Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що шлюб позивача з відповідачем зареєстровано 17 жовтня 2014 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №2966. Під час перебування у шлюбі у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Фактичні шлюбні відносини позивача з відповідачем припинені, разом не проживають. На думку позивача відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення та подальше збереження сім`ї позивач вважає неможливим. Формальне перебування у шлюбі є недоцільним і буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. На даний момент позивач проживає за кордоном, відтак заява подається та підписується адвокатом (Титаренко Євгенія Борисівна), уповноваженим на це договором про надання правової допомоги. Позивач вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечило б інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого просить позов задоволити. Протягом останніх місяців в позивачки стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я вже припинила своє існування. Систематично виникають сварки, які супроводжуються виключно образами та приниженням. Спільного господарства не ведуть, оскільки позивачка з донькою проживають окремо від відповідача. Витрати на утримання дитини зі сторони відповідача носять не постійний характер. Протягом подружнього життя ними було нажито спільне майно, на яке позивачка не претендує, відтак, майновий спір між ними відсутній. Шлюб існує формально, просить такий розірвати. В судове засідання позивач не з`явився. Відповідач в судове засідання не з`явилася, разом із тим подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо розірвання шлюбу не заперечує. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 11 серпня 2012 року, зареєстрований у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1720. У шлюбі народилися діти: [PERSON] [INFO] . Згідно з ч. 2 ст.140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім`ї, примирюватись сторони не бажають, таким чином, подальше спільне життя сторін не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини, тому шлюб з відповідачем слід розірвати. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved