Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 18.09.2008 року у розмірі 25 994,85 грн., яка складається з: 6 691,91 грн. - заборгованості за кредитом, 11 994,42 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 5 594,48 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 214,04 грн. (процентна складова). Вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] за умовами договору отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте відповідач свої обов'язки за зобов'язанням не виконував, внаслідок чого перед банком утворилась заборгованість, яка станом на 30.11.2014 року становить 25 994,85 грн. Оскільки відповідач свої обов'язки по погашенню не виконує просить позов задоволити. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічна наведеним в позовній заяві, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилась повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи у її відсутності не подала, не представила заперечення на позов, не подала на адресу суду заяву про відкладення. Враховуючи наведене вище, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів та ухвалити заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечив. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Положення ст.11 ч.2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 18.09.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено договір №б/н, відповідно до умов якого позивач [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошима, боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За умовами договору, позичальник взяв на себе зобов'язання повернути кредит та сплатити відсотки за користування таким у порядку, встановленому умовами договору. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, як позичальник, свої зобов'язання по кредитному договору не виконував, у зв'язку із чим утворилася заборгованість. Як вбачається із представленого розрахунку заборгованості (а.с.7-10), станом на 30.11.2014 року заборгованість відповідача становить 25 994,85 грн., та складається з: 6 691,91 грн. - заборгованості за кредитом, 11 994,42 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 5 594,48 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 214,04 грн. (процентна складова). Враховуючи наведене, суд позов задовольняє та примусово стягує з відповідача заборгованість по кредитному договору. При цьому, задовольняючи позов, у відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати в розмірі 259,95 грн. (а.с.24).

Outcome: approved