Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування позовних вимог покликався на те, що згідно кредитного договору №000-001721/11-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної кредитної лінії, укладеного 07.09.2011р. між Банком «Фінанси та Кредит» та [PERSON], банк надав позичальнику [PERSON] кредитні ресурси в сумі 4290грн. в тимчасове користування на умовах забезпеченості поворотності, строковості, платності з оплатою за процентними ставками, встановленими договорами. Нарахування і сплата процентів за користування кредитними коштами здійснюється в розмірі 34,9% річних щомісяця в термін та у розмірі, встановленому даним договором. Відповідно до договору про відкриття карткового рахунку та надання і використання платіжної картки від 07.09.2011р. закріплено право банку змінювати умови цього договору, діючі тарифи та порядок обслуговування карткових рахунків. Банк повністю виконав перед позичальником зобов'язання, які передбачені договором №000-001721/11-00938-вкл-к від 07.09.2011р. Однак свої зобов'язання відповідач [PERSON] належним чином не виконує, суму кредиту та нараховані проценти за користування кредитними коштами не сплачує, на листи та повідомлення банку не реагує і станом на 10.01.2014р. заборгованість за даним договором складає 14877,13грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії в сумі 14877,13грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача - Матіїв А.В. не з'явився, однак подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутності, не заперечив проти винесення заочного рішення в справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Тому суд, враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти вирішення справи за відсутності відповідача, розглянув справу за відсутності останнього та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 07.09.2011р. між АТ Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] був укладений договір №000-001721/11-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с.9), згідно якого банк надав позичальнику [PERSON] кредитні ресурси в сумі 4290грн. в тимчасове користування на умовах забезпеченості поворотності, строковості, платності з оплатою за процентними ставками, встановленими договорами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) зобов'язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Договором передбачено, що нарахування і сплата процентів за користування кредитними коштами здійснюється в розмірі 34,9% річних щомісяця в термін та у розмірі, встановленому даним договором. Позивачем 18.05.2012р., 20.05.2013р. та 10.08.2013р. надсилались відповідачу листи-вимоги про погашення заборгованості (а.с.6,7,8), однак останній жодних дій з приводу таких не вчинив. В той же час, як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.3-5) [PERSON] порушував графік погашення заборгованості, внаслідок чого кредит вчасно не сплачував, у зв'язку з чим станом на 10.01.2014р. його заборгованість по кредиту становить 14877,13грн. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним договором відповідачем суду не подано. Відтак, у суду є всі підстави стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved