Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач ухиляється від виховання та утримання своєї неповнолітньої дочки. З 02.03.2014 року на підставі рішення Олевського районного суду Житомирської області шлюб між нею та відповідачем був розірваний і з моменту розлучення і по цей час відповідач [PERSON] жодного разу не бачив доньку, матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надав і не надає по цей час.. Позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши по причини неявки, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Представник органу опіки та піклування вважає за необхідне позов задовольнити, оскільки це буде відповідати інтересам дитини. При цьому повідомила, що працівники служби у справах дітей проводилися профілактична роз'яснювальна робота, яка результатів не дала. Батько і надалі не спілкується з дитиною, не утримує її фінансово, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду. Вислухавши пояснення позивача та її представника, думку представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження дитини: серії [NUMBER] (а.с.9) вбачається, що сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до копії рішення Олевського районного суду Житомирської області від 02.03.2014 року, яке свідчить, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано на підставі вище вказаного рішення. Після розірвання шлюбу позивачці відновлено дошлюбне прізвище «[PERSON]». Місцем проживання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO] судовим рішенням визначено за місцем проживання позивачки для подальшого виховання (а.с.10-11). У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] ухилявся від обов'язку по утриманню дитини - дочки [PERSON] позивачка звернулася до Олевського районного суду Житомирської області про стягнення аліментів, що стверджується копією виконавчого листа від 24.12.2014 року (а.с.12). Відповідно до довідки дошкільного навчального закладу №19 Олевської міської ради від 13.09.2017 року за № 262 слідує, що дитина [PERSON] відвідує центр розвитку дитини № 2 «Сонечко» з 01.12.2014 року і весь час до центру її приводять лише мама дитини та дідусь дитини - [PERSON]. Як слідує із вказаної довідки батько дитини до ЦРД №2 жодного разу не з'являвся і не цікавився життям та станом дитини (а.с.13). Орган опіки та піклування Олевської міської ради у своєму висновку, затвердженому рішенням виконавчого комітету Олевської міської ради за №42 від 30.03.2018 року врахував рекомендації опікунської ради від 26.02.2018 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, не забезпечує належних умов для її проживання, не цікавиться її моральним та фізичним станом здоров'я, не намагається поліпшити свій соціальний стан, а продовжує вести аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Із висновку також слідує, що працівниками відповідних служб з громадянином [PERSON] проводилася профілактична роз'яснювальна робота, яка результатів не дала. Батько і надалі не спілкується з дитиною, не утримує її фінансово, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду. Відповідно до ст.34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про охорону дитинства», ст..164 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. В п. 16 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Аналізуючи всі обставини справи, надані докази на підтвердження фактів та спірних правовідносин, норми діючого законодавства, що їх регулюють, суд приходить до висновку, що [PERSON] самоухилилася від виховання своєї дитини, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, та враховуючи, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, які доводять факт ухилення останнього від своїх обов'язків щодо виховання дочки та її утримання, відповідно до ст. 164 СК України його слід позбавити батьківських прав щодо неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO]. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 704 грн.80 коп. та витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема на професійну правничу допомогу в розмірі 600,00 грн., які відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved