Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом [PERSON], третя особа служба у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, та визначення способу участі у вихованні дитини, посилаючись на те, що з 26 червня 2010 року по 22.04.2013 рік позивач проживав в зареєстрованому шлюбі з відповідачем - [PERSON]. Від даного шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 22.04.2013 року шлюб було розірвано. Після розлучення позивач та відповідач проживають за різними адресами і син проживає за місцем проживання матері. Позивач бажає приймати участь у вихованні, і взагалі в житті сина, та [PERSON] всіляко без будь-яких вагомих причин перешкоджає позивачу в реалізації свого бажання по виконанню свого батьківського права і обов'язку в безперешкод\-ному спілкуванні та особистому вихованні своєї дитини. З цієї причини в червні 2015 року позивач був вимушеним звернутися за допомогою до служби у справах дітей Полтавського району Полтавської області, але в рішенні комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації N203- 05/15 від 05.06.2015 року зазначене позивачем питання,як то передбачено ст.158СК України, вирішено не було, а лише було рекомендовано сплатити заборгованість по аліментам. Так дійсно, в позивача по причині вимушеного тимчасового безробіття та скрутного матеріального становища виникла невелика заборгованість у сплаті аліментів,але вважає, що зазначена обставина не передбачена ст.158 Сімейного Кодексу України, як підстава про не вирішення питання участі батька у вихованні дитини та спілкування з сином. В судовому засіданні позивач позов підтримав, прохав його задовольнити в повному обсязі, погодився із запропонованим відповідачем графіком побачення з сином. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти побачень позивача з сином, але прохала встановити побачення з сином для позивача один раз на тиждень, кожної неділі тижня, з 12 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., в її присутності, та наголосила на тому, що у позивача мається заборгованість по сплаті аліментів за останніх 4 роки. Представник третьої особи служби у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації Ковтонюк Ю.Ю. погодилась із запропонованим відповідачкою графіком побачень позивача з сином. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що з 26 червня 2010 року по 22.04.2013 року позивач проживав в зареєстрованому шлюбі з відповідачем - [PERSON]. Від даного шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 22.04.2013 року шлюб між позивачем тавдповідачкою було розірвано. Після розлучення позивач та відповідач проживають за різними адресами і син проживає за місцем проживання матері. Позивач бажає приймати участь у вихованні, і в житті сина. З цієї причини в червні 2015 року позивач звернувся за допомогою до служби у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації, але в рішенні комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації N203- 05/15 від 05.06.2015 року зазначене позивачем питання вирішено не було, а лише було рекомендовано сплатити заборгованість по аліментам. Однак зазначена обставина не передбачена ст.158 Сімейного Кодексу України, як підстава про не вирішення питання участі батька у вихованні дитини та спілкування з сином. На підставі викладеного суд вважає позов таким , що підлягає до задоволення. Відповідно до положень ст.153 Сімейного Кодексу України мати,батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Згідно ч.2 та ч.3 ст.157 Сімейного Кодексу України той із батьків,хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків,з ким проживає дитина,не має права перешкоджати тому з батьків,хто проживає окремо,спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихо\-ванні ,якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дити- Відповідно до ч.1 ст.159 Сімейного Кодексу України, якщо той із батьків,з ким проживає дитина,чинить перешкоди тому з батьків,хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні,зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування,другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Отже суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні сина, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини. З огляду на викладне , приймаючи до уваги, що позивач погодився на запропонований в судовому засіданні відповідачем графік побачень з сином суд вважає позов таким , що підлягає до задоволення.

Outcome: approved