Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Вимоги мотивовано тим, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Восени 2014 року вони припинили шлюбні стосунки, дитина залишилася проживати з відповідачкою. Позивач бажає та намагався брати участь у вихованні та спілкуванні спільної дитини, проте позбавлений такої можливості через небажання відповідача надати можливість для такого. Для врегулювання спору з приводу участі позивача у вихованні дитини, він звернувся до відділу у справах дітей Каховського міськвиконкому. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] було визначено порядок прийняття участі у спілкуванні з сином, однак зазначене рішення відповідачем ігнорується, тому він змушений був повторно звернувся до відділу у справах дітей Каховського виконкому, де визнано за доцільно рекомендувати звернутися до суду для вирішення спору про визначення участі у вихованні дитини. Вважає, що його права як батька малолітньої дитини порушені. За вказаних обставин, просив суд усунути перешкоди у здійсненні ним батьківських прав стосовно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], шляхом надання можливості безперешкодно відвідувати сина та спілкуватися з ним тричі на тиждень: понеділок, середа, неділя з 15:00 до 18:00 години за місцем його мешкання: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, з підстав викладених в позові. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи - [PERSON] з вимогами позивача погодилась, не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до рішення виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області від 11.11.2014 року № 274, [PERSON] встановлено дні та години спілкування з малолітнім сином [PERSON], [INFO], понеділок, середа, неділя з 15:00 до 18:00 години за місцем проживання батька за попередньою домовленістю між батьками (а.с. 8). Як слідує з висновку від 27.03.2015 року про визначення [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування вважає за доцільне рекомендувати [PERSON] звернутися до суду щодо вирішення спору про визначення участі у вихованні дитини та залишає попередній висновок про визначення участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], а саме: доцільність встановлення днів та годин спілкування батька [PERSON] з [PERSON], [INFO] тричі на тиждень: понеділок, середа, неділя з 15:00 до 18:00 години за місцем проживання батька за попередньою домовленістю між батьками з попередженням батьків про неприпустимість перешкоджання один одному у спілкуванні з дитиною (а.с.6-7). Відповідно до ст. 3 Конвенції «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як слідує зі ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Способами захисту сімейних прав та інтересів є, зокрема, примусове виконання добровільно не виконаного обов'язку (п.2 ч.2 ст. 8 Сімейного кодексу України). Згідно ст. 141 ч. 1 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою Відповідно ст. 153 ч. 1 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Вимоги ст. 157 СК України зазначають, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Серед способів участі одного з батьків у вихованні дитини Сімейним кодексом України визначено періодичні чи систематичні побачення, місце та час їхнього спілкування (ст. 159 ч. 2 СК України). Згідно ст. 159 ч. 1 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Таким чином, суд вважає, що відповідач безпідставно та неправомірно створює перешкоди у вихованні, спілкуванні, побаченнях [PERSON] зі своїм малолітнім сином [PERSON] Позивач, як батько, має рівні права та обов'язки з відповідачем щодо їх малолітнього сина, в тому числі права щодо виховання та безперешкодного спілкування з дитиною. Крім цього, в главою 13 СК України передбачені не лише права, а й відповідні обов'язки батьків відносно їх неповнолітніх дітей, в тому числі обов'язки щодо виховання та розвитку дитини. Позивач не позбавлений і не позбавлявся батьківських прав відносно свого малолітнього сина. Підтверджуючих даних про те, що позивач застосовує відносно свого сина недозволені методи виховання чи насильство, чи будь-яким іншим чином негативно на нього впливає - в матеріалах справи немає. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними, підтверджені належними доказами, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved