Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що 02.04.2008 року [PERSON] уклав з АКІБ «УкрСиббанк» кредитний договір №11327139000. В забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором було укладено іпотечний договір №81808 від 02.04.2008 року. За умовами договорів іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Обтяження згідно вище вказаних договорів відступлено ТОВ «Кей-Колект» та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек. 13.02.2012 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» відповідно до договору факторингу №2 свої права вимоги та зобов'язання позичальника по кредитному договору №11327139000 від 02.04.2008 року укладений між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк». 18.08.2016 року при зверненні позивача до нотаріуса стало відомо, що на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки накладено арешт постановою про арешт майна боржника ВП №36793068 від 30.04.2013 року виданої Відділом державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції. Такі дії державного виконавця порушують права позивача, у зв'язку з тим що він має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. А тому просить звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Представник позивача ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» в письмовій заяві позов підтримав в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився. Відповідач Зарічний відділ державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про день та час слухання справи повідомлений належним чином, представник в судове засідання не з'явився. В письмовому клопотанні наданому до суду просять розглядати справу у відсутність представника, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом при розгляді справи встановлено, що 02.04.2008 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту №11327139000, що підтверджується копією договору ( а.с.7-9). В забезпечення належного виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором було укладено іпотечний договір №81808 від 02.04.2008 року (а.с.10). За умовами договорів іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS]. 13.02.2012 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» відповідно до договору факторингу №2 свої права вимоги та зобов'язання позичальника по кредитному договору №11327139000 від 02.04.2008 року (а.с.11-14). Також відповідно до договору відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 13.02.2012 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» свої права вимоги за договором іпотеки (а.с.15-17). На нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS], було накладено арешт постановою державного виконавця ВДВС Сумського міського управління юстиції від 30.04.2013 року ВП №36793068, що підтверджується копією інформаційної довідки (а.с.18-19). Такі дії державного виконавця порушують права позивача, у зв'язку з тим що ТОВ «КЕЙТ-КОЛЕКТ» має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, виходячи з наступного. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» (ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження»). При реалізації цієї норми слід мати на увазі, що за положеннями ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За змістом ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача- іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно пріоритетом, який визначається в порядку, встановленого цим Законом. Статтею 14 вказаного Закону, встановлено, що якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованим обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Отже, зважаючи на черговість реєстрації обтяжень, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» як обтяжувач з вищим пріоритетом, встановленим Законом України «Про іпотеку», володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна. Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: 1) виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю (ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження»). З аналізу вказаної норми Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що для звернення стягнення на заставлене майно боржника передбачено вичерпний перелік обставин, який не підлягає розширенню. Так, право застави (іпотеки) у ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», який є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» виникло з моменту укладення нотаріально посвідчених договору іпотеки, тобто 02.04.2008 року. Зважаючи, що право іпотеки виникло в ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» з 02.04.2008 року звернення стягнення на належне майно Третьої особи для задоволення грошових вимог стягувана у оспорюваному виконавчому провадженні, котрий не є Іпотекодержателем, не допускається законом, оскільки вичерпний перелік обставин, наявність яких дозволяло б це зробити, в даному випадку відсутні. За таких обставин, суд вважає за необхідне зняти арешт з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], накладений постановою про арешт майна боржника ВП №36793068 від 30.04.2013 року, яка видана Відділом державної виконавчої служби Сумської міського управління юстиції. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1378 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved