Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій вказав, що 22.06.2006 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № DNH4КР35950094, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 1501,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов»язання за кредитним договором не виконав. Станом на 19.02.2014 р. сума заборгованості за кредитним договором складає 25425,54 грн., з яких: - 1409,64 грн.- заборгованість за кредитом; - 7470,93 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 14858,04 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; а також штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг; - 500,00 грн. - штраф(фіксована частина); - 1186,93 грн. - штраф(процентна складова). Просить суд, стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 25425,54 грн. та судові витрати в розмірі 254,26 грн. Представник позивача у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), установив наступне. Згідно кредитного договору № DNH4КР35950094 від 22.06.2006 р. ПАТ КБ «Приватбанк» надав, а [PERSON] отримав кредит у розмірі у розмірі 1501,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Згідно розрахунку заборгованості за договором № DNH4КР35950094 від 22.06.2006 р. станом на на 19.02.2014 р. сума заборгованості за кредитним договором складає 25425,54 грн., з яких: - 1409,64 грн.- заборгованість за кредитом; - 7470,93 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 14858,04 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; а також штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг; - 500,00 грн. - штраф(фіксована частина); - 1186,93 грн. - штраф(процентна складова). Згідно до ст. 525, 526, , 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконував свої зобов'язання по наданню кредиту, а відповідач отримав кредит, але належним чином не виконував свої зобов'язання за договором. Однак, суд не може погодитися з заявленими позовними вимогами в частині стягнення з відповідача штрафу, оскільки за порушення кредитного зобов»язання стягнута пеня за прострочення сплати кредиту, процентів за користування кредитом, яка є неустойкою. Відповідно до ст..61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підстав для застосування штрафу, який також є неустойкою, за одне й те саме порушення зобов»язання, немає. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача необхідно стягнути за кредитним договором № DNH4КР35950094 від 22.06.2006 р. - 1409,64 грн.- заборгованість за кредитом; - 7470,93 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 14858,04 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, що в загальній сумі складає 23738,61 грн. У відповідності зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно зі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 254,26 грн., але позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та сума стягнення заборгованості за кредитним договором складає 23738,61 грн. На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 237,38 грн.

Outcome: partial