Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просить визнати за ним право власності на домоволодіння [ADDRESS] після смерті його батька та матері - [PERSON] та [PERSON]. Свої вимоги мотивуючи тим, що після смерті матері - [PERSON] він як спадкоємиця за заповітом, прийняв спадщину, так як на день смерті проживав разом із спадкодавцем, але її оформити не може, оскільки покійна при житті не отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно після смерті батька. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомив про розгляд справи у його відсутність не клопотав. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомив про розгляд справи у його відсутність не клопотав. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть (а.с.30) [PERSON] помер [INFO]. Згідно свідоцтва про смерть (а.с.5) [PERSON] померла [INFO]. Із свідоцтва про народження (а.с.3) вбачається, що [PERSON] являється сином нині покійних: [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Бігунської сільської ради від 15.08.2000 року (а.с.4) [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно: житловий будинок [ADDRESS], 1946 року побудови, що підтверджується довідкою № 170 від 19.01.2015 року виданою виконавчим комітетом Бігунської сільської ради (а.с.29). Згідно довідки Бігунської сільської ради №472 від 15.04.2015 року (а.с.13) [PERSON] був прописаний і постійно проживав в [ADDRESS] по день смерті. На день його смерті, протягом шести місяців і по день смерті у вказаному будинку була прописана і проживала його дружина - [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Бігунської сільської ради №467 від 10.04.2015 року (а.с.11) [PERSON] була прописана і постійно проживала в [ADDRESS] по день смерті. На день її смерті, протягом шести місяців і по день смерті у вказаному будинку був прописаний і проживав її син - [PERSON], [INFO]. По факту прийняття спадщини спадкові справи в Овруцькій ДНК після померлого [INFO] [PERSON] та померлої [INFO] [PERSON] не заводилися, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину не зверталися, що підтверджується повідомленням № 667/01-16 від 23.04.2015 року (а.с.21). Як вбачається із інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (а.с.22,23) у Спадковому реєстрі відсутня інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON]. Постановою Овруцької ДНК № 606/02-31 від 14.04.2015 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з тим, що позивачем не пред'явленні правовстановлюючі документи, встановленні чинним законодавством України (а.с.12). У відповідності до ст.549 ЦК України (1963 рік) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК України (1963 року) - дією, що свідчить про прийняття спадщини є фактичний вступ у володіння та управління спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В силу ст.551 ЦК України (1963 року) якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, так як згідно довідки проживала та була зареєстрованою з померлим. Таким чином, до покійної [PERSON] перейшло право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Позивач, вступив у володіння та управління спадковим майном після смерті матері, так як згідно довідки проживав та був зареєстрований з померлою. З інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за результатом розгляду запиту наданого державним реєстратором прав на нерухоме майно Овруцького РУЮ Житомирської області (а.с.28) вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Реєстрі прав власності відсутня інформація стосовно реєстрації права на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наданого державним реєстратором прав на нерухоме майно Овруцького РУЮ Житомирської області вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 27). Отже, [PERSON] та [PERSON] при житті не отримали свідоцтво про право власності на домоволодіння, а тому позивач не може оформити правовстановлюючі документи на спадкове майно маючи на то право. Відповідно до вищенаведеного, слід враховувати зміну редакції ч. 4 ст. 331, ч. 4 ст. 334 ЦК України і застосовувати редакцію закону, що діяла на час виникнення права у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва, зокрема, положення ЦК УРСР 1963 року Закону « Про власність», Закон України від 07.12.1990 р. «Про місцеві ради народних депутатів та місцеве та регіональне самоврядування», Постанову КМ України від 11.03.1985 р. № 105 Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР, вказівки по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 року № 5-24-26. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджений постановою Госкомстату СРСР, жилий будинок - будівля, яка має поштовий номер, уся або не менше половини загальної площі якої призначена для постійного проживання, розташована на земельній ділянці з усіма розміщеними на цій ділянці допоміжними будівлями, спорудами, елементами благоустрою у визначених межах. В рядку «рік побудування» при визначенні року побудування ураховується рік, в якому цей будинок було введено в експлуатацію. Оскільки на вищевказаний будинок відкрито господарство із зазначенням номеру та року забудови, то будинок вважається таким, що прийнятий в експлуатацію. Відповідно до постанови № 7 Постанови Пленуму ВС України від 04.10.1991 року зі змінами від 25.05.1998 року Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», право власності на житловий будинок виникало з моменту його реєстрації у виконкомі місцевої ради, тобто питання узаконення таких будівель відносилось до компетенції виконкомів місцевих рад. Відповідно до ст. 328 ЦК України право вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону. Так як право власності на нерухоме майно не може бути зареєстроване за особою яка померла, оскільки зі смертю особи її права та дієздатність припиняються ст. 25 та 346 ЦК України, то відповідно до роз'яснень Міністерства Юстиції України, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрації права власності на яке не була проведена в БТІ, питання визначення цього майна попередньому власнику та наступного його власника/спадкоємця/ повинно вирішуватися в судовому порядку. На підставі викладеного, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно. Згідно технічного паспорту на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] вартість нерухомого майна становить 287364,00 грн. (а.с.6-10). Позивачем сплачено судовий збір у сумі 2873,64 грн.

Outcome: approved