Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого покликався на те, що 21.08.2008р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 506, згідно якого банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 1000000грн., зі сплатою 20% річних, комісійних винагород та інших платежів в порядку на умовах та в строки, визначені договором. Кредит надається окремими частинами (траншами) за відновлюваною кредитною лінією у період до 21.08.2009р. Остаточним терміном повернення кредиту є 21.08.2018р. В забезпечення виконання позичальником зобов'язань за договором відновлювальної кредитної лінії, 21.08.2008р. було укладено договір поруки № 506-1 з [PERSON], згідно якого остання взяла на себе прямі зобов'язання відповідати перед кредитором по зобов'язаннях боржника. З приводу невиконання зобов'язань неодноразово попереджалось позичальника та поручителя, а саме: [PERSON], [PERSON], та майнового поручителя [PERSON] В результаті проведеної роботи щодо стягнення заборгованості в судовому порядку 06.12.2012р. було ухвалено заочне рішення про стягнення на користь банку заборгованості за кредитним договором за рахунок предмета іпотеки, що належав майновому поручителю [PERSON] В порядку виконання судового рішення, 08.05.2014р. ВДВС Івано-Франківського МУЮ було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з реалізацією на прилюдних торгах майна, переданого в іпотеку. Отримані кошти від реалізації в сумі 315545,46грн. перераховано на транзитний рахунок банку. Однак, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконав, не погасив жодної суми боргу, у зв'язку з чим станом на 25.06.2014р. виникла заборгованість по кредиту, в сумі 3100211,86грн, з яких: 1000000грн. - прострочений борг; 398736,73грн. - прострочені проценти; 1406674,23грн. - нарахована пеня; 218415,80грн. - сума втрат від інфляції; 76385,10грн. - сума 3 % річних. Тому банк просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, однак подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутності, не заперечив проти винесення заочного рішення в справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідач [PERSON] згідно вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України викликалася в судове засідання через оголошення у пресі, однак в судове засідання повторно не з'явилася, про причину неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Тому суд, враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти вирішення справи за відсутності відповідачів, розглянув справу за відсутності останніх та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, дослідивши які суд вважає наступне. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 21.08.2008р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] був укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 506 (а.с.4-7,8-10), згідно якого останній отримав кредит у розмірі 1000000 грн. на термін до 21.08.2018р., за користування яким зобов'язувався сплатити 20 відсотків річних. 21.08.208р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, відповідно до якого остання виступає майновим поручителем перед банком за зобов'язанням [PERSON] за кредитним договором № 506 від 21.08.2008р.(а.с.19-21,22-23). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) зобов'язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.31) [PERSON] порушував графік погашення заборгованості, внаслідок чого кредит вчасно не сплачував. Таким чином [PERSON] станом на 25.06.2014р. має непогашену заборгованість перед позивачем у розмірі 3100211,86 грн., з яких: 1000000грн. - прострочений борг; 398736,73грн. - прострочені проценти; 1406674,23грн. - нарахована пеня; 218415,80грн. - сума втрат від інфляції; 76385,10грн. - сума 3 % річних. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, а згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що в забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за договором було укладено договір поруки від 21.08.2008р. № 506-1 між позивачем та [PERSON] (а.с.13-14,15-16). Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В той же час належних та допустимих доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачів за вказаним кредитним договором, суду не подано. Відтак, у суду є всі підстави стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved