Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду мотивуючи свої вимоги тим, що 15 липня 2016 року між ним та ТОВ «ГІДРОЕНЕРГО+» була укладена письмова угода №15-07/16 на встановлення в приміщенні котельної належного йому приватного будинку за адресою [ADDRESS] опалювального твердопаливного котла, розведення системи теплих полів, опалювальних приладів та додаткових приладів та необхідних устаткувань для забезпечення функціонування системи опалення будинку. Роботи за даною угодою виконувалися [PERSON] (далі - Відповідач) та [PERSON]. Розрахунок за виконані роботи за цією угодою позивачем було проведено повністю. У вересні 2016 року позивач запитав [PERSON] про можливість виконання робіт спеціалістами у налаштуванні системи автоматичного контролю температури у кімнатах будинку, встановленні датчиків протікання води та задимлення та з'єднання цієї апаратури в одну мережу та розробка програмного забезпечення для дистанційного моніторингу та управління системою. Для виконання цього комплексу робіт [PERSON] залучив іншого робітника [PERSON], але уклав угоду з позивачем власноруч від тієї ж компанії та отримав від нього передплату за матеріали та роботи у розмірі 24 380 грн., як зазначено в угоді. Підготовчі роботи, а саме: розводку кабелів по всьому будинку та у прибудованій котельній проводив найнятий позивачем електрик [PERSON] (тел. [NUMBER]), який мешкає у [ADDRESS]. Свій об'єм [PERSON] виконав, а все інше, що покладалось на [PERSON], не виконано і понині. Позивач вказує, що його телефонні дзвінки на мобільний телефон [PERSON] певний час приймав, обіцяв виконати роботи, буцімто необхідно деякі прилади доробити, налагодити співпрацю всіх елементів, владнати програмне забезпечення, відтягували терміни. Надалі дзвінки позивача просто відбивалися [PERSON] та ігнорувалися. Після пуску котельні у жовтні місяці виявився недолік в роботі системи опалення, а саме - відсутня циркуляція теплоносія через рушникосушарку ванної кімнати другого поверху будинку. Складати про це акт та усувати цей недолік відповідач категорично відмовився. Причину було встановлено позивачем самотужки: було запаяно коліно пластикового трубопроводу у мережі відводу теплоносія від рушникосушарки, розміщеного у міжповерховому просторі. В подальшому у січні 2017 року сталася аварійна ситуація: вийшов з ладу циркуляційний насос системи опалення по причині вмісту брудних домішок у воді, яка недостатньо очищалася внаслідок некваліфікаційного встановлення [PERSON] та [PERSON] системи очистки води. Згідно п. 7.3 договору від 16.07.2016 р. виконавець робіт ТОВ «ГІДРОЕНЕРГО+» у встановлений договором гарантійний термін в один рік гарантував усунення за свій рахунок браку та недоробок, допущених з його вини. Однак, дзвінки позивача ігноруються, встановити належний контакт, скласти аварійний та дефектний акт та владнати ситуацію не вдається можливим. [PERSON] всляко уникає спілкування та виконання взятих на себе згідно договору зобов'язань. Позивач стверджує, що був змушений звернутися до сторонніх приватних осіб, а саме - самостійно в терміновому порядку знаходити заміну циркуляційному насосу, який було важко знайти, оскільки він є складовою частиною обладнання Laddomat. Це коштувало позивачу 1900 гривень. Монтажні роботи позивач виконував самостійно. Виїзд до помешкання позивача спеціаліста з ремонту систем очищення води Ecosoft в телефонному режимі організував відповідач [PERSON], однак за діагностику, ремонт, монтаж та налагоджування роботи позивач оплатив самостійно грошову суму в розмірі 3 600,00 грн. Вказаний вище виконавець робіт з розробки програмного забезпечення, закупівлі та монтажу елементів системи управління котельнею та системою опалення будинку [PERSON] на пропозицію позивача по телефону закрити питання та виконати всі заплановані роботи відповів, що на даний момент складові системи вже мають іншу підвищену вартість і попередні домовленості угоди вже не мають рентабельності, а на свій збиток вони не будуть працювати. Після значного очікування, 23 квітня 2017 року позивач надіслав [PERSON] текстове смс-повідомлення на мобільний телефон, в якому вимагав в триденний термін закінчити роботи або повернути кошти. Але ні того, ні другого не було виконано. На телефонні дзвінки [PERSON] не відповідає, зобов'язання не виконує, кошти не повертає. Таким чином, виконавши роботи за першою угодою [PERSON] протягом декількох місяців 2016 року увійшов в довіру до позивача. Відмова від виконання ремонтних робіт, монтажних робіт та повернення виплаченого авансу та подальші шахрайські дії [PERSON] у змові із [PERSON] та [PERSON] призвели до фінансових втрат позивача у розмірі 29 880,00 грн. 15 травня 2017 року позивач звернувся до Ірпінського відділу міської поліції Київської області із заявою про злочин, скоєний [PERSON] з викладенням усіх обставин, було відкрито досудове розслідування ЄРДР 12017110040001287 від 15.05.2017 р. (слідчий Резнік М.