Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просив суд визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку №6 розташованого по пров. Річному у с.Тернова, Чугуївського району Харківської області, за договором купівлі-продажу та на ? частину вищевказаного житлового будинку в порядку спадкування за законом, після померлого 06.01.2012 р. [PERSON] В обґрунтування свого позову [PERSON] зазначав, 06.01.2012 р. помер його батько [PERSON], після смерті останнього відкрилась спадщина, яка складається з ? частини житлового будинку №6 розташованого по пров. Річному у с.Тернова, Чугуївського району Харківської області. У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, та для оформлення своїх спадкових прав рекомендовано звернутись до суду. Крім цього, у липні 2016 р. позивач домовився з відповідачкою про купівлю ? частини житлового будинку №6 розташованого по пров. Річному у с.Тернова, Чугуївського району Харківської області, яка належала відповідачці на підставі договору купівлі-продажу від 13.12.1990 р. Домовившись з відповідачем про ціну та всі істотні умови договору купівлі-продажу, позивач сплатив відповідачу вартість ? частини будинку, що підтверджується розпискою від 22.07.2016 р. Також відповідач прийняла на себе зобовязання нотаріально посвідчити укладений між ними договір купівлі-продажу, але в подальшому від нотаріального посвідчення договору відмовилась, посилаючись на брак часу, відсутність грошей та всіх необхідних документів, необхідних для оформлення договору. На сьогоднішній день позивач, є фактичним власником вищевказаної частини житлового будинку, однак позбавлений можливості оформити свої права, та змушений звернутись до суду, для визнання за собою права власності на придбане майно. Позивачв судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явилась, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог Позивача не заперечувала. Суд, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 06 січня 2012 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №339701, виданим 09.01.2012 р. Введенською селищною радою Чугуївського району Харківської області (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з ? частини житлового будинку №6 розташованого по пров. Річному у с. Тернова, Чугуївського району Харківської області, яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 13.12.1990 р. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1258 Цивільного кодексу України, право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово. Згідно статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно частини 3 статті 1268 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач прийняв спадщину після смерті батька, однак за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, не може оформити свої спадкові права позасудовим шляхом. Крім цього, у липні 2016 р. позивач домовився з відповідачкою про купівлю ? частини житлового будинку №6 розташованого по пров. Річному у с.Тернова, Чугуївського району Харківської області, яка належала відповідачці на підставі договору купівлі-продажу від 13.12.1990 р. Домовившись з відповідачем про ціну та всі істотні умови договору купівлі-продажу, позивач сплатив відповідачу вартість ? частини будинку, що підтверджується розпискою від 22.07.2016 р.(а.с.15). Відповідач зобовязувалась нотаріально посвідчити укладений між ними договір купівлі-продажу, але в подальшому від вчинення вказаних дій відмовилась. На сьогоднішній день позивач, є фактичним власником вищевказаної частини житлового будинку, однак позбавлений можливості оформити свої майнові права. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає у власність майно другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно і сплачує за нього певну грошову суму. Відповідно до п. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 13 постанови від 06 лютого 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Згідно з ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Отже, зазначений вище договір купівлі-продажу може бути визнано дійсним, оскільки в ньому було досягнуто згоди щодо істотних умов даного договору, а саме предмету договору та ціни. Крім того, [PERSON] виконав угоду шляхом передачі грошей [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначений вище договір купівлі-продажу є дійсним, оскільки в ньому було досягнуто згоди щодо істотних умов даного договору, а саме предмету договору та ціни. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на вищевикладене, заявлені позивачем вимоги про визнання за ним права власності на ? частину житлового будинку №6, розташованого по пров. Річному у с.Тернова, Чугуївського району Харківської області, за договором купівлі-продажу та на ? частину вищевказаного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] законні, обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved