Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким, з урахуванням уточнень розрахунку суми боргу, просив стягнути суму боргу за договором позики від 10.10.2011 року у розмірі 4 915 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 13.10.2014 року становить 63 649,25 грн., та судовий збір у розмірі 577,02 грн. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи за правилами ч. 10 ст. 74 ЦПК України, тому суд, зважаючи на положення ст. 168 ЦПК України, в порядку ст. ст. 224, 225 ЦПК України, протокольно, ухвалив розгляд справи в заочному порядку без участі відповідача. Суд приймає до уваги той факт, що відповідачу надавалась можливість заперечувати, не визнавати позовні вимоги, доказувати протилежне, тобто відповідач не скористався своїм правом з власної ініціативи та за власним волевиявленням. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступні правовідносини: Судом встановлено, що позивач 10.10.2011 року уклав з відповідачем договір позики, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 2 500 доларів США від [PERSON] та зобов'язався повернути їх до 10.12.2011 року. Окрім того, [PERSON] зобов'язався сплачувати щомісячну плату у розмірі 3 % від отриманої суми позики, за користування грошовими коштами. Однак, у визначений законом строк, відповідач прийняті на себе обов'язки по поверненню позичених грошей та відсотків не виконав. На підтвердження укладення договору позику та його умов, представником позивача до суду було представлено оригінал розписки позичальника, відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ЦК України та виникають з зобов'язального права. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язався повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлено договором. Згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти встановленого Національним банком України станом на 13.10.2014 року - 2 500 доларів США еквівалентно 32 375 грн. (100 доларів США еквівалентно 1 295 грн.) Таким чином, позовні вимоги в частині повернення основного боргу за договором позики від 10.10.2011 року в розмірі 32 375 грн., правомірні та підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача боргу у сумі 32 375 грн. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до умов договору позики від 10.10.2011 року, [PERSON] зобов'язався сплачувати щомісячну плату у розмірі 3 % від отриманої суми позики, за користування грошовими коштами. Згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти встановленого Національним банком України станом на 13.10.2014 року - 2 415 доларів США еквівалентно 31 274,25 грн. (100 доларів США еквівалентно 1 295 грн.) Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги в частині стягнення з відповідача відсотків за користування позикою у розмірі 31 274,25 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу витрат, пов'язаних з розглядом справи суд виходить з того, що відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з квитанцій позивачем сплачено судовий збір у розмірі 636,49 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги в частині стягнення з відповідача судового збору підлягають задоволенню, а саме з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] судовий збір в сумі 636,49 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved