Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

позивач звернувся до суду посилаючись на те, що відповідачі відмовляються виконувати умови укладеного між ними кредитного договору, внаслідок чого утворилась значна заборгованість. Мотивував свої вимоги тим, що 17 грудня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014-2900/756-0707 на підставі якого останному було надано кредит з в сумі 66000 швейцарських франків, строком до 10 грудня 2024 року зі сплатою 08.95 відсотків річних за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 014-2900/756-0707 від 17 грудня 2007 року між позивачем та відповідачами [PERSON] було укладено договори поруки № 014-2900/756-0707-Р/1 від 17 грудня 2007 року, згідно якого остання зобов'язалася відповідати перед кредитором ПАТ «Універсал Банк» за виконання позичальником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 014-2900/756-0707-Р/1 від 17 грудня 2007 року. У випадку невиконання останньою своїх зобов'язань за кредитним договором [PERSON], [PERSON] несуть відповідальність перед ПАТ «Універсал Банк», як солідарні боржники. Позивач вказує, що відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором не виконали, в зв'язку з чим виникла значна заборгованість у розмірі 53327.31 швейцарських франків, а тому позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права. В свою чергу відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом у якому з посиланням на ч. 1 ст. 559 ЦК України, просила суд ухвалити рішення, яким визнати поруку [PERSON] за договором поруки № 014-2900/756-0707-Р/1 від 17 грудня 2007 року припиненою. В судовому засіданні представник позивач підтримав вимоги заяви та просив позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» задовольнити. В задоволенні позовних вимог зустрічної позовної заяви просив суд відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги зустрічної позовної заяви та просила її задовольнити. В задоволенні позову ПАТ «Універсал банк» просила суд відмовити повністю. Представник відповідачів просив суд відмовити у задоволенні позову ПАТ «Універсал банк» та у задоволенні зустрічного позову [PERSON], при цьому зазначив, що позивачем не надано доказів того, що його довірителю було видано кредитні кошти у валюті кредитування - швейцарських франках. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 17 грудня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014-2900/756-0707 про надання кредиту в сумі 66000 швейцарських франків, строком до 10 грудня 2024 року зі сплатою 08.95 відсотків річних за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 014-2900/756-0707 від 17 грудня 2007 року між позивачем та відповідачами [PERSON] було укладено договори поруки № 014-2900/756-0707-Р/1 від 17 грудня 2007 року, згідно якого остання зобов'язалася відповідати перед кредитором ПАТ «Універсал Банк» за виконання позичальником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 014-2900/756-0707-Р/1 від 17 грудня 2007 року. У випадку невиконання останньою своїх зобов'язань за кредитним договором [PERSON], [PERSON] несуть відповідальність перед ПАТ «Універсал Банк», як солідарні боржники. Позивачем не було надано суду доказів того, що відповідачу [PERSON]. отримав зазначені у договорі кредиту грошові кошти у розмірі 66000 швейцарських франків. Суд не бере до уваги посилання представника позивача на меморіальний ордер № 0142900СНF000026 від 17 грудня 2007 року, як на доказ отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів на виконання умов договору кредиту № 014-2900/756-0707 від 17 грудня 2007 року укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] Оцінюючи наданий представником позивача доказ суд вважає, що такий не доводить обставин отримання [PERSON] кредитних коштів на виконання умов договору кредиту № 014-2900/756-0707 від 17 грудня 2007 року укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] Роблячи такий висновок суд зазначає, що позивачем не надано суду оригіналу зазначеної копії меморіального ордеру № 0142900СНF000026 від 17 грудня 2007 року. Крім того надана суду копія не містить підпису [PERSON] про отримання коштів за вказаним меморіальним ордером, оригінал якого був відсутній у матеріалах кредитної справи, яка була оглянута судом в судовому засіданні від 30 серпня 2016 року. Також аналізуючи такий доказ, суд відмічає, що у вказаному меморіальному ордері № 0142900СНF000026 від 17 грудня 2007 року у графі «призначення платежу» міститься посилання «Надання кредиту зг. дог. № 26208000016631 від 14.12.2007 року», однак позовні вимоги пред'явлені про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014-2900/756-0707-Р/1 від 17 грудня 2007 року. При цьому посилання представника позивача на те що номер договору, який зазначений у меморіальном ордері, є номером розрахункового рахунку вказаному у п. 2.1.3. кредитного договору № 