Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із названим позовом, у якому зазначив, що відповідно до укладеного договору №AN33CC9FDA0013 від 31.08.2011 року [PERSON] 31.08.2011 року отримав кредит у розмірі 13 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка»), тарифами складає між ним та Банком кредитно - заставний договір. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору станом на 17.04.2014 року він має заборгованість - 35 994,41 грн., яка складається з наступного: - 6 885,10 грн. - заборгованість за кредитом; - 6,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3 640 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 23 272,47 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штрафні санкції (фіксована частина); - 1 690,21 грн. - штраф (процентна складова). Просив суд стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 35 994,41 грн. та судові витрати у розмірі 359,94 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій вказав , що підтримує позовні вимоги у повному обсязі і не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належними чином, відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 31.08.2011 року між ПАТ «Акцент - Банк» та [PERSON] укладено договір №AN33CC9FDA0013, на підставі якого [PERSON] 31.08.2011 року отримав кредит у розмірі 13 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 30.08.2014 року включно. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичними особами «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У зв'язку з порушенням відповідачем своїх зобов'язань за договором за розрахунком позивача станом на 17.04.2014 року позичальник має заборгованість за договором 35 994,41 грн., яка складається з наступного: - 6 885,10 грн. - заборгованість за кредитом; - 6,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3 640 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 23 272,47 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штрафні санкції (фіксована частина); - 1 690,21 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач не оспорив розмір заборгованості за кредитним договором, можливість чого суд йому забезпечував, а тому суд приходить до висновку, що відповідач погодився із розміром заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій само кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 549 - 551 ЦК України, позивач має право на стягнення пені за порушення боржником зобов'язання. Згідно розрахунку, наданого позивачем пеня нарахована за весь період порушення виконання зобов'язань за договором за період з 07.06.2012 року по 17.04.2014 року у розмірі 23 272,47 грн. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність строком в один рік, яка підлягає застосуванню судом незалежно від клопотання сторін. Позивач звернувся до суду 08.05.2014року, а тому пеня має бути стягнута з 07.05.2013 року. Згідно наданої представником позивача розрахунку заборгованості за договором №AN33CC9FDA0013, розмір пені за період з 07.05.2013 року по 17.04.2014 року складає 22 612,96 грн. Оскільки договором передбачено сплати комісії за обслуговування кредиту, то заборгованість з її сплати має бути стягнута. Вимога про стягнення з відповідача штрафів задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати у разі порушення боржником зобов'язання, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов'язання. Позивач просить стягнути штрафи відповідно до умов договору, при цьому навіть не зазначає, порушення яких саме умов договору тягне за собою накладення штрафу, а тому не виключено стягнення штрафу за порушення, за які нарахована пеня (подвійна відповідальність), чого ст.62 Конституції України не допускається. Крім того, штраф у вигляді фіксованої частини та процентної складової ст.549 ЦК України не передбачає. У відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, які складаються із судового збору, пропорційному сумі стягнення.

Outcome: dismissed