Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової позики від 02.10.2014 року та штрафних санкцій, пені нарахованих внаслідок невиконання грошового зобов»язання, при цьому зазначає, що 02 жовтня 2014 року між Державним підприємством «Спецагролізинг» та [PERSON] укладено договір безвідсоткової позики на суму 26000 грн. строком повернення до 01.05.2015 року, а відповідач (позичальник) в свою чергу зобов»язувався повернути кредит в строк обумовлений договором. У зв»язку з неналежним виконанням умов договору кредиту станом на 01.10.2015 року утворилася заборгованість. У зв»язку з цим позивач змушений був звернутися до суду і просить суд стягнути на його користь заборгованість по кредиту, 3 % річних, інфляційні нарахування та судові витрати по даній справі. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд, на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково виходячи з наступного: 02 жовтня 2014 року між Державним підприємством «Спецагролізинг» та [PERSON] укладено договір безвідсоткової позики, відповідно до якого [PERSON] було надано безвідсоткову позику на суму 26000 грн(а.с.8-9). Згідно п.2.2 Договору Позики Позичальник зобов»язаний повернути зазначену в Договорі суму позики до 01.05.2015 року. 03 жовтня 2014 року ДП «Спецагролізинг» видало [PERSON] 26000 грн. безвідсоткової позики, що підтверджується видатковим касовим ордером ( а.с. 10). 01 жовтня 2015 року Державним підприємством «Спецагролізинг» проведено розрахунок заборгованості за договором безвідсоткової позики від 02.10.2014 року, згідно якого заборгованість боржника [PERSON] на час проведення розрахунку складається із: заборгованості за договором позики -24463,31 грн., пені - 6011 грн., 3% річних - 307, 63 грн., штрафу - 18714, 43 грн(а.с.6) Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідач у встановлений договором строк зобов»язання по поверненню позики не виконав то вимога про стягнення заборгованості по договору позики в сумі 24463,31 гривень підлягає задоволенню. Відповідно до п.3.1 договору позики, у випадку неповернення зазначеної в п.1.1 суми позики, в терміни зазначені п.2.2, позичальник сплачує штраф у розмірі 0,5 % від суми позики за кожен день прострочення. Відповідно до вимог ст.549 ЦК України неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язань. Штраф є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 2 статті 551 ЦК України встановлено, що предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Пунктом 3.1 Договору передбачено за порушення зобов»язання стягнення штрафу, хоча за своєю природою дана неустойка є пенею, оскільки стягується у відсотках від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не дивлячись на не вірне визначення виду неустойки, суд вважає, що пеня підлягає стягненню з відповідача в розмірі 18714,43 гривни (24463,31х 0,5% х153(дні прострочення). Згідно з ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У зв'язку із цим, зазначені кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу. Станом на 01.10.2015 року [PERSON] свої зобов»язання за договором безвідсоткової позики не виконав, тому в частині стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань, суд вважає, що дана вимога підлягає задоволенню . Так, період прострочення виконання зобов'язання по безвідсоткової позики від 02.10.2014 року за період з 02.05.2015 року до 01.10.2015 року становить 153 доби. Таким чином необхідно стягнути з відповідача три проценти річних в розмірі : 24463,31 грн. х (3% /365 днів ) х 153 доби просрочки = 307,63 грн. Відповідно до даних управління статистики щодо індексу інфляції (публікується в офіційних періодичних виданнях відповідно до статті 3 Закону України '' Про індексацію грошових доходів населення '') в травні 2015 року становить 102,20 %., в червні 2015 року - 100,40 % в липні 2015 року - 99,00 %. Суд вважає за необхідне провести наступний розрахунок для визначення суми збитків від інфляції : 24463,31 грн. х відповідні індекси інфляції за вказані місяці - 24463,31 грн. ( сума боргу ) х 102,20 % х 100, 40 % х 99, 00% =24850 грн.49 коп. мінус сума боргу 24463,31 грн. = 387 грн. 18 коп. Виходячи з вище викладеного суд вважає, що 3% річних та інфляційні витрати підлягають задоволенню в розмірах визначених судом. Щодо вимог про стягнення 6011,94 гривень пені (в розмірі подвійної ставки НБУ), то дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки договором не передбачено стягнення пені в зазначеному розмірі. Таким чином суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в розмірі 43872,55 грн., в тому числі 24463,31 гривень - сума боргу, 307,63 гривни - 3% річних від простроченої суми, 387 грн. 18 коп. -встановлений індекс інфляції за час прострочення, 18714,43 гривень -пеня. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду пропорційно до задоволених вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги на суму 49 888,72 гривень, а судом задоволено вимоги на суму 43 872,55 гривень, що становить 87,94 %. А отже стягненню з відповідача підлягають витрати по сплаті судового збору в сумі 1071,11 гривень (1218( сума судового збору, яка підлягає сплаті під час подачі позовної заяви)х87,994%). Враховуючи вищевикладене та на підставі ст.ст.22, 526, 530,610,612,1046,1049,1050 ЦК України,

Outcome: partial