Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачки, в якому просить стягнути з неї суму авансу в розмірі еквівалентному 1000 доларів США на день винесення рішення суду, посилаючись на те, що 19.12.2013 року вони з відповідачкою уклали угоду про аванс та оплату послуг з метою подальшого оформлення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] до 19.02.2014 року і передав їй суму еквівалентну 1000 доларів США в якості авансу. В подальшому в нього змінилися життєві обставини, що унеможливили укладення договору купівлі-продажу в встановлений день, про що він повідомив відповідачку та запропонував повернути йому аванс, але відповідачка відмовилася. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги. Уточнили підстави позову, викладені в позовній заяві та зазначають про те, що за укладеним 19.12.2013 року договором між ним та відповідачкою він передав останній аванс в рахунок купівлі квартири [ADDRESS], договір купівлі-продажу цієї квартири не було укладено у зв*язку з його відмовою за склавшимися життєвими обставинами, а тому аванс підлягає поверненню. Відповідачка проти позову заперечувала з тих підстав, що відповідно до угоди про аванс від 19.12.2013 року вона повністю виконала свої зобов*язання, підготувала всі необхідні документи для укладення угоди. Так як не укладення угоди купівлі-продажу квартири сталося не з її вини, а з вини позивача, то за умовами угоди, одержана нею сума не повертається. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав: Відповідно до ст..570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних йому за договором платежів, на підтвердження зобов*язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом. Судом встановлено, що 19.12.2013 року позивач [PERSON] передав відповідачці [PERSON] гроші в сумі еквівалентній 1000 доларів США як аванс в рахунок укладення до 19.02.2014 року договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] /а.с.5/. 07.02.2014 року [PERSON] відмовився від укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що не отримав частину необхідних для купівлі коштів, які розраховував отримати відповідно до умов мирової угоди, яку не затвердив Апеляційний суд харківської області та на різкий зріст курсу долара США та інфляцію, про що направив письмове повідомлення відповідачці ( а.с.6-22). Крім того, просив з цієї причини повернути йому завдаток. Таким чином судом встановлено, та не оспорюється сторонами факт отримання відповідачкою від позивача авансу в рахунок наступних оплат за договором купівлі-продажу і те, що цей договір купівлі-продажу квартири не був укладений. Попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку укласти основний договір на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене за таким попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений в строк. Виконання зобов'язання за договором відповідно до статті 546 ЦК може бути забезпечено неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням або завдатком. Завдаток являє собою грошову суму або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце тільки за наявності зобов'язання, яке повинно виникати на підставі договорів. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. На відміну від завдатку, аванс є лише способом платежу, який не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. У разі видачі авансу кредитора не можуть зобов'язати до повернення авансу в подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків. Отже, якщо у разі порушення умов попереднього договору основний договір так і не був укладений, передана покупцем грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. У разі якщо сторони лише домовилися укласти договір, але не оформили його, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Виходячи з викладеного доводи відповідачки про те, що договір купівлі-продажу не був укладений з вини покупця - позивача [PERSON] не мають правового значення по справі, оскільки достатньо встановити, що сторони домовилися укласти такий договір і не уклали його незалежно від причин та з чиєї вини, а тому авансові платежі як безпідставно набуті слід повернути покупцеві. Станом на 10.06.2014 року НБУ встановив курс гривні до долара США, а саме за 100 доларів США необхідно сплатити 1182, 58 грн. Виходячи з цього курсу з відповідача на користь позивача необхідно стягнути еквівалент 1000 доларів США, за по курсу НБУ на 10.06.2014 року складає 11825 грн.80 к. І судові витрати в порядку ст..88 ЦПК України.

Outcome: approved