Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом зняття його з реєстрації місця проживання за вказаною адресою. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що приміщення гуртожитку по [ADDRESS] належить позивачу на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 31.08.2009 року, відповідач був зареєстрований в 1982 році, проте, більше шести місяців не проживає в ньому та не сплачує плату за проживання (комунальні послуги), крім того, позивачем також було встановлено, що [PERSON] був поселений до гуртожитку без належного оформлення, а саме спеціального ордера, а тому позивач змушени звернутися до суду із вказаним позовом. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити його у повному обсязі. Додатково суду пояснив, що на час придбання вищевказаного гуртожитку, яке відбулося у 2009 році, про що свідчить копія договору купівлі-продажу, яка міститься в матеріалах справи, відповідач в ньому не проживав та не сплачував плату за комунальні послуги, в тому числі по теперішній час. Також зазначив те, що у позивача відсутній відповідний ордет на поселення відповідача до гуртожитку, оскільки на час реєстрації останього їх не оформляли. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений, у розумінні статті 74 ЦПК України, належним чином, зокрема через направлення судових повісток за зареєстрованим його місцем проживання, як це передбачено нормами цивільного процесуального кодексу України, в тому числі підтверджується Актом ТОВ «ВК Комунальник» про неможливість вручення повістки. Так у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПУ України відповідач повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що ТОВ «КВ Комунальник» є власником приміщення гуртожитку по [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 31.08.2009 року, що зареєстрований в КП «Київське міське БТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» № 006641 від 17.09.2009 року, копія якого долучена до матеріалів справи. Як вбачається з довідки форми №3, [PERSON] зареєстрований в гуртожитку за адресою [ADDRESS] з 1982 року. Представник позивача пояснив, що відповідач з часу придбання ТОВ «ВК Комунальник» приміщення даного гуртожитку 31.08.2009 року, про що також свідчить копія Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, у вказаному гуртожитку не проживав і не проживає до теперішнього часу, комунальні послуги не сплачує. Про вищезазначене також свідчить копія Акту перевірки цього ж гуртожитку від 09.07.2011 року, в якому, в ході перевірки встановлено, що в гуртожитку зареєстровано всього 131 громадянин, з яких 72 фактично в ньому не проживають. І в додатку № 2 до цього звіту, таким як зареєстрований, але не проживає зазначено [PERSON]. Доказів в спростування таких обставин справи суду не надано. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомила, що працює на ТОВ «ВК Комунальник» з 2003 року, спочатку завідуючою гуртожитку, а з 2008 року і по теперішній час працює на посаді директора гуртожитку ТОВ «ВК Комунальник», що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Таким чином у зв'язку зі службовими обов'язками знає усіх мешканців гуртожитку, але відповідача по даній справі не бачила ніколи і такий мешканець їй не відомий, гуртожитком не цікавиться, за житлово-комунальні послуги не сплачуює, про його реєстрацію в гуртожитку відомо лише з документів. Згідно частини 1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідно частини 2 - якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. У відповідності до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Отже, у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі у спірній квартирі добровільно не проживають, нею не цікавиться, за житлово-комунальні послуги не сплачують. З огляду на вище викладене, вимога позивачки щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у гуртожитку по [ADDRESS] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved