Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за договором про надавання адвокатських (юридичних) послуг, в якому просить стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість у розмірі 3447,04 (три тисяч чотириста сорок сім) гривень 04 коп. внаслідок не виконання грошового зобов'язання щодо оплати за послуги згідно договору від 26 квітня 2017 року, а також судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, що між адвокатом [PERSON] та [PERSON] було укладено 26 квітня 2017 року договір про надання юридичних послуг, відповідно до умов якого відповідач доручив, а позивач зобов'язався надати юридичну допомогу, скласти позовну заяву, представляти права і законні інтереси в Бобринецькому районному суді Кіровоградської області і у взаємостосунках з державними органами України по цивільній справі про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах у розмірі 39681,50 грн. Відповідно до пункту 4 договору та додаткової угоди відповідач зобов'язався сплатити позивачу вартість послуг у розмірі 4000,00 гривень, при цьому оплата повинна бути проведена наступним чином: 2000,00 гривень позивач сплатив після підписання договору, інші 2000,00 гривень позивач повинен сплатити безпосередньо після отримання позитивного судового рішення. 17.07.2017 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області було прийнято судове рішення, яким позовні вимоги відповідача були задоволені в повному обсязі. Проте після отримання позитивного судового рішення відповідач досі не сплатив позивачу обумовлену суму, яка відповідно до обґрунтування розміру остаточних позовних вимог складає 2000,00 гривень. До теперішнього часу зазначена заборгованість не погашена, внаслідок чого позивач вимушений з вимогою про її стягнення звернутися до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області області. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву відповідно до якої просив розглядати справу за його відсутності позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме визнав основну заборгованість в сумі 2000 грн., іншу частину позовних вимог не визнав, надав пояснення по обставинам справи. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши доводи сторін в їх сукупності, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між адвокатом [PERSON] та [PERSON] було укладено 26 квітня 2017 року договір про надання юридичних послуг, відповідно до умов якого відповідач доручив, а позивач зобов'язався надати юридичну допомогу у взаємостосунках з державними органами України по цивільній справі про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах у розмірі 39681,50 грн. Відповідно до додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги від 26.04.2017 року відповідач зобов'язався сплатити позивачу вартість послуг у розмірі 4000,00 гривень, при цьому оплата повинна бути проведена наступним чином: 2000,00 гривень позивач сплатив після підписання договору, інші 2000,00 гривень позивач повинен сплатити безпосередньо після отримання позитивного судового рішення. Рішенням Бобринецьким районним судом Кіровоградської області від 17 липня 2017 року, позовну заяву [PERSON] до [PERSON], про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах задоволено. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦПК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Суд вважає, що відповідач ухилився від взятих на себе зобовязань по сплаті за надані послуги. За викладених обставин суд вважає, що сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобовязань. Суд враховує, що це є спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. Крім того, суд не може погодитися з розрахунком 3% річних від простроченої суми позивача, та посилаючись на ч.2 ст. 625 ЦК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, виходячи з таких розрахунків: Розрахунок 3% річних від простроченої суми: Кількість прострочених днів з 17 липня 2017 року по 17 квітня 2018 року = 275 дні 2000 ? 3 / 100 / 365 ? 275 = 45,21 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості складає 2045,21 грн. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовну заяву [PERSON] до [PERSON], про стягнення заборгованості за договором про надавання адвокатських (юридичних) послуг, слід задовольнити частково. Відповідно дост. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог, в розмірі 496,88 грн. Іншу частину судового збору слід залишити за позивачем.

Outcome: partial