Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою у якій вказує, що 02.12.2013 року він уклав з відповідачем договір банківського вкладу № 71704-321 «Класичний EUR», згідно умов якого ним були внесені готівкою в касу Банку грошові кошти в сумі 1291,64 євро. Термін зберігання внеску становить 370 днів, тобто з 02.12.2013 року по 07.12.2014 року. В свою чергу відповідач зобов'язався щомісяця, починаючи з 02 числа, виплачувати йому відсотки, нараховані на поточний залишок внеску, у розмірі 6,60 % річних. Додатковою угодою від 02.12.2013 року до вказаного договору банківського вкладу, сторони збільшили розмір відсотків, які повинен сплатити банк позивачу з 02.01.2014 року до 8,2 % річних. 14.03.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про дострокове розірвання договору банківського вкладу та повернення йому суми вкладу. Але до теперішнього часу відповідач грошові кошти не повернув. Просив стягнути з відповідача на свою користь суму банківського вкладу у розмірі 1291,64 євро. У судове засідання представник позивача за договором адвокат [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, неодноразово надавав суду заяви з проханням відкласти розгляд справи, але доказів підтверджуючих поважність причин неявки в судове засідання суду не надав, заперечень проти позову також суду не надав. При таких обставинах, зі згоди позивача суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу одна сторона, що прийняла від другої сторони грошову суму, що надійшла зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї на умовах та в порядку, встановлених договором. Стаття 1060 ЦК України встановлює, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Так, у судовому засіданні встановлено, що 02 грудня 2013 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «КБ «Промекономбанк» був укладений договір банківського вкладу № 71704-321 «Класичний EUR», сума вкладу становить 1291,64 євро. Термін зберігання внеску становить 370 днів, тобто з 02.12.2013 року по 07.12.2014 року (а.с.5). За умовами договору (п.3.1.3) банк зобов'язується щомісяця, починаючи з « 02» числа виплачувати вкладнику відсотки, нараховані на поточний залишок внеску, у розмірі 6,60 % річних. Додатковою угодою до договору банківського вкладу № 71704-321 від 02 грудня 2013 року сторони внесли зміни, а саме збільшили розмір відсотків, які відповідач зобов'язався нараховувати на поточний залишок внеску позивачу до 8,2 % річних (п. 3.1.3 Договору (а.с. 6). На виконання умов договору позивач передав готівкою відповідачу грошову суму у розмірі 1291,64 євро, що підтверджується копією квитанції № 40 від 02.12.2013 року (а.с.6). Відповідно до п. 3.1.4 Договору відповідач зобов'язався виплатити позивачу суму внеску і відсотки, нараховані на внесок на першу вимогу позивача на умовах даного Договору. 14.03.2014 року позивач звернувся до відповідача із заяво про дострокове розірвання вказаного договору та повернення йому суми банківського вкладу за договором (а.с. 7). Втім, відповідач не виконує умови зазначеного договору, до теперішнього часу депозитний вклад за договором позивачу не повернутий. При таких обставинах, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] суму банківського вкладу у розмірі 1291,64 євро. З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень. На підставі ст.ст. 525, 526, 536, 1058, 1060 ЦК України,

Outcome: approved