Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до ПАТ ВО «Стальканат - Сілур» та просить визнати за ним авторське право на раціоналізаторську пропозицію на нову конструкцію «Канату сталевого подвійного звивання типу ЛК-О діаметром 5, 2 м.м.», а також стягнення винагороди в розмірі 10 % від отриманого відповідачем доходу за використання раціоналізаторської пропозиції за 2012-2013 роки. На судовому засіданні 16.04.2014 р. в присутності представника подав уточнений позов у якому викладені позовні вимоги в останній редакції ( а.с. 91-93). Позов обґрунтований тим, що під час праці на ПАТ ВО «Стальканат - Сілур» позивач за посадовою інструкцією проводив наукові дослідження щодо удосконалення та розробки нових канатів, який виробляє підприємство відповідача. З метою розроблення нового канату необхідного для використання по умовам ДП «Вінницятрансприлад» створив новий варіант металевого канату, який у 2009 році сам сконструював, провів обчислення та з дозволу керівництва виготовив дослідний зразок. На підставі його дослідження, далі на ПАТ ВО «Стальканат - Сілур» були розроблені відповідні Технічні умови на новий канат 5,2 м.м., де в документації зазначене, що позивач є розробником - ведучим спеціалістом. Після оформлення усієї необхідної документації для випуску нових канатів, далі впродовж двох років завод їх не випускав, але з 2012 року зазначений канат був введений у виробництво. У зв'язку з відсутністю на ПАТ ВО «Стальканат - Сілур» бюро раціоналізації та прийому заяв на раціоналізаторські пропозиції, позивач вказує в позові, що не подавав заяву у 2009 році. Дізнавшись про виробництво вказаних канатів 5, 2 м.м. позивач звернувся на ПАТ ВО «Стальканат - Сілур» у 2013 році з заявою про нарахування та виплату винагороди за розробку раціоналізаторської пропозиції після її використання підприємством, однак отримав відповідь з відмовою. В позові зазначене, що розроблення нового канату не входило в трудові обов'язки на підприємстві, а було виключено ініціативою позивача, тому він звернувся за захистом авторського права на раціоналізаторську пропозицію та стягнення винагороди. В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позову, підтвердив, що раніше оформлював на підприємстві раціоналізаторські пропозиції. Підтвердив що знає про встановлену процедуру звернення з заявою відповідного зразку, яка розглядається на підприємстві, але вказав, що не подав заяву ПАТ ВО «Стальканат - Сілур», тому як знав про відсутність бюро раціоналізації, яке було ліквідоване у 2002 році. На запитання суду та представника відповідача пояснив, що не подавав заяви на раціоналізаторську пропозицію з 2009 року по цей час, тому як на підприємстві не має журналу, у якому підлягають реєстрації ці заяви. Наполягав на тому, що підтвердженням його права на раціоналізаторську пропозицію по канату 5.2 м.м. є оформлена документація ТУ, де він зазначений як розробник. Факт того, що оформлене ТУ на думку позивача свідчить про те, що цей канат був обчислений та зроблений дослідний зразок. Після чого, цей канат введений у виробництво на заводі, тобто належна йому раціоналізаторська пропозиція використовується на підприємстві за рахунок чого є відповідний дохід. Підтвердив, що працював у технічному відділку на підприємстві у якому працівники проводили дослідження на предмет вдосконалення канатів тих чи інших видів, за наслідком чого подавалися відповідні докладні листи керівництву, яки є частиною технологічного процесу на виробництві для його покращення та не є заявами на раціоналізаторську пропозицію. Позивач надав до суду уточнення позову, щодо правих норм, на підставі яких звернувся до суду за захистом порушених прав, згідно ст.. 1, 7,8,10,11 Закону України «Про авторське право», ст.. 481 ЦК України, а також Методичних рекомендацій «Про порядок складання, подачі та розгляду заяви на раціоналізаторську пропозицію» затверджені наказом Держпатенту № 131 від 27.08.1995 року ( далі Методичні рекомендації). Суд вказує, що у первинному позові позивач вимагав стягнути винагороду у розмірі 100000,0 грн. за використання канату за період січень - грудень 2012 р. а також 10% від отриманого доходу розробку та поставку канату на ДП «Вінницятрансприлад». В останній редакції позову по якої справа розглянута по суті, позивач вимагає стягнути винагороду у розмірі 10 % від отриманого доходу за використання відповідачем раціоналізаторської пропозиції. На вимогу позивача відповідачем надані обчислення прибутку та окремо доходу від реалізації зазначеного канату за 2012 - 2013 роки та його вартість з розрахунком економічної ефективності і собівартості ( а.с. 135, 145, 161). За наслідком чого,

Outcome: dismissed