Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого покликався на те, що згідно кредитного договору № 2094-04-07-2, укладеного 22.11.2007р. між ПАТ «Банк «Київська Русь» та відповідачем [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 15000грн. на термін до 22.11.2010р., за користування яким зобов'язувалася сплатити 23% річних. В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань, 22.11.2007р. укладено договори поруки: № 2095-04-07-5/П з [PERSON], та № 2095-04-07-5 з [PERSON], які несуть солідарну відповідальність усім своїм майном. Однак, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 10.10.2013р. її заборгованість по кредиту становить 27262,70грн., з яких: 12397,77грн. - заборгованість за кредитом; 14138,23грн. - заборгованість за відсотками; 726,70грн. - штраф за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту. Тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В судове засідання представник позивача Пестов М.К. не з'явився, однак подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутності, не заперечивши проти заочного розгляду справи за відсутності відповідачів. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали. Тому суд, враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти вирішення справи за відсутності відповідачів, розглянув справу за відсутності останніх та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 22.11.2007р. між ПАТ «Банк «Київська Русь» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 2094-04-07-2 (а.с.4), згідно якого остання отримала кредит у розмірі 15000грн. на термін до 22.11.2010р., за користування яким зобов'язувалася сплатити 23% річних. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) зобов'язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.7) відповідач [PERSON] кредит вчасно не сплачувала, у зв'язку з чим станом на 10.10.2013р. заборгованість по кредиту становить 27262,70грн., з яких: 12397,77грн. - заборгованість за кредитом; 14138,23грн. - заборгованість за відсотками; 726,70грн. - штраф за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором відповідачем суду не подано. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, а згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що в забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань, 22.11.2007р. укладено договори поруки № 2095-04-07-5/П з [PERSON], та № 2095-04-07-5 з [PERSON], які несуть солідарну відповідальність усім своїм майном (а.с.5,6). Згідно з п. 4.2 вказаних договорів, договори поруки діють до повного виконання зобов'язань по кредитному договору боржником чи поручителями. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦПК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», - пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Як вбачається з п. 1.1 кредитного договору № 2094-04-07-2 від 22.11.2007р. (а.с.4) сторонами погоджено термін виконання основного зобов'язання - 22.11.2010р. (закінчення дії договору). В той же час, з позовом до поручителів позивач звернувся лише 22.11.2013р. (а.с.2), тобто через три роки з моменту закінчення терміну дії кредитного договору, за виконання позичальником якого [PERSON] та [PERSON] поручалися. Відтак, враховуючи наведене, та те, що позивач протягом шести місяців від дня настання цього строку не звернувся до суду з позовом до поручителів - відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, то суд вважає, що порука за договорами № 2095-04-07-5/П, та № 2095-04-07-5 від 22.11.2007р. припинилася. Таким чином, підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором лише з боржника (позичальника) - відповідача [PERSON] Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved