Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, у якій просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 10 серпня 2006 року виконавчим комітетом Лудинської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області за актовим записом №7 та визначити місце проживання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з ним. Позовні вимоги обґрунтував тими обставинами, що подружнє життя з відповідачем виявилось невдалим. З липня 2015 року із відповідачем шлюбних відносин не підтримують, шлюб існує формально. Наміру зберігати сім'ю позивач не має, а тому просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, зазначив, що відмовляється від вимоги про визначення місця проживання дітей з ним, в іншій частині позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 10 серпня 2006 року виконавчим комітетом Лудинської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 7. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 30 березня 2007 року Вікторівською сільською радою Миронівського району Київської області, актовий запис №2, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 07 червня 2012 року виконавчим комітетом Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області, актовий запис №6, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 07 червня 2012 року виконавчим комітетом Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області, актовий запис №7. Розглядаючи спір про розірвання шлюбу, суд повинен виходити з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Сторони не мають наміру зберігати шлюб, у зв'язку із втратою взаємної любові та поваги, почуття сімейної єдності. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин і звернення позивача до суду є те, що подружнє життя виявилось невдалим. між сторонами фактично не існує сімейних стосунків. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачені підстави припинення шлюбу. Однією з таких підстав є його розірвання. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Беручи до уваги згоду сторін на розірвання шлюбу, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач позов визнала. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Позивач не ставить вимогу про відшкодування йому судових витрат, а тому суд вважає за можливе не стягувати з відповідачки витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110-114, 160 Сімейного кодексу України ,

Outcome: approved