О.), слідство встановило місцезнаходження [PERSON] та допитало його. Відповідач повідомив слідству, що повернув попередньо отримані від позивача кошти іншому виконавцю робіт [PERSON], [INFO], що зареєстрований за адресою [ADDRESS] Телефоном [PERSON] повідомив позивачу, що про це вперше чує. Але позивач нікому ніколи не надавав повноважень отримувати чи передавати належні йому кошти взагалі та зокрема стосовно цієї угоди. Наголошує, що [PERSON] та [PERSON] є сусідами, це не заважає, а навпаки сприяє їм у змові. Нажаль, слідство не вбачає у діях [PERSON] складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 та ч.2 от. 192 кримінального Кодексу України. Усні перемови ні до чого не призвели, тому 28.09.2017 позивач поштою на ім'я [PERSON] надіслав вимогу (оферту) або виконати умови договору, або повернути отримані кошти, яку відповідач отримав власноручно 17.10.2017. На підставі вищевикладеного позивач вважає, що відповідач зобов'язаний відшкодувати йому матеріальні збитки в сумі 48 760,00 грн., пеню на суму боргу в розмірі 8 079,47 грн., додаткові збитки в розмірі 5 500,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 3 803,33 грн. та моральну шкоду на суму 10 000,00 грн. У зв'язку з вищевикладеним просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 76 142,80 грн. та судовий збір в сумі 761,43 грн. В процесі розгляду справи позивачем неодноразово уточнювались та збільшувались позовні вимоги. Згідно останньої заяви про збільшення позовних вимог від 14.03.2019 просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальні збитки в сумі 48 760,00 грн., пеню на суму боргу в розмірі 17 682,52 грн., додаткові збитки в розмірі 5 500,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 7 650,10 грн., 3 % річних 1 731,00 грн., поштові витрати 35,00 грн, додаткові витрати на отримання витягів з держреєстрів 185,68 грн., моральну шкоду на суму 10 000,00 грн. та судовий збір в розмірі 1 267,84 грн., а всього 92 812,14 грн. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від відповідача надійшла заява про слухання справи без його участі. В матеріалах справи міститься відзив відповідача за змістом якого вказує, що позов не визнає та вважає його незаконним та необгрунтованим з наступних підстав. По-перше, ані законом, ані договором не передбачено такого способу захисту порушенного права як визнання зобов'язання невиконаним. По-друге, згідно договорів підряду вбачається інший перелік робіт, які зобов'язана виконати сторона договору на замовлення позивача, ніж той, що заявлений в позовних вимогах. Всі роботи, які передбачені умовами договорів виконані. По-третє, вина відповідача у виявленому браку та недоробках відсутня. По-четверте, застосування пені у даному випадку є незаконним. По-п'яте позивачем недоведено факт понесення ним додаткових збитків. По-шостому відшкоування моральної шкоди за невиконання зобов'язання укладеного між сторонами договором та законом не передбачено. По-сьоме сплата коштів в подвійному розмірі, додаткові матеріальні збитки, моральна шкода та інфляційні втрати не передбачені умовами (пунктами) договорів. У зв'язку з вищевикладеним просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 15 липня 2016 року між [PERSON] та ТОВ «ГІДРОЕНЕРГО+» була укладена письмова угода №15-07/16 на встановлення в приміщенні котельної належного йому приватного будинку за адресою [ADDRESS] опалювального твердопаливного котла, розведення системи теплих полів, опалювальних приладів та додаткових приладів та необхідних устаткувань для забезпечення функціонування системи опалення будинку. Роботи за даною угодою виконувалися [PERSON] та [PERSON]. Розрахунок за виконані роботи за цією угодою позивачем було проведено повністю. У вересні 2016 року позивач запитав [PERSON] про можливість виконання робіт спеціалістами у налаштуванні системи автоматичного контролю температури у кімнатах будинку, встановленні датчиків протікання води та задимлення та з'єднання цієї апаратури в одну мережу та розробка програмного забезпечення для дистанційного моніторингу та управління системою. Для виконання цього комплексу робіт [PERSON] залучив іншого робітника [PERSON], але уклав угоду з позивачем власноруч від тієї ж компанії та отримав від нього передплату за матеріали та роботи у розмірі 24 380 грн., як зазначено в угоді. Підготовчі роботи, а саме: розводку кабелів по всьому будинку та у прибудованій котельній проводив найнятий позивачем електрик [PERSON] (тел. [NUMBER]), який мешкає у [ADDRESS]. Свій об'єм [PERSON] виконав, а все інше, що покладалось на [PERSON], не виконано і понині. Телефонні дзвінки позивача