Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому вказав, що уклав договір схову з [PERSON], за яким зобовязався зберігати мотоцикл марки «JAWA 250», державний номер 7020ЗПА, 1961 року виготовлення, № двигуна 272037, № шасі (рами) 269532, червоного кольору, а після закінчення дії договору 14.08.1997 повернути його власнику. Договір схову був укладений у звязку з переїздом [PERSON] у м. Нетішин Хмельницької області. За умовами договору схову позивач не мав права користуватися мотоциклом марки «JAWA 250». Довіреність на користування мотоциклом позивачу не надавалася, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу власник залишив у себе. 16.10.1997 власник мотоциклу марки «JAWA 250» [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Про смерть власника транспортного засобу позивач дізнався у 2014 році. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про права на спадщину) після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалася, свідоцтва про право на спадщину померлого спадкоємцям не видавалися. Після передачі мотоцикла марки «JAWA 250» на зберігання за договором схову позивач володів мотоциклом, зберігав його у гаражу та здійснював необхідний догляд за транспортним засобом. 15.06.2015 позивач уклав з відповідачем договір підряду, за яким відповідач зобовязався здійснити ремонт мотоциклу марки «JAWA 250», а позивач зобовязався здійснити оплату за ремонт в розмірі 10 000 грн. в день укладення договору. Строк виконання робіт був встановлений сторонами до 15.09.2015 з правом дострокового виконання. Позивач належним чином виконав умови договору підряду і сплатив на користь відповідача 10 000 грн. В порушення умов договору підряду після закінчення ремонту відповідач відмовився повернути позивачу мотоцикл марки «JAWA 250», у звязку з тим, що вартість ремонту транспортного засобу перевищувала 10 000 грн. Відповідач також вимагає від позивача надати йому документи на підтвердження права володіння транспортним засобом, тим самим не визнає право позивача. Сторони у судове засідання не зявилися. Представник позивача звернувся до суду з заявою, у якій просить суд розглянути справу без його участі, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був сповіщений про судове засідання, про що свідчить поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомив, з заявами, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не звернувся, заперечень на позов не надав. Виходячи з наведеного, матеріалів справи, з письмової згоди позивача і на підставі ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач після смерті власника транспортного засобу [PERSON] став володільцем мотоциклу марки «JAWA 250», до передачі мотоциклу відповідачу зберігав його та здійснював за ним необхідний догляд. Частиною 1 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 344 ЦК України, якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Власник мотоциклу після закінчення договору схову не вимагав від позивача повернення мотоциклу марки «JAWA 250». Строк позовної давності для повернення транспортного засобу сплив 14.08.1998. Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. При вирішенні спору, пов'язаного з правом власності в силу набувальної давності, слід враховувати наступне: - задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на транспортний засіб на підставі ст. 344 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; - за набувальною давністю може бути набуто право власності на транспортний засіб, що не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому транспортний засіб; - відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння транспортним засобом; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності; - у разі втрати майна володільцем не зі своєї волі (усунення володільця від володіння нерухомим майном), неповернення майна у володіння та незвернення з позовом про витребування такого майна протягом року строк набувальної давності переривається; у разі повернення нерухомого майна у володіння чи пред'явлення позову про його витребування строк набувальної давності не переривається, а період, протягом якого володілець не з власної волі був позбавлений володіння, зараховується до строку набувальної давності. Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю. Позивач заволодів мотоциклом марки «JAWA 250» на підставі договору схову, тобто та на законних підставах, які не передбачають набуття права власності на транспортний засіб в момент заволодіння ним. Після закінчення договору схову позивач добросовісно продовжив володіти мотоциклом «JAWA 250» та володів їм відкрито та безперервно на протязі 18 років після закінчення строку дії договору схову. Позивач втратив мотоцикл марки «JAWA 250» не за соєю волею, предявив позов про його витребування з чужого незаконного володіння, тому строк набувальної давності не перервався, а період, протягом якого позивач не з власної волі був позбавлений володіння, повинен бути зарахований до строку набувальної давності. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Суд дійшов до висновку, що є правові підстави визнати право власності позивача на мотоцикл «JAWA 250» за набувальною давністю. Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Як передбачено ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договором підряду від 15.06.2015 не передбачена можливість односторонньої зміни умов договору, тому вимога відповідача щодо підвищення ціни підрядних робіт не відповідає вимогам законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 856 ЦК України, якщо замовник не сплатив встановленої ціни роботи або іншої суми, належної підрядникові у зв'язку з виконанням договору підряду, підрядник має право притримати результат роботи, а також устаткування, залишок невикористаного матеріалу та інше майно замовника, що є у підрядника. Відповідач після здійснення його ремонту притримає мотоцикл «JAWA 250», але, правові підстави для цього відсутні. За таких обставин відповідач володіє мотоцикл «JAWA 250» незаконно, всупереч волі позивача. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Outcome: approved