Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що він, після смерті своїх родичів, сам проживає у вище вказаній квартирі, дана квартира не є приватизована, крім нього, в даній квартирі зареєстрована відповідачка, яка є його рідною сестрою, яка, зі слів матері, після народження виховувалася в будинку-інтернаті. Вказує, що відповідачка є повнолітньою, вона ніколи не проживала за зазначеною адресою реєстрації місця проживання, а також ніколи туди не приїжджала. Посилаючись на положення ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, позивач вважає, що не проживаючи без поважних причин в квартирі більше, як шість місяців підряд відповідачі втратили право на проживання та користування цим житлом. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі. Такий позов просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, не повідомивши причин, хоча повістка була направлена своєчасно на останню відому судові адресу. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наявними в матеріалах справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що двохкімнатна квартира [ADDRESS] є неприватизованою, належить до державної власності, в такій були зареєстровані - позивач [PERSON] (внук), [PERSON] (донька), відповідач [PERSON] (внучка) та [PERSON] (основний квартиронаймач). /а.с. 6/ На даний час в даній квартирі зареєстровані позивач [PERSON] , відповідач - його сестра [PERSON] , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки № 4649 від 06.08.2020 року, виданою ЛКП «Сигнівка» (а.с.5). Дана квартира була надана дідусеві позивача - [PERSON] згідно рішення виконкому Залізничної Райради депутатів трудящих №266 від 12.02.1963 року (а.с. 8), він був основним квартиронаймачем квартири, у 1990 році помер. Матір позивача - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.04.2018 року Серія [NUMBER] /а.с. 16/ Як вбачається з актів ЛКП «Сигнівка» від 12.02.2017 року, від 22.03.2018 року, від 06.08.2018 року, від 31.01.2019 року, 15.05.2020 року за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , 1998 р.н., яка відповідно до вказаних актів не проживає у вказаній квартирі з часу реєстрації. Згідно зі ст. 64 Житлового кодексу УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. У випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Відповідачка [PERSON] народилася [INFO] , тобто повнолітньою стала 13.03.2016 року. З того часу, тобто більше 6 місяців, вона жодного разу не з`являлася у вище зазначеній квартирі, що підтверджується наданими та оглянутими в судовому засіданні актами. Відповідно до ст.72 цього Кодексу, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Разом з тим, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (стст.71, 72, 116, 156 ЖК; ст.405 ЦК). Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 (справа №6-57цс11).. Виходячи з вище викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що відповідачка відсутня в квартирі понад встановлені законом строки, поважних причин її відсутності, а також вчинення дій, які б свідчили про намір зберегти право на користування житловим приміщенням, судом не встановлено. Враховуючи викладене та

Outcome: approved