Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідачів 14 120, 76гр. заборгованості за житлово-комунальні послуги, 549, 43гр. річних, 854, 85 гр. інфляційних витрат. Посилається в позові на те, що відповідачі зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS] і на протязі тривалого часу не вносять плату за надані житлово-комунальні послуги, в зв'язку з чим за період часу з квітня 2008 року до 01.12.2012 року утворилася заборгованість у розмірі 14120,76гр. Т.я. добровільно сплатити борг вони відмовляються, просить задовольнити позов. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися вдруге, про час розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставили, а тому суд вважає за можливе розглядати справу в їх відсутності. Крім того, відповідачка [PERSON] передала до суду заяву відповідачки [PERSON] про розгляд справи в її відсутності та повідомила, що відповідач [PERSON] в квартирі не проживає з 90-х років і на даний час вона готує позов до суду про визнання його таким, що втратив право користуватися жилим приміщенням. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS]. На протязі тривалого часу, а саме з квітня 2008 року відповідачі не вносять плату за надані їм житлово-комунальні послуги,а також послуги з утримання будинку та прибудинкової території, в зв»язку з чим станом на 01.12.2012 року утворилася заборгованість у розмірі 14120, 76гр. Відповідно до ст.68 ЖК України наймачі зобов'язані своєчасно вносити плату за квартиру та комунальні послуги. Ст.ст.66 та 67 ЖК України встановлено, що плата за користування житлом/квартирна плата/ обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Плата за комунальні послуги/водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Обов»язок наймача, як споживача житлово-комунальних послуг, вносити плату за їх надання, визначено також ст.20 Закону України »Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року. Виходячи з того, що відповідачі такі платежі не вносять на протязі тривалого часу, утворилась заборгованість, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими. Крім того, відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, встановлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. З цього випливає, що правовідносини, які склалися між сторонами з приводу надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, передбачене ч.1 ст.509 ЦК України, вимагати сплати грошей за надані послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку і про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідачів суми заборгованості з врахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Outcome: approved