Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості, який 08.06.2016 року викладено в новій редакції. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що згідно кредитного договору № б/н, укладеного 25.02.2008 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 3800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» № 4149 6053 7067 0846, за користування яким зобов'язалася сплатити 36,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно Умов та правил надання банківських послуг Банк в будь-який момент може змінити (збільшити або зменшити) розмір кредитного ліміту. Своїм підписом відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та банком договір. Однак, відповідачка взяті на себе зобов'язання не виконувала, у зв'язку з чим станом на 31.03.2016 р. загальна заборгованість по кредиту становить 28041,64 грн. з яких: 3543,84 грн.- заборгованість за кредитом, 19924,39 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3000,00 грн. пеня; а також 250,0 грн. - штраф (фіксована частина); 1323,41 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте подав письмову заяву про те, що позов підтримує у повному обсязі, просив його задовольнити. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає, не заперечує щодо його задоволення та просила розгляд справи провести без її участі. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов, з урахуванням уточнених позовних вимог, підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та відповідачкою 25.02.2008 р. був укладений кредитний договір № б/н (а.с. 6, 8-13), згідно якого остання отримала кредит в розмірі 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за користування яким зобов'язалася сплатити 3 % на місяць (36 % на рік) із розрахунку 360 календарних днів у році на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг позичальник надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банка, та клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт, а підписання даного договору являє собою пряму згоду держателя картки відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [PERSON] (відповідачка): 05.03.2008 року встановлено кредитний ліміт 800,00 грн., 02.08.2008 року знижено кредитний ліміт до 720,00 грн., 12.02.2009 року знижено кредитний ліміт до 600,00 грн., 16.06.2009 року збільшено кредитний ліміт до 700,00 грн., 23.10.2010 року збільшено кредитний ліміт до 800,00 грн., 07.12.2010 року збільшено кредитний ліміт 900,00 грн., 23.01.2011 року збільшено кредитний ліміт до 1000,00 грн., 04.03.2011 року збільшено кредитний ліміт до 1200,00 грн., 24.06.2011 року збільшено кредитний ліміт до 1400,00 грн., 25.07.2011 року збільшено кредитний ліміт до 1600,00 грн., 23.08.2011 року збільшено кредитний ліміт до 1800,00 грн., 15.12.2011 року збільшено кредитний ліміт до 3800,00 грн., 09.09.2013 року встановлено кредитний ліміт в розмірі 3520,00 грн., 19.08.2015 року знижено кредитний ліміт до 3520,00 грн. (а.с. 40). Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 7 зворот). Відповідно п. 6.5 Умов надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісію, на умовах передбачених даним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до довідки про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується, як пеня (1) + пеня (2), де: пеня (1) = (базова процентна ставка за договором)/30 нараховується за кожний день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн./2 дол. США в місяць, нараховується один раз на місяць, при наявності прострочення за кредитом або процентах 5 чи більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн./ 10 дол. США. При порушенні позичальником строків платежів передбачених договором більш ніж на 120 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову (а.с. 41). Однак, відповідачка взяті на себе зобов'язання не виконувала, у зв'язку з чим станом на 31.03.2016 р. загальна заборгованість відповідачки по кредиту становить 28041,64 грн., з яких: 3543,84 грн.- заборгованість за кредитом, 19924,39 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3000,00 грн. пеня; а також 250,0 грн. - штраф (фіксована частина); 1323,41 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 37-38). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним Кредитним договором, відповідачкою по справі суду не представлено. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.02.2008 року, та те, що відповідачка повністю визнала позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачки заборгованості за вищевказаним кредитним договором є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати за подання до суду позовної заяви. На підставі викладеного, відповідно 261, 526, 530, 549, 611, 612, 629, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 88, 174, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved