Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту № б/н від 29.03.2010 року, переоформленого 01.04.2013 року, в розмірі 23\~601,74 грн., судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 29.03.2010 року, переоформленого 01.04.2013 року, відповідач отримала кредит у розмірі 16 200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом на заяві. Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а в разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, у відповідності до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязана сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. В той час як відповідач взятих на себе зобов'язань за договором не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 05.12.2016 року становить 23\~601,74 грн. та складається з заборгованості за кредитом 8973,35 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 5\~838,16 грн., заборгованості за пенею 7\~190,15 грн. Крім цього, відповідач зобовязаний сплатити штраф у розмірі 1600,08 грн. (500 грн. фіксована частина, 1100,08 процентна складова). В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити. Відповідач у судові засідання 13.04.2017 року, 22.05.2017 року не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що стверджується розписками про отримання поштового відправлення (рекомендованого), причин неявки суду не повідомила. Тому суд вважає, що у відповідності до ст.224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, 01.04.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем укладено договір №б/н, згідно з умовами якого останній було надано кредит у розмірі 16 200 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом на заяві Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В судовому засіданні встановлено, що відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконував не належним чином, в порушення умов договору щодо здійснення щомісячних платежів та повернення кредиту, допустив утворення заборгованості. Як вбачається із розрахунку заборгованості (а.с.6-12) станом на 05.12.2016 року така становить 23\~601,74 грн. та складається з заборгованості за кредитом 8973,35 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 5\~838,16 грн., заборгованості за пенею 7\~190,15 грн. Крім цього, відповідач зобовязаний сплатити штраф у розмірі 1600,08 грн. (500 грн. фіксована частина, 1100,08 процентна складова). Відповідно до положень п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Таким чином, оскільки відповідач не виконувала свої зобовязання за кредитом від 01.04.2013 року, внаслідок чого допустила утворення заборгованості по виконанню кредитних зобовязань, а тому суд вважає, що позивач вправі відновити свої порушені майнові права шляхом стягнення із відповідача заборгованості за кредитом. Згідно з п.п.2.1.1.5.5, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Як вбачається із позовної заяви та розрахунку, позивач просить стягнути штраф в розмірі 1600,08 грн. Разом з тим, як вбачається із позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача також заборгованість по процентах за користування кредитом 5\~838,16 грн. та заборгованість за пенею в розмірі 7\~190,15 грн. Проте, як вбачається із тексту заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 29.03.2010 року, проценти та користування кредитом та комісія такими не передбачена. Відповідно до положень ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З врахуванням того, що заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 29.03.2010 року розмір процентів за користування кредитом, а також комісії, штрафу та пені не визначений, суд приходить до переконання, що позивачем не надано належних і допустимих доказів підставності нарахування процентів, комісії, штрафу та пені, зокрема не доведено, що при підписані сторонами кредитного договору діяли Умови та правила надання банківських послуг в редакції, що передбачала нарахування процентів, пені (комісії), штрафу та їх розміру, представлені суду умови відповідачем не підписані, а тому суд не може вважати їх складовою частиною договору. Аналогічну позицію в частині письмової форми договору та підстав врахування додаткових умов, не підписаних боржником, неодноразово висловлено Верховним Судом України, зокрема при розгляді справи №6-240цс14. Таким чином, в цій частині в задоволенні позову слід відмовити. Крім цього, з врахуванням часткового задоволення позовних вимог, слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним та підтверджені документально судові витрати в розмірі 1 600 грн.

Outcome: approved