачу виплату коштів відповідно до підтверджених документально витрат. Чинним законодавством України визначено, що особа, якій завдано збитків, має право також на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характер правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування. При цьому, суд вважає за необхідне стягнути моральну шкоду з особи, яка визнана винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а саме з [PERSON], оскільки суду не надано доказів того, що останній перебував у трудових відносинах з підприємством, що дало б можливість покласти таку відповідальність на ТОВ «МакЛаут Бета» відповідно до вимог ст.1172 ЦК України, про що просить позивач. Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди, позивач посилається на те, що під час ДТП вона пережила великий страх та емоційний стрес, а також і під час лікування. Після ДТП вона боїться знаходитьсь в транспортному засобі, опасається можливого нового ДТП. Також було порушено її звичний спосіб життя. . Але розмір моральної шкоди, яку визначила позивач у своєму позові, на думку суду є завищеною. Крім того, при оцінці моральної (немайнової) шкоди, спричиненої потерпілій особі внаслідок ДТП суди повинні належним чином оцінювати ступінь їх немайнових втрат. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) суд вважає, що заявлена позивачем моральна шкода підлягає до часткового задоволення в розмірі 2000 грн., яка підлягає до стягнення з [PERSON] як особи, винної у скоєнні ДТП. Оскільки відповідач ПАТ «СГ «ТАС» здійснила виплату страхового відшкодування позивачу позов в цій частині до задоволення не підлягає.

Outcome: partial