на мобільний телефон [PERSON] певний час приймав, обіцяв виконати роботи, буцімто необхідно деякі прилади доробити, налагодити співпрацю всіх елементів, владнати програмне забезпечення, відтягували терміни. Надалі дзвінки позивача просто відбивалися [PERSON] та ігнорувалися. Після пуску котельні у жовтні місяці виявився недолік в роботі системи опалення, а саме - відсутня циркуляція теплоносія через рушникосушарку ванної кімнати другого поверху будинку. Складати про це акт та усувати цей недолік відповідач категорично відмовився. Причину було встановлено позивачем самотужки: було запаяно коліно пластикового трубопроводу у мережі відводу теплоносія від рушникосушарки, розміщеного у міжповерховому просторі. В подальшому у січні 2017 року сталася аварійна ситуація: вийшов з ладу циркуляційний насос системи опалення по причині вмісту брудних домішок у воді, яка недостатньо очищалася внаслідок некваліфікаційного встановлення [PERSON] та [PERSON] системи очистки води. Згідно п. 7.3 договору від 16.07.2016 р. виконавець робіт ТОВ «ГІДРОЕНЕРГО+» у встановлений договором гарантійний термін в один рік гарантував усунення за свій рахунок браку та недоробок, допущених з його вини. Однак, дзвінки позивача ігноруються, встановити належний контакт, скласти аварійний та дефектний акт та владнати ситуацію не вдається можливим. [PERSON] всляко уникає спілкування та виконання взятих на себе згідно договору зобов'язань. Позивач був змушений звернутися до сторонніх приватних осіб, а саме - самостійно в терміновому порядку знаходити заміну циркуляційному насосу, який було важко знайти, оскільки він є складовою частиною обладнання Laddomat. Це коштувало позивачу 1900 гривень. Монтажні роботи позивач виконував самостійно. Виїзд до помешкання позивача спеціаліста з ремонту систем очищення води Ecosoft в телефонному режимі організував відповідач [PERSON], однак за діагностику, ремонт, монтаж та налагоджування роботи позивач оплатив самостійно грошову суму в розмірі 3 600,00 грн. Вказаний вище виконавець робіт з розробки програмного забезпечення, закупівлі та монтажу елементів системи управління котельнею та системою опалення будинку [PERSON] на пропозицію позивача по телефону закрити питання та виконати всі заплановані роботи відповів, що на даний момент складові системи вже мають іншу підвищену вартість і попередні домовленості угоди вже не мають рентабельності, а на свій збиток вони не будуть працювати. Після значного очікування, 23 квітня 2017 року позивач надіслав [PERSON] текстове смс-повідомлення на мобільний телефон, в якому вимагав в триденний термін закінчити роботи або повернути кошти. Але ні того, ні другого не було виконано. На телефонні дзвінки [PERSON] не відповідає, зобов'язання не виконує, кошти не повертає. Таким чином, виконавши роботи за першою угодою [PERSON] протягом декількох місяців 2016 року увійшов в довіру до позивача. Відмова від виконання ремонтних робіт, монтажних робіт та повернення виплаченого авансу та подальші шахрайські дії [PERSON] у змові із [PERSON] та [PERSON] призвели до фінансових втрат позивача у розмірі 29 880,00 грн. 15 травня 2017 року позивач звернувся до Ірпінського відділу міської поліції Київської області із заявою про злочин, скоєний [PERSON] з викладенням усіх обставин, було відкрито досудове розслідування ЄРДР 12017110040001287 від 15.05.2017 р. (слідчий Резнік М.О.), слідство встановило місцезнаходження [PERSON] та допитало його. Відповідач повідомив слідству, що повернув попередньо отримані від позивача кошти іншому виконавцю робіт [PERSON], [INFO], що зареєстрований за адресою [ADDRESS] Телефоном [PERSON] повідомив позивачу, що про це вперше чує. Але позивач нікому ніколи не надавав повноважень отримувати чи передавати належні йому кошти взагалі та зокрема стосовно цієї угоди. Наголошує, що [PERSON] та [PERSON] є сусідами, це не заважає, а навпаки сприяє їм у змові. Нажаль, слідство не вбачає у діях [PERSON] складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 та ч.2 от. 192 кримінального Кодексу України. Усні перемови ні до чого не призвели, тому 28.09.2017 позивач поштою на ім'я [PERSON] надіслав вимогу (оферту) або виконати умови договору, або повернути отримані кошти, яку відповідач отримав власноручно 17.10.2017. У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. За приписами ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивач у повному обсязі виконав всі зобов'язання перед відповідачем, а саме: оплатив виконання робіт за угодою, а відповідач, в свою чергу, зобов'язання за укладеною угодою письмовою угодою №15-07/16 у повному обсязі не виконав, чим порушив договірні зобов'язання перед позивачем, то суд приходь до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 267,84 грн.

Outcome: approved