014-2900/756-0707-Р/1 від 17 грудня 2007 року, не береться судом до уваги в силу того, що датою договору, який начеб - то є розрахунковим рахунком зазначено, як 14 грудня 2007 року, тобто дата, яка мала місце за три дні до дати укладення кредитного договором № 014-2900/756-0707-Р/1 від 17 грудня 2007 року. Пояснення представника позивача про те, що така практика надання кредитів банками діяла станом на 2007 рік і суд повинен виходячи з наявності такої практики здійснити висновок про те, що це є доказом надання кредитних коштів [PERSON] за кредитним договором № 014-2900/756-0707-Р/1 від 17 грудня 2007 року, судом також не береться до уваги в силу необґрунтованості таких пояснень. З пояснень представника позивача ПАТ «Універсал банк» випливає, що на підтвердження отримання кредитних коштів у виді 66000 швейцарських франків надано усі докази, які містяться у матеріалах справи. Судом, перед початком розгляду справи по суті було роз'яснено сторонам обов'язок подання доказів до початку розгляду справи по суті, що прямо передбачено чинним Цивільним процесуальним кодексом України. В ході розгляду справи, а зокрема на стадії дослідження матеріалів справи, представником позивача, також не було надано суду для огляду оригіналів письмових доказів, які б свідчили про отримання [PERSON] кредитних коштів у виді 66000 швейцарських франків на підставі договору кредиту № 014-2900/756-0707-Р/1 від 17 грудня 2007 року. Пояснюючи суду причину відсутності оригіналів розписок, представник позивача зауважив, що станом на день проведення судового засідання такі докази містяться у матеріалах справи і наміру надавати будь-які інші докази він не має, однак суд вважає таку причину невиконання вимог Цивільного процесуального кодексу України про безпосереднє представлення доказу в судове засідання, неповажною і бере до уваги принцип розумності строків розгляду справи ухваливши розглянути справу за дослідженими безпосередньо у судовому засіданні доказами. Крім того, суд змушений констатувати факт ігнорування представником позивача вимог Цивільного процесуального кодексу України, зауважуючи, що надання/ненадання доказів є правом, а не обов'язком сторони, яка обґрунтовує конкретні позовні вимоги. Суд оцінюючи причини не надання представником позивача оригіналу письмового доказу(меморіальний ордер № 0142900СНF000026 від 17 грудня 2007 року) і вважаючи їх неповажними в той же час констатує, що представник позивача, який діяв на підставі довіреності є повноважним, довіреність не містить жодних застережень щодо вчинення окремих процесуальних дій, щодо подання/неподання доказів. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Принцип безпосередності судового розгляду закріплено у ст.159 ЦПК України відповідно до якої суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України обов'язок доказування покладаються на сторін, які посилаються на обставини, як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд вважає, що позивач не виконуючи вимог Цивільного процесуального кодексу України про представлення оригіналу письмового доказу, реалізував своє диспозитивне право щодо подання доказів і участь у дослідженні таких доказів у той спосіб, який він обрав самостійно. Виходячи із принципу змагальності сторін закріпленому у ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а тому суд вважає, що позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги до [PERSON], оскільки копія меморіального ордеру № 0142900СНF000026 від 17 грудня 2007 року не є належними і допустимими доказами в розумінні статей 58, 59 ЦПК України, а тому не можуть бути взяті до уваги судом. В той же час, суд вважає що вимоги зустрічної позовної заяви не підлягають задоволенню в силу того, що відповідно до правил ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Оскільки позивачем не доведено фату того, що [PERSON] отримав на виконання умов кредитного договору № 014-2900/756-0707-Р/1 від 17 грудня 2007 року , кредитні грошові кошти, то відповідно і у [PERSON] не виникло обов'язку нести відповідальність перед ПАТ «Універсал Банк» за зобов'язаннями [PERSON] по кредитному договору № 014-2900/756-0707-Р/1 від 17 грудня 2007 року укладеному між ним та позивачем по справі. Виходячи з таких міркувань, суд вважає що наявність/чи відсутність обставин зміни зобов'язання без згоди [PERSON], внаслідок чого, як стверджує остання збільшився обсяг її відповідальності правового значення для правильного рішення даної справи не має і судом не надається оцінка таким обставинам в силу мотивів зазначених вище у рішенні. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Цивільного-процесуального кодексу України. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов категоричного висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову ПАТ «Універсал банк» та зустрічного позову [PERSON] Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed