Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить стягувати з [PERSON] в свою користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно на весь період навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23-х років. В обґрунтування позову посилається на те, що він народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Шлюб між його батьками розірвано. Згідно рішення Дрогобицького міського суду Львівської області від 14.02.2002 з відповідача стягувалися аліменти на нього та його брата, [PERSON] , в розмірі 1/3 частин усіх видів заробітку відповідача і до досягнення ними повноліття. Стягнення аліментів за рішенням від 14.02.2002 припинено, оскільки його брат досяг повноліття та проходить військову службу за контрактом в ЗСУ, а 30.03.2020 позивачу виповнилось 18 років. [PERSON] зазначає, що він навчається в Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має змоги самостійно себе забезпечувати, стипендії не отримує. Його мати, [PERSON] , самостійно забезпечує його щоденні потреби та оплачує навчання, батько участі в його утриманні не бере та не надає жодної матеріальної допомоги, хоча має можливість таку надавати. 04.02.2021 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який отримано судом 17.02.2021. Ухвалою від 17.02.2021 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши причини неявки, про розгляд справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] (а/с 5)). З довідки № 0360, виданої 22.03.2021 Івано-Франківським національним технічним університетом нафти і газу вбачається, що [PERSON] є студентом третього курсу, навчається на заочній формі навчання (а/с 11). Із квитанції № 15 від 26.09.2020 вбачається, що ним було сплачено 5700 грн. за навчання (а/с 12). Згідно Довідки № 5064 від 12.10.2020, [PERSON] на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення не числиться та державної допомоги не отримує (а/с 13). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 1011 від 21.10.2020 інформація про доходи [PERSON] відсутня (а/с 14). Відповідно до Довідки № 006849/13-2020 [PERSON] проживає разом із своєю матір`ю, [PERSON] , та братом [PERSON] (а/с 7). Із свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що шлюб між батьками позивача розірвано 16.03.2004 (а/с 6). Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.12.2013 було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частин всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.12.2013 і до досягнення дітьми повноліття (а/с 8). Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01.03.2019 було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на сина, [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн., щомісячно і до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-х років (а/с 9-10). Згідно вищевказаних рішень стягнення аліментів з відповідача припинено, оскільки, [PERSON] , [INFO] досяг повноліття та проходить військову службу за контрактом в ЗСУ, а 30.03.2020 позивачу виповнилось 18 років. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Беручи до уваги засаду рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, визначену ч. 1 ст. 141 СК України, відповідно до вимог абзацу 2 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень\~ст.\~182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем у встановлений законом строк не подано до суду відзиву на позовну заяву та будь яких заперечень з приводу запропонованого позивачем розміру аліментів, що свідчить про його мовчазну згоду сплачувати саме такий розмір аліментів. Так, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved