Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказав, що з10.12.2013 року по 14.09.2015 року він працював у Відповідача на посаді голови громадської організації, а з 15.09.2015 року виконував функції ліквідатора, що підтверджується даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно даних Реєстру громадських об`єднань уповноваженим органом (керівним органом) Відповідача є Правління. 29.10.2015 року Позивач звернувся до Правління Відповідача з заявою про звільнення його (Позивача) з посади голови (ліквідатора) ГО «ЦГІ «Наше право» за власним бажанням з 30.10.2016 року, і починаючі з вказаної дати йому було припинено нарахування заробітної плати, що підтверджується даними індивідуальних відомостей про застраховану особу. Вважає, що Відповідач визнав факт розірвання укладеного з ним (Позивачем) трудового договору з 30.10.2016 року. Відповідач мав внести відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частини виключення даних Позивача зі складу керівного органу. Наявність в даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань даних про Позивача, як ліквідатора ГО «ЦГІ «Наше право» вказує на те, що Відповідач порушив вимоги ст. 38 КЗпП України, що підтверджується даними Реєстру громадських об`єднань, оскільки і на даний час до вказаних реєстрів не внесено записи про зміну голови правління (ліквідатора) ГО «ЦГІ «Наше право». Згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу, щомісячний розмір заробітної плати Позивача за повний робочій місяць складав в період серпень 2014 року - жовтень 2015 року 14 985,02 грн. У той же час за жовтень 2015 року заробітна плата Позивача склала 14 255,91 грн. Відповідно, недоплата заробітної плати за жовтень 2015 року склала 14 985,02 - 14255,91 = 729,11 грн. Під час звільнення Відповідач мав виплатити нараховані Позивачу суми до яких мала входити грошова компенсація за всі невикористані дні щорічних відпусток. Позивач пропрацював у Відповідача неповні 23 місяці і жодного разу за вказаний період не був у відпустці. Таким чином, на день звільнення Позивача кількість днів основної відпустки мала скласти 45 календарних днів. За даними індивідуальних відомостей про застраховану особу, щомісячний розмір виплат за останні 12 календарних місяців роботи склав (11 * 14985,02)+ 14255,91 = 179091,13 грн. Кількість робочих днів, відповідно до листів Міністерства соціальної політики від 04.09.2013 року за № 9884/0/14-13/13 та від 09.09.2014 року за № 10196/0/14-14/13 склала 250 днів і відповідно щоденний середній щоденний розмір заробітної плати склав 179091,13 грн. / 250 = 716,37 грн. Враховуючи наведене, розмір невиплаченої компенсації за невикористані дні відпустки склав 716,37 грн. * 45 = 32 236,65 грн. Середньодобовий розмір заробітної плати склав 719,28 грн., а розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку по день звернення до суду (27.12.2016 року) склав 716,37 грн. * 291 = 208463,67 грн. Позивач просить визнати трудовий договір укладений між [PERSON] і Громадською організацією «Центр громадських ініціатив «Наше право» (код за ЄДРПОУ 39014073) розірваним з 30.10.2015 року; зобов`язати Громадську організацію «Центр громадських ініціатив «Наше право» (код за ЄДРПОУ 39014073) в розумні строки внести відповідні зміни до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині виключення зі складу органів управління Громадської організації «Центр громадських ініціатив «Наше право» (код за ЄДРПОУ 39014073) [PERSON] ; стягнути з Громадської організації «Центр громадських ініціатив «Наше право» (код за ЄДРПОУ 39014073) на користь [PERSON] 241 560,35 грн., у тому числі: - заборгованість з виплати заробітної плати за жовтень 2015 року у розмірі 729,11 грн.; - заборгованість з виплати компенсації за невикористані дні відпустки у розмірі 32 367,60 грн.; - середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 208 463,67 грн. 21.06.2017 року Позивач долучив уточнену позовну заяву, відповідно до якої просить визнати трудовий договір укладений між [PERSON] і Громадською організацією «Центр громадських ініціатив «Наше право» (код за ЄДРПОУ 39014073) розірваним з 30.10.2015 року; зобов`язати Громадську організацію «Центр громадських ініціатив «Наше право» (код за ЄДРПОУ 39014073) в розумні строки внести відповідні зміни до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині виключення зі складу органів управління Громадської організації «Центр громадських ініціатив «Наше право» (код за ЄДРПОУ 39014073) [PERSON] ; стягнути з Громадської організації «Центр громадських ініціатив «Наше право» (код за ЄДРПОУ 39014073) на користь [PERSON] 316 800,23 грн. у тому числі: - заборгованість з виплати заробітної плати за жовтень 2015 року у розмірі 728,66 грн.; - заборгованість з виплати компенсації за невикористані дні відпустки у розмірі 22 794,30 грн.; - середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 293 277,27 грн. Позивач у судовому засіданні 14.12.2020 року позовні вимоги підтримав, вказав, що звільнений він був 30.10.2015 року, а позов подав до суду 21.06.2017 року. В судове засідання 08.02.2021 року позивач не з`явився з невідомих суду причин. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату і час судового засідання повідомлений належним чином оголошенням на сайті Ірпінського міського суду Київської області та судовими повістками відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. У зв`язку з чим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України, проголосив по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким,що не підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відповідно до ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ч. 3 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата працівникові виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки,встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. У судовому засіданні було встановлено, що з 10.12.2013 року по 14.09.2015 рік Позивач працював у Відповідача на посаді голови громадської організації, а з 15.09.2015 року виконує функції ліквідатора, що підтверджується даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно даних Реєстру громадських об`єднань уповноваженим органом (керівним органом) Відповідача є Правління. 29.10.2015 року Позивач звернувся до Правління Відповідача з заявою про звільнення його з посади голови (ліквідатора) ГО «ЦГІ «Наше право» за власним бажанням з 30.10.2016 року, і починаючі з вказаної дати йому було припинено нарахування заробітної плати, що підтверджується даними індивідуальних відомостей про застраховану особу. Згідно листа начальника управління державної реєстрації МЮУ Клапцуняк В. від 28.09.2020 року, громадська організація «Центр громадських ініціатив «Наше Право» знаходиться в стані припинення, ліквідатором являється [PERSON] (а.с. 152). Позивач не надав суду жодної бухгалтерської довідки про те, що йому нараховувалась заробітна плата, і якщо так, то яку суму складає заборгованість по заробітній платі, незважаючи на те, що [PERSON] являється ліквідатором громадської організації. Також, не ґрунтуються на будь-яких доказах вимога Позивача визнати трудовий договір укладений між [PERSON] і ГО «Центр громадських ініціатив «Наше право» розірваним з 30.10.2015 року, т.я. згідно листа начальника управління державної реєстрації МЮУ Клапцуняк В. від 28.09.2020 року громадська організація «Центр громадських ініціатив «Наше Право» з 28.09.2020 року знаходиться в стані припинення, а ліквідатором є [PERSON] . Враховуючи викладене, суд відмовляє позивачу у вимогах, викладених в позовній заяві. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України. фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст.ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України,

Outcome: dismissed