Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду,в якому зазначив,що 12.02.2011 р. між AT «СК «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА1635262 , згідно якого AT «СК «АХА Страхування» взяло на себе зобов'язання компенсувати заподіяну шкоду третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю транспортного засобу «КІА», д/н [NUMBER], і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.05.08.2011 р. на території Київської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «КІА», д/н [NUMBER], яким керував [PERSON], «Део Ланос», д/н [NUMBER], яким керував [PERSON], в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб «Део Ланос», д/н ВМ 1392 [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 22.06.2012 р. та визнано [PERSON], під керуванням якого перебував автомобіль «КІА», д/н АМ 4187 ВС.У зв'язку з названою подією, згідно звіту № С11-298 від 10.08.2011 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження в ДТП, склала 36 335,79 грн.Згідно з умовами Полісу ОСЦПВ АА/1635262, на підставі страхового акту № 2011/V/OMTPL02486/VESKO18829 від 09.08.2012 р. та зібраних документів AT «СК «АХА Страхування» здійснила виплату страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб, яка складає 36 335,79 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 38 432 від 13.08.2012 р. Отже, у зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON], була застрахована, на виконання умов Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач на підставі страхових актів та зібраних документів виплатило розмір завданого відповідачем збитку з вирахуванням франшизи, в сумі 36 335 грн. 79 коп. Просив стягнути з відповідача на його користь в порядку регресу матеріальні збитки останнього в сумі 36 335 грн. 79 коп. та витрати на оплату судового збору у розмірі 363 (триста шістдесят три) грн. 36 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився,направив заяву про розгляд справи в його відсутність,позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився,направив заяву про розгляд справи в його відсутність. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав,надав письмові заперечення згідно яких просив в задоволенні позову відмовити,зазначив,що згідно платіжного доручення № 38432, копія якого долучена позивачем до матеріалів позовної заяви, 13.08.2012 року ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» кошти в сумі 36335 гривень 79 копійок були перераховані на користь [PERSON], автомобіль [NUMBER] було пошкоджено під час [PERSON] же ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» про відшкодування матеріальної шкоду в порядку регресу подала вже після спливу трьохрічного строку позовної давності, а саме 19.08.2015 року.У відповідності ж до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.Просив застосувати строк позовної давності та в задоволенні позову відмовити у звязку з пропуском позивачем строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи,суд встановив: 12.02.2011 р. між AT «СК «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА1635262 , згідно якого AT «СК «АХА Страхування» взяло на себе зобов'язання компенсувати заподіяну шкоду третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю транспортного засобу «КІА», д/н [NUMBER], і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (а.с12). 05.08.2011р. на території Київської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «КІА», д/н [NUMBER], яким керував [PERSON], «Део Ланос», д/н [NUMBER], яким керував [PERSON], в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб «Део Ланос», д/н ВМ 1392 [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.(а.с.18). Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 22.06.2012 р. визнано [PERSON], за ст.286 ч.1 КК України (а.с.20-29).Згідно платіжного доручення № 38432, копія якого долучена позивачем до матеріалів позовної заяви, 13.08.2012 року ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» кошти в сумі 36335 гривень 79 копійок були перераховані на користь [PERSON], автомобіль [NUMBER] було пошкоджено під час ДТП(а.с.66). Зазначені обставини підтверджені дослідженими судом письмовими доказами та вважаються судом доведеними. Згідно ст.ст.1166,1188 ч.1,ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою,має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. При вирішенні спору суд виходить з наступних міркувань : Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У відповідності ж до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно до ст.254 ЦК України, строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. В свою чергу ч.1 ст. 261 ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У відповідності ж до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Строк позовної давності про відшкодування шкоди в порядку регресу починає обчислюватися з моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування,тобто з 13.08.2012 року. Згідно конверту позов сдан на пошту після спливу строку позовної давності 26.08.2015 року (а.с.69) та клопотання про його поновлення відсутнє. Представником відповідача до початку розгляду справи по суті заявлено клопотання про застосування строку позовної давності. Отже, коли судом на підставі досліджених у судовому засіданні доказів буде встановлено, що право особи, про захист якого вона просить, порушене, а стороною у спорі до винесення рішення буде заявлено про застосування позовної давності, і буде встановлено, що строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд на підставі статті 267 ЦК України ухвалює рішення про відмову в задоволенні позову за спливом позовної давності. За таких обставин суд відмовляє в задоволенні позову відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed