Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду та просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 19 червня 2012 року у виконавчому органі Щербинівської ради м. Дзержинська, Донецької області, актовий запис № 5 та виключити з актового запису про народження № 935, складеного 08 грудня 2016 року Біляївським міськрайонним відділом Державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Одеській області запис щодо [PERSON], [INFO], громадянина України та внести зміни в актовому записі про народження [PERSON] № 935, складеного 08 грудня 2016 року Біляївським міськрайонним відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, відомості про батька, де вказати батьком дитини [PERSON], [INFO], громадянина України, мешканця [ADDRESS] та внести зміни в актовому записі про народження [PERSON], виправивши прізвище дитини [PERSON] на прізвище [PERSON] та по-батькові [PERSON] на [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що 19 червня 2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Виконавчому органі Щербинівської ради м. Дзержинська Донецької області, актовий запис № 5. При укладенні шлюбу [PERSON] взяв її прізвище «Пузанов», про що свідчить вказане свідоцтво про шлюб. До укладення шлюбу з відповідачем вони проживали у цивільному шлюбі і в них народилась дочка [PERSON], [INFO] року. У 2014 році позивач покинула відповідача [PERSON], так як життя з ним у них не склалось. У сторін різні характери і вони часто з ним сварилися, що погано впливало на виховання дочки. Позивач виїхала з місця свого проживання з Донецької області і як переселенка зареєструвалась у реєстраційному Департаменті соціального захисту населення Одеської області Держадміністрації та взята на облік внутрішнього переміщення і має фактичне проживання з дітьми в [ADDRESS]. Після переїзду в Одеську область у 2014 році позивач стала проживати з [PERSON], [INFO], мешканцем [ADDRESS] у цивільному шлюбі, вести спільне господарство та від нього народила сина [PERSON], [INFO], але так як шлюб з колишнім чоловіком не розірвала, то сина [PERSON], батьком якого являється [PERSON] записано у актовому записі про народження дитини і у свідоцтві про народження - [PERSON]. Те що вони проживали однією сім'єю з 2014 року з [PERSON] свідчить довідка з Нерубайської сільської ради від 26 червня 2017 року № 1700 та довідка про склад сім'ї від 08 грудня 2016 року № 4466. У Біляївському відділу РАЦС запропонували звернутися з позовом до суду про розірвання шлюбу та виключення запису про батьківства. Позивач у судовому засіданні на позові наполягала та просила задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але до матеріалів справи додана нотаріально засвідчена заява від [PERSON] від 31 липня 2017 року, в якій вказав, що дає згоду на розірвання шлюбу з позивачем, зареєстрований 19 червня 2012 року та виключення з актового запису про народження № 935, складеного 08 грудня 2016 року Біляївським міськрайонним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області його, як батька, та внесення змін в актовий запис про народження [PERSON] щодо відомостей про батька, зробивши запис у графі батько - [PERSON], [INFO], змінивши прізвище дитини з [PERSON] на [PERSON] та по-батькові [PERSON] на [PERSON]. З мотивованими підставами позовних вимог, зазначеними [PERSON] згоден, просив справу слухати у його відсутність. (а.с. 29). Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та вказав, що він дійсно є біологічним батьком [PERSON] та проживає в цивільному шлюбі з позивачем. Представник третьої особи відділу реєстрації актів цивільного стану Біляївського міськрайоного управління юстиції в Одеській області у судове засідання не з'явився, але надав заяву з проханням розгляду її без присутності представників. (а.с. 28). Згідно з положеннями ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 листопада 1982 року виконавчим органом Щербинівської селищної ради міста Джержинська Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 445922, актовий запис № 5. (а.с. 9). Мають спільну доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 416176, актовий запис № 14. (а.с. 10). Сім'я розпалася і її збереження неможливо, тому що між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Також судом встановлено, що у 2014 році позивач виїхала зі місця свого проживання з Донецької області і як переселенка зареєструвалась у реєстраційному Департаменті соціального захисту населення Одеської області Держадміністрації та взята на облік внутрішнього переміщення і її фактичне проживання доньки та сина у [ADDRESS], про вказане свідчить витяг № 2331 від 20.08.2017 р. із журналу про реєстрацію переселенців від 20 серпня 2014 року і довідка від 25 січня 2017 року № 172 з Біляївської райдержадміністрації в Одеській області. (а.с. 7, 8). Позивач зазначила, що після переїзду в Одеську область у 2014 році почала проживати з [PERSON] [INFO], мешканцем [ADDRESS] у цивільному шлюбі, вести спільне господарство. [INFO] року позивач народила сина [PERSON], але так як шлюб з колишнім чоловіком [PERSON] не був розірваний, то батьком у актовому записі про народження дитини та свідоцтві про народження серія [NUMBER], виданого Біляївським міськрайонним відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського управління юстиції в Одеській області від 08 грудня 2016 року вказаний [PERSON]. (а.с. 14). Те, що позивач та [PERSON] проживали однією сім'єю з 2014 року свідчить довідка з Нерубайської сільської ради від 26 червня 2017 року № 1700 та довідка про склад сім'ї від 08 грудня 2016 року № 4466. (а.с. 11-12). Згідно до статті 138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. [PERSON] надав до суду письмову заяву про визнання батьківства щодо [PERSON], яку підтримав в судовому засіданні (а.с.15) Згідно п. 6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06 від 18.12.2008 року) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, які гарантовані статтею 8 Конвенції (рішення у справі «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24.02.1995 року). У рішенні від 08 квітня 2004 року у справі «Гаазе проти Німеччини» (заява № 11057/02) Європейський суд з прав людини наголосив, що згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про виключення та внесення змін до актового запису про народження дитини відомостей про батька є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та є необхідною умовою для забезпечення захисту прав дитини та батьків. Також, зважаючи на повне визнання позову відповідачем та той факт, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved