Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просить визнати за приватним сільськогосподарським підприємством «Деметра» переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі)із [PERSON] щодо належної їй на праві приватної власності земельної ділянки з кадастровим номером 6325185000:03:014:0082 по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі від 21 травня 2007 року між Приватним сільськогосподарським підприємством «Деметра» та [PERSON] ; визнати поновленим договір оренди землі від 21 травня 2007 року на той самий строк і на тих самих умовах, які були ним передбачені; визнати недійсним договір оренди землі від 31 серпня 2016 року, укладений між [PERSON] та ТОВ ІГ «Велес-Агро» щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6325185000:03:014:0082 та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про інше речове право (право оренди земельної ділянки) від 28 грудня 2017 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ПСП «Деметра» та [PERSON] було укладено договір оренди землі від 21 травня 2007 року строком на 10 років. Відповідно до п. 8 вказаного Договору після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Починаючи з 2007 року, кожний рік позивач [PERSON] отримувала від позивача розрахунок за оренду землі, тобто умови договору оренди землі виконувались належним чином. В 2017 році договір мав завершити свою дію, у зв`язку з чим позивачем в різні проміжки часу було направлено відповідні листи на ім`я [PERSON] з проектами договору, в яких висловлено намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі та запропоновано організацію особистих зустрічей для узгодження істотних умов договору. Враховуючи, що від [PERSON] не надійшло будь-яких заперечень чи відмов щодо можливості пролонгації договору оренди від 21 травня 2007 року, ПСП «Деметра» вважає можливим його пролонгацію на раніше визначених умовах. Водночас, в січні 2018 року позивачу стало відомо, що [PERSON] уклала договір оренди земельної ділянки з відповідачем ТОВ «Інвестиційна група «Велек-Агро», чим грубо порушила права позивача. Позивач зазначає, що відповідно до ч.1 - ч.5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладання договору оренди перед іншими особами на новий строк. За ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні строку оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих саме умовах, які буди передбачені договором. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 серпня 2018 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні. 26 лютого 2019 року представником відповідача ТОВ «Інвестиційна група «Велес-Агро» Саніним А.О.подано відзив, яким останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити з наступних підстав. 21 травня 2007 року між [PERSON] та ПСП «Деметра» був укладений договір оренди землі, який в подальшому був зареєстрований у Харківському відділі ХРФ ДП «Центр ДЗК Держкомземі України», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 27 серпня 2007 року. Відповідно до п. 8 зазначеного договору, договір укладається на 10 років. Після закінчення строку договору оренди землі орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Орендарем зазначені вимоги дотримані не були. Позивач зазначає, що орендодавцю в різні проміжки часу були направлені листи з проектами договору, в яких висловлено намір скористатися переважним правом на укладання договору та запропоновано організацію особистих зустрічей для узгодження істотних умов договору, проте доказів на підтвердження вказаних обставин не надано. Копія конверту, надана позивачем не дозволяє стверджувати про те, що орендар вчасно направив повідомлення разом з проектом договору, а саме: не пізніше 27 травня 2017 року. Крім того, позивачем не надано суду доказів щодо належного виконання ним своїх обов`язків за договором оренди,зокрема, сплати орендної плати, перегляду розміру орендної плати за період дії договору оренди відповідно до п.п. 10,12 договору. Також представник відповідача вказав на неможливість пролонгації договору оренди землі відповідно до ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки орендар, як зазначалось раніше, неналежним чином виконував свої обов`язки за договором оренди землі, та не надав доказів, які б свідчили про продовження користування ним спірною земельною ділянкою. За наслідками повторного автоматичного розподілу справ автоматизованої системи документообігу, який було здійснено згідно Розпорядження керівника апарату Харківського районного суду Харківської області Мазур О.О. №01-02/86 від 09 жовтня 2019 року у зв`язку з розглядом Вищою радою правосуддя 19 вересня 2019 року заяви про звільнення судді Харківського районного суду Харківської області [PERSON] у відставку та відповідно до наказу голови Харківського районного суду Харківської області від 23 вересня 2019 року №05-05/119 «Про відрахування судді Харківського районного суду Харківської області [PERSON] », зазначена справа була передана в провадження судді Харківського районного суду Харківської області [PERSON] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2019 року цивільну справу прийнято до провадження, призначене справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 грудня 2019 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. У судовому представники позивача Кириченко Н.О. та Абдуллаєва Мартиросян І.Х. підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «ІГ «Велес-Агро» Черваньов А.Г. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив застосувати до позовних вимог наслідки спливу позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Третя особа приватний нотаріус Десятниченко О.В. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,97 га, що розташована на території Циркунівської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6325185000:03:014:0082, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-ХР № 103333, виданим 27 грудня 2002 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 342. 21 травня 2007 року між [PERSON] (Орендодавець) та ПСП «Деметра» (Орендар) укладено договір оренди землі, згідно з яким Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення - землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області загальною площею 2,97 га, в тому числі ріллі 2,97 га. Договір укладено на десять років (п.8 договору). У п. 34 договору сторони передбачили, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на якій його було укладено. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 договору). 27 серпня 2007 року здійснено державну реєстрацію вказаного договору у Харківському районному відділі ДП «Центр ДЗК Держкомзема України», про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис за № 040770300050. Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки № 040770300050 від 27 серпня 2007 року [PERSON] передала, а ПСП «Деметра» прийняло в оренду вище зазначену земельну ділянку. Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України (далі ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка визначає два виду поновлення або продовження права на оренду землі, а саме: переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки (частина 1-частина 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі») та право на продовження договору оренди землі (частина 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі»). Так, відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді. Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України. Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків. Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Аналогічні правові позиції містяться у постановах Верховного Суду України від 18 березня 2015 року (№ 6-3цс15), 10 червня 2015 року (№6-70цс15), 23 березня 2016 року (№6-146цс16), 13 квітня 2016 року (№6-2027цс15). Судом встановлено, що строк дії договору оренди землі від 21 травня 2007 року, укладеного між ПСП «Деметра» та [PERSON] - до 27 серпня 2017 року. Відповідно до положень п. 8 договору оренди землі після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити орендодавця про намір продовжити його дію. Таким чином, виходячи із положень п.8 договору оренди землі, позивач повинен був у строк не пізніше 27 травня 2017 року письмово повідомити орендодавця про свій намір скористатися переважним правом укладання договору на новий строк. До листа-повідомлення орендар мав додати проект додаткової угоди. Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, лист-повідомлення про свій намір скористатися переважним правом укладання договору на новий строк з проектом додаткової угоди надіслано орендарем на адресу орендодавця лише 14 вересня 2017 року, тобто після закінчення строку дії договору оренди землі. Доводи представника позивача щодо повідомлення орендодавця у встановлені договором строки про намір скористатися переважним правом на укладання договору на новий строк, а саме: в квітні 2017 року, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Так, в матеріалах справи дійсно міститься лист - повідомлення, датований 10 квітня 2017 року, яким позивач повідомляє про свій намір скористатися переважним правом на укладання договору оренди на новий строк, проте зазначений лист надісланий на ім`я іншого орендодавця - [PERSON] , яка не є учасником даної справи. Посилання представника позивача на копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення [PERSON] , що міститься в матеріалах справи, суд не приймає до уваги, оскільки із зазначеного повідомлення про вручення поштового відправлення не вбачається його вміст, зокрема, що цим поштовим відправленням направлено лист-повідомлення [PERSON] про намір скористатися переважним правом укладання договору на новий строк та проект додаткової угоди. Крім того, з копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення неможливо встановити дату такого поштового відправлення відповідачу. 04 грудня 2020 року в судовому засіданні представником позивача надано суду докази на підтвердження здійснення ПСП «Деметра» розрахунків з [PERSON] за договором оренди від 21 травня 2007 року у 2015-2017 роках. Зазначені докази не прийнятті судом до розгляду в силу приписів ч.8 ст. 83 ЦПК України у зв`язку з порушенням встановлених законом строків подання доказів, та відсутності даних, що свідчать про неможливість їх подання у зазначений законом строк з причин, що не залежали від волі позивача. Отже, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх обов`язків за договором оренди, зокрема, виплати ПСП «Деметра» на користь [PERSON] орендної плати за договором оренди від 21 травня 2007 року у період дії такого договору у 2007-2017 роках. Також позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що він продовжує користуватися спірною земельною ділянкою. Посилання представника позивача на те, що спірна земельна ділянка розташована в середині єдиного земельного масиву, переданого в оренду ПСП «Деметра», іншими власниками земельних ділянок, а тому продовжує оброблятися позивачем разом з іншими земельними ділянками, суд не приймає до уваги, оскільки позивачем взагалі не надано жодного належного, допустимого та достатнього доказу, що ПСП «Деметра» продовжує користуватися земельним масивом в складі якого знаходиться спірна земельна ділянка, що земельні ділянки, зазначені в акті встановлення та погодження меж земельних ділянок від 16 травня 2007 року на теперішній час ще перебувають в оренді ПСП «Деметра». Крім того, позивачем не надано суду доказів, на підтвердження укладання між [PERSON] та ТОВ ІГ «Велес-Агро» договору оренди землі від 31 серпня 2016 року. Доводи представника позивача про те, що ця інформація є загальнодоступною та суд не позбавлений можливості самостійно отримати зазначену інформацію суперечать загальним засадам цивільного судочинства, зокрема, статті 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За вказаних обставин, аналізуючи підстави заявлених позовних вимог, надані позивачем докази, норми цивільного права у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ПСП «Деметра». Підстав для застосування наслідків спливу строків позовної давності за заявою представника відповідача немає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем суд відносить за рахунок позивача.

Outcome: dismissed