overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із указаним позовом, у якому зазначив, що 27.04.2010 року зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження сім`ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 18.06.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних матеріалів справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.04.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №430, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 статті 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок непорозумінь сім`я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім`єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, а тому, на думку суду, наявні підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із указаним позовом, у якому зазначив, що 27.10.2000 року зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення та збереження сім`ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 03.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача адвоката Гриценка Я.А. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних матеріалів справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.10.2000 року Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №1464, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 статті 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок непорозумінь сім`я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім`єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, а тому, на думку суду, наявні підстави для розірвання шлюбу. При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та ч. 1 ст. 142 ЦПК України та стягує з відповідача в дохід держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, від сплати якого позивач звільнений у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із указаним позовом, у якому зазначив, що 28.09.2017 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, з вересня 2018 року проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження сім`ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляла. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.09.2017 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №2022, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 статті 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Внаслідок непорозумінь сім`я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім`єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із указаним позовом, у якому зазначив, що 29.04.1998 року зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого мають трьох дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження сім`ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач - визнає. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних матеріалів справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.04.1998 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №456, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 статті 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Внаслідок непорозумінь сім`я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім`єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу. При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та ч. 1 ст. 142 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із уточненим позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення [PERSON] та [PERSON], 02.09.2007р.н. Враховуючи складність справи, суд вважає, що по справі слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк 10 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із уточненим позовом, посилаючись на те, що 19.11.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 17 232,31 доларів США з кінцевим терміном повернення 20.11.2014 року. Однак, взятих на себе зобов'язань [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим, має заборгованість за кредитним договором у розмірі 7 823,82 доларів США. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача та відповідач просили відмовити щодо стягнення заборгованості по пені. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до укладеного договору №DNІОАU01960658 від 19.11.2007 року відповідач [PERSON] отримав від ЗАТ «ПриватБанк» (ПАТ «ПриватБанк» після зміни найменування) кредит у розмірі 17 232,31 доларів США з кінцевим терміном повернення 20.11.2014 року. Проте, [PERSON] взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного повернення сум кредиту не виконав, у зв'язку з чим, має заборгованість у розмірі 7 823,82 доларів США, що складається з 99,14 доларів США заборгованості по кредиту, 726,68 доларів США відсотків, 386,08 доларів США комісії та 6611,92 доларів США пені (офіційний курс гривні до долару США станом на 29.01.2015 року - 15,95 грн.), що складає 124789,93 грн. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи, що відповідачем порушені умови договору та наведені норми матеріального права, вимоги банку про стягнення заборгованості за договором в частині кредиту, відсотків, комісії та пені є обґрунтованими. Крім цього, розмір пені значно перевищує заборгованість відповідача за кредитом, а тому підлягає зменшенню до 1000 грн., що, на думку суду, відповідатиме ч.3 ст.551 ЦК України. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із цивільним позовом до Приватного акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут поліграфічної промисловості імені Т. Шевченка» ДАК «Укрвидавполіграфія» про невизнання колективного договору та зобов'язання вчинити дії. ……………………………………………………………… ……………………………………………………………… ……………………………………………………………… ………………………........................................… ……………………………………………………………… …………………… Відповідно до вимог ст.209 ЦПК України складання повного рішення суду відкласти і проголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду і остаточно уточнивши свої вимоги мотивує тим, що відповідачка [PERSON] користується послугами з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] тривалий час не сплачує за надані послуги з водопостачання та водовідведення, в звязку з цим за період з 01.12.2015 року по 30.11.2018 року утворилась заборгованість в сумі 499 грн. 20 коп., яку просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати, сплачені при зверненні до суду. Представник позивача в письмовій заяві позов підтримала повністю. Просить суд слухати справу у її відсутність. Відповідачка [PERSON] до суду не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Одночасно також була повідомлена через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. 04.01.2019 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми відкрите провадження по справі і призначено до розгляду на 01.02.2019 року. Справа слуханням відкладалася в звязку з неявкою відповідача і відсутністю даних про належне його повідомлення. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи зі слідуючого: Судом при розгляді справи встановлено, що відповідачка [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [INFO] та користується послугами з водопостачання та водовідведення за вказаною адресою. [PERSON] тривалий час не сплачує за надані послуги з водопостачання та водовідведення, в звязку з цим за період з 01.12.2015 року по 30.11.2018 року утворилась заборгованість в сумі 499 грн. 20 коп., що підтверджується обіговою відомістю по о/р 53094509 (а.с.29). Відповідно до ст. 68 Житлового Кодексу України, п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобовязані своєчасно та в повному обсязі вносити оплату за надані житлово-комунальні послуги за затвердженими тарифами. Право позивача порушене і підлягає захисту. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~і остаточно\~уточнивши свої\~вимоги мотивує\~тим,\~що з 03.05.1994 року по 04.06.2018 року він працював в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання». 04.06.2018 року він звільнився з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України. На день звільнення з роботи йому відповідачем було нараховано заробітну плату в розмірі 36245 грн., однак до цього часу заборгованість з заробітної плати не виплачена. А тому, просить стягнути на його користь з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» - 36245 грн. нарахованої, але не виплаченої йому заробітної плати. Позивач [PERSON] в письмовій заяві позов підтримав, просить розглядати справу без його участі. Відповідач ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про день та час слухання справи повідомлено належним чином, представник в судове засідання не зявився. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи зі наступного: Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 03.05.1994 року по 04.06.2018 року працював в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.4-6). 04.06.2018 року позивач звільнився з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору, згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно розрахункового листа ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 36245 грн. 60 коп. (а.с.7). А тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі - 36245 грн. 60 коп. (ця сума визначена з урахуванням утриманих податків і обовязкових платежів). Відповідно до ст. 141 ЦПК України\~необхідно стягнути з відповідача на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору, від сплати якого при подачі позову до суду позивач звільнений за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просив встановити факт належності [PERSON] земельної частки (паю) КСП «Полісся»(нині СТОВ «Полісся»), розміром 2,44 га й вартістю 36284,06 грн. та визнати за ним право власності на вказану земельну частку (пай), мотивуючи свої вимоги тим, що його матері [PERSON], померлій 23.11.2012 року, належить вказана земельна частка (пай). Позивач, як єдиний спадкоємець, звернувся до нотаріуса, але не може нотаріально оформити спадщину у звязку з тим, що [PERSON] за життя не виготовила документів, які б посвідчували її право власності на зазначений пай. Ухвалою суду від 17.12.2015 року провадження у справі в частині встановлення факту належності земельної частки (паю) [PERSON] закрито. Сторони в судове засідання не зявились, але просять справу розглядати без їх участі, представник відповідача проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак, в судове засідання не зявився та не повідомив про причину неявки. Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON] померла 23.11.2012 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-СР №191836 від 23.11.2012 року (а.с.3). [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯК №595745 від 24.07.1954 року (а.с.12). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену вище земельну частку було відмовлено у звязку з тим, що відсутній документ, який підтверджує право власності на пай виданий після смерті спадкодавця, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2829/02-31 від 12.11.2014 року (а.с.5). Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до ДНК не звертались, що підтверджується копією спадкової справи (а.с.60-65). 02.03.2015 року Народицький районний суд ухвалив рішення, яким встановив факт належності на праві власності [PERSON], померлій 23.11.2012 року, земельної частки (паю) реформованого КСП «Полісся», нині СТОВ «Полісся», розміром 2,44 га, розташованої на території Селецької сільської ради Народицького району Житомирської області. На підставі викладеного, суд дійшов переконання, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, позов підлягає задоволенню. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.10 ч.2 ст.5 Закону України „Про судовий збір, а тому, в порядку ст.88 ЦПК України, судовий збір в сумі 487,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved