Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення суми наданої тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] відповідно до виконавчого листа виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська від 09 травня 2012р., повинен був сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] аліменти не отримувала, так як боржник ухилявся від їх сплати. 31 жовтня 2012 року [PERSON] звернулась до УПСЗН Самарської районної у м. Дніпропетровську ради за призначенням тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дітей або місце проживання їх невідоме. 18 грудня 2012 року [PERSON] була призначена тимчасова допомога на період з 01.10.2012р. по 31.03.2013р. Надалі [PERSON] зверталася до управління за продовженням виплати тимчасової допомоги 01 квітня 2013 року, 01 жовтня 2013 року, 29 квітня 2014 року, 27 жовтня 2014 року, 02 квітня 2015 року, 12 жовтня 2015 року. 06 серпня 2016 року [PERSON], дитині на утримання якої була призначена та виплачена тимчасова державна допомога виповнилося 18 років, тому її виплата була припинена. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 14896,40 грн., як суму наданої тимчасової державної допомоги у зв'язку з тим, що відповідач ухилявся від сплати аліментів. Представник позивача у судове засідання не з'явилася надала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ст.ст.224, 225 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська (справа №436/2401/12), з [PERSON] були стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 березня 2012 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. Відповідно до додаткового рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2012 року [PERSON], після розірвання шлюбу було залишено прізвище «[PERSON]». З довідки № 13/976 від 31.10.2012 року виданої Самарським відділом Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, вбачається, що [PERSON] не отримувала аліменти на утримання дітей за виконавчим листом №436/2401/12, у період 01.04.2012 року по 01.10.2012 року. 31.10.2012 року [PERSON] звернулася із заявою до УПСЗН Самарської районної у м. Дніпропетровську ради за призначенням тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Відповідно до п. 8 та п. 9, ст. 181, глави 15, III розділу Сімейного кодексу України, Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року №189 та на підставі наданих документів, 18.12.2012 року [PERSON] була призначена тимчасова допомога на період з 01.10.2012р. по 31.03.2013р. Надалі [PERSON] також зверталася до позивача з аналогічними заявами для призначення тимчасової державної допомоги на утримання дітей, а саме: 01.04.2013 року (допомога була призначена на період з 01.04.2013 р. по 30.09.2013 р.), 01.10.2013 року (допомога була призначена на період з 01.10.2013 р. по 31.03.2014 р.), 29.04.2014 року (допомога була призначена на період з 01.04.2014 р. по 30.09.2014 р.), 27.10.2014 року (допомога була призначена на період з 01.10.2014 р. по 31.03.2015 р.), 02.04.2015 року (допомога була призначена на період з 01.04.2015 р. по 30.09.2015 р.), 12.10.2015 року (допомога була призначена на період з 01.10.2015 р. по 31.12.2015 р.). 06.08.2016 року [PERSON], дитині на утримання якої була призначена та виплачена тимчасова державна допомога виповнилось 18 років, тому її виплата була припинена. Згідно п.10 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, виплата тимчасової допомоги припиняється у разі досягнення дитиною 18 - річного віку. З огляду на те, що за змістом п. 10, ст. 181, глави 15, III розділу Сімейного кодексу України, суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України в судовому порядку, сума, яка підлягає поверненню відповідачем за період з 01.10.2012 року по 31.12.2015 року склала 14896,40 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком (а.с.28). Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені.

Outcome: approved