Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти у сумі 15980,00 грн. та проценти за користування грошима у розмірі 19,70 грн., а також судові витрати. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 31.08.2013 року продав належну йому на праві власності квартиру відповідачу. При продажу квартири між ним та відповідачем була досягнута домовленість, що відповідач притримує грошові кошти у сумі, яка еквівалентна 2000,00 доларам США, та зобов'язується доплатити йому після звільнення квартири в строк до 15.09.2013 року. Однак в порушення зобов'язання відповідачем дій по поверненню грошових коштів здійснено не було. У зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду для захисту своїх прав. В судовому засіданні представник позивача не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, згідно наданої до суду заяви просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у відсутності відповідача до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З матеріалів справи вбачається, що 31 серпня 2013 року [PERSON] продав, а [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], про що складений та нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] договір купівлі-продажу зареєстрований в реєстрі за №1417 (а.с. 4-5). Судом також встановлено, що 31.08.2013 року [PERSON] склала розписку (а.с. 6), відповідно до якої вона приняла на себе зобов'язання доплатити 2000,00 доларів США [PERSON] після звільнення ним квартири [ADDRESS] та надання довідок про відсутність заборгованості по квартирі, в строк до 15.09.2013 року. Строк звільнення проданої квартири, також встановлений п. 5 договору купівлі-продажу від 31.08.2013 року, в якому зазначено, що продавець зобов'язується звільнити квартиру від речей, вилучити ключі від квартири в осіб, які їх мали і передати квартиру покупцю до 15.09.2013 р.. Такий спосіб забезпечення зобов'язань не суперечить діючому законодавству України, безпосередньо випливає із положень ст. 594 ЦК України та не потребує обов'язкового передбачення його у договорі. Відповідно до розписки від 15.09.2013 р. (а.с. 7) [PERSON] отримала від [PERSON] 4 (чотири) ключа від квартири, довідку про оплату за комунальні послуги, дві довідки про відсутність заборгованості по світлу та воді. Оригінали вказаних розписок були оглянуті судом у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом ( ч. 1 ст. 598 ЦК України). Ці підстави зазначені в ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбаченого договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином ( ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Обов'язок щодо доплати притриманих грошових коштів у розмірі 2000,00 доларів США відповідач не виконала. В зв'язку з чим, суд доходить до висновку, що відповідач безпідставно притримує грошові кошти позивача, так як підстави у такому притримані відпали. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Суд погоджується із розрахунками позивача, щодо гривневого еквіваленту 2000,00 доларів США - 15980,00 гривень за офіційним курсом НБУ на день пред'явлення позову та розрахунку процентів за користування чужими грошима у розмірі 19,70 гривень. За таких обставин, враховуючи те, що у судовому засіданні встановлений факт невиконання з боку відповідача перед позивачем обов'язків за розпискою від 31.08.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. В зв'язку із задоволенням позову відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. Витрати позивача складаються із сплаченого судового збору у розмірі 229,40 гривень та витрати на розміщення оголошення про виклик в суд відповідача у розмірі 70,00 гривень згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №104 від 25.02.2014 р. та 60,00 гривень згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №166 від 19.03.2014 р. Витрати на правову допомогу позивачем не обґрунтовані, їх розмір не зазначений, тому вимога про стягнення судових витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню.

Outcome: partial