Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання осіб, такими що втратили право користування житловим приміщенням мотивуючи свої вимоги, тим що він є власником домоволодіння по [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 06.05.2009 року посвідченого державним нотаріусом Красногвардійської ДНК, реєстр № 2132. З 2011 року він став спільно проживати у цивільному шлюбі з громадянкою [PERSON], в зв'язку з чим він за проханням останньої прописав її та двох дітей відповідачів у праві [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в своєму будинку. [INFO] [PERSON] померла. Відповідач [PERSON] у будинку не проживає без поважних причин з моменту його реєстрації та ніколи в ньому не проживав, а його сестра [PERSON] не проживає в будинку з 10 березня 2013 року. Прописка відповідачів перешкоджає розпорядитися своїм майном, оскільки він має намір продати будинок. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив що він дійсно в будинку по [ADDRESS] не проживає, проживає за іншою адресою. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила що вона у будинку не проживає з березня 2013 року, оскільки вона проживає разом з братом [PERSON]. Вислухавши стороні, розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного. В силу ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння по [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 06.05.2009 року посвідченого державним нотаріусом Красногвардійської ДНК, реєстр № 2132. Право власності на домоволодіння зареєстровано в органах БТІ, що підтверджується Витягом № 22722630 від 14.05.2009 року (а.с. 5-7) Факт реєстрації [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO],. в будинку по [ADDRESS] підтверджується довідкою з місця проживання позивача № 03-13/969 від 03.10.2013 року, та копією домової книги . (а.с. 11-13,15 ) З акту обстеження житлово - побутових умов від 03.10.2013 року, вбачається що [PERSON] 1973 р.н. в будинку по [ADDRESS] проживає один. [PERSON] не проживає у будинку з 10 березня 2013 року, [PERSON] не проживає з 29.01.2013 року. (а.с. 6) Відповідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В силу 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином оскільки відповідачі не проживають в зазначеному будинку без поважних причин [PERSON] з 10 березня 2013 року, [PERSON] з 29.01.2013 року, будинок належить на праві приватної власності позивачу [PERSON], а тому суд вважає що вони можуть бути визнаними особами, такими що втратили право проживання в зазначеному домоволодінні. На підставі викладеного,

Outcome: approved