Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив визнати за ним право приватної власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], у порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], померлого [INFO] Позивач до суду не з'явився, однак подав до суду заяву від 27.07.2015 року, якою просив розглядати справу за своєї відсутності, позовні вимоги підтримував в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явилась, однак подала до суду заяву від 27.07.2015 року, якою просила розглядати справу за своєї відсутності, проти позовних вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного: Згідно свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок № 17 від 21.03.1989 року, [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки від 13.05.2014 року за вих. № 432 Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, [PERSON]. за життя та до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] [INFO] [PERSON] помер, що встановлено судом згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 11.12.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис про смерть № 303. За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі, все те, що на день смерті буде належати йому, та на що він буде мати право заповідає [PERSON], [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] Постановою державного нотаріуса Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області - [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину до майна [PERSON], померлого [INFO], на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], що належав [PERSON], - батьку спадкодавця, померлому [INFO], за відсутності реєстрації права власності на житловий будинок. Згідно з матеріалів спадкової справи до майна [PERSON], померлого [INFO] єдиним спадкоємцем за заповітом є [PERSON], оскільки дружина померлого - [PERSON], яка має право на обов'язкову частку у спадщині, нотаріально відмовилась від прийняття спадщини. Інші спадкоємці - відсутні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом до майна померлого [PERSON], померлого [INFO] При вирішенні даного спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку, а також положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР». Зокрема, за змістом п. 48 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, право особистої власності громадян на жилий будинок (частину будинку), що відчужується, може бути підтверджено, зокрема, … свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок (частину будинку). Таким чином, суд дійшов висновку, що за життя [PERSON] в установленому законом порядку набув право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], і його право підтверджено відповідним документом. Оскільки Законом України «Про нотаріат» не передбачена можливість видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом за відсутності правовстановлюючого документу, суд вважає, що тільки в судовому порядку позивач має можливість захисту свого права та законного інтересу. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обгрунтовані, в зв'язку із чим підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved