Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить розірвати шлюб із відповідачем, посилаючись на те, що сімейні відносини з відповідачем не склалися з різних причин, через протилежні погляди на спосіб життя та сімейний побут, через відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство з відповідачем вони не ведуть. Позивач вказує, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами не можливі, та суперечить їхнім інтересам. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи без його участі. Зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити. На розірванні шлюбу наполягає, заперечує проти надання строку на примирення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву, відповідно до якої відповідач погоджується на розірвання шлюбу з позивачем та просить розглядати справу без її участі. Заперечує проти надання строку на примирення. Врахувавши заяви, які надійшли від позивача та відповідача, вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 24 листопада 2007 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Спору з приводу розподілу майна подружжя та місця проживання дітей на час розгляду справи у сторін немає. Суд вважає, що причини, на підставі яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За таких обставин суд вважає, що збереження сім?ї сторін є неможливим та суперечитиме інтересам сторін, а тому шлюб їх підлягає розірванню.

Outcome: approved