Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що між позивачем та відповідачем 05.09.2013 року було укладено кредитний договір № 122, відповідно до умов договору відповідач отримав грошові кошти у сумі 3 000,00грн., строком на 12 місяців до 05.09.2014 року. Позивачем було виконано з свого боку зобов'язання за умовами кредитного договору надавши відповідачу кошти у сумі 3 000,00грн. В свою чергу відповідач зобов'язався своєчасно виконувати свої зобов'язання згідно кредитного договору. Таким чином, відповідачем в порушення умов кредитного договору станом на 31.12.202013 року було прострочено виконання зобов'язань, щодо повернення за кредитним договором коштів і виникла у відповідача перед позивачем заборгованість у сумі 8 846,63грн., а саме: 2 881,24грн. - заборгованість за кредитом; 1 036,03грн. - по сплаті відсотків; 416,10грн. - пеня; 4 500,00грн. - штраф; 3% річних - 13,26грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надіславши заяву про підтримання позовних вимог, слухання справи без його участі не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки, суду не повідомив. За таких обставин з урахуванням думки представника позивача суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення згідно ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до наступного. Між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 122 від 15.09.2013 року, про надання відповідачу кредитних коштів та на умовах, визначених у цьому договорі, а відповідач зобов'язується повернути кошти на умовах та порядку, визначених цим договором. Відповідно до кредитного договору сума кредиту складає 3 000,00грн., кредитні кошти надаються терміном до 05.09.2014 року. Позивачем на виконання умов кредитного договору було надано відповідачу грошові кошти, таким чином позивач з свого боку виконав зобов'язання за кредитний договором. Відповідно до п. 3.3 кредитного договору, платежі згідно даного договору вважаються здійсненими в установлений строк, якщо сума в повному розмірі надійшла на поточний рахунок кредитодавця в строки, зазначені в графі погашення заборгованості. Якщо термін платежу припадає на вихідний або святковий день, належним днем платежу вважається останній робочій день, що упереджує вихідному або святковому дню. Станом на 31.12.2013 року відповідачем було прострочено виконання зобов'язання, щодо повернення за кредитним договором грошових коштів та виникла заборгованість у розмірі 8 846,63грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, як вбачається з матеріалів справи відповідачем з 05.11.2013 року не було жодної оплати коштів на виконання умов кредитного договору № 122 від 05.09.2013 року. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки в судовому засіданні було беззаперечно встановлено, що між позивачем і відповідачем укладався кредитний договір, за умовами кредитного договору відповідач взяв на себе певні зобов'язання, які належним чином в установлений кредитним договором строк не виконав, тому на даний час існує заборгованість за кредитним договором. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та розрахунків наданим позивачем, що сумнівів у суду не викликає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем надано належний доказ про те, що він поніс судові витрати. На підставі ст. ст. 525, 526, 611, 1054 ЦК України,

Outcome: approved