Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування заборгованості за кредитним договором про відкриття карткового рахунку №VC 39346 за яким банк надав позичальнику право на відкриття та обслуговування картрахунку та здійснення операцій за платіжною карткою від 13.11.2013 року у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 15000 грн., на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення, що відповідає строку дії картки. У звязку з не виконанням відповідачем зобовязання за вищевказаним договором, станом на 27.09.2016р. заборгованість становить 32191,80 грн., що складається з: 14806,99 грн. заборгованість за кредитом; 15016,29грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2368,52 грн. штраф. У звязку з наведеним позивач просить відшкодувати з відповідача зазначену суму заборгованості по кредиту та відшкодувати судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що між позивачем та [PERSON] 13.11.2013 року було укладено кредитний договір про відкриття карткового рахунку №VC 39346 за яким банк надав позичальнику право на відкриття та обслуговування картрахунку та здійснення операцій за платіжною карткою від 13.11.2013 року у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 15000 грн., на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36%, позичальник з умовами кредитування ознайомлений та погодився. Однак відповідач свої зобовязання за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконувала в результаті чого станом 27.09.2016р. заборгованість становить 32191,80 грн., що складається з: 14806,99 грн. заборгованість за кредитом; 15016,29грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2368,52 грн. штраф , що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором про відкриття карткового рахунку №VC 39346. На неодноразові попередження позивача про погашення заборгованості відповідач не відреагував; позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем відповідно укладеного договору; судовий збір в сумі 1378грн. сплачений позивачем. Відповідно до п. 8.2 Умов і правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Таке свідчить про те, що сторони, укладаючи зазначений договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, тобто, момент досягнення домовленості вважається таким, що настав. Таким чином, на підставі умов кредитного договору, строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії карти. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору, 13.11.2013 року, ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити. У свою чергу, відповідач не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved