Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом, в якому з уточненням позовних вимог просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №3 від 05 липня 2012 року в сумі 647192,40 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 05.07.2012 року між позивачем та ТзОВ «ТУР» було укладено кредитний договір №3 про відкриття кредитної лінії із максимальним лімітом заборгованості 1900000 грн. для поповнення обігових коштів, терміном з 05.07.2012р. по 06.07.2015р. зі сплатою 20% річних. 29.08.2014р. між позивачем і ТзОВ «ТУР» укладено додатковий договір №1 до кредитного договору, на підставі якого внесено зміни щодо цільового призначення кредиту, встановлено зміни ліміту кредитної лінії. Крім того, 29.08.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель зобовязався відповідати перед позивачем на засадах солідарного боржника за виконання ТзОВ «ТУР» зобовязнь за кредитним договором. Однак, відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором та договором поруки не виконав, належним чином не повертав отримані кошти та не сплачував нараховані відсотки. В звязку із чим просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує та просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання\~не з'явився,\~хоча був належно повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому згідно\~ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів.\~\~ Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.\~\~ Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. На підставі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що 05 липня 2012 року між позивачем та ТзОВ «ТУР» було укладено кредитний договір №3 про відкриття кредитної лінії, відповідно до умов якого позивач надав ТзОВ «ТУР» кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії максимальним лімітом у розмірі 1900000 грн., з кінцевим терміном погашення 06.07.2015 р., із сплатою 20 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобовязань позичальником по кредитному договору про відкриття кредитної лінії, 29.08.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №1, відповідно до якого поручитель зобовязався відповідати перед позивачем на засадах солідарного боржника за виконання ТзОВ «ТУР» зобовязань за кредитним договором. Відповідно до п. 2.1 договору поруки, у випадку невиконання зобовязань позичальником у строки, визначені кредитним договором, позивач звертається з письмовою вимогою до поручителя . Як встановлено судом, ТзОВ «ТУР» умов кредитного договору не виконало, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів, встановлених кредитним договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 21.12.2015 року загальна сума боргу за кредитним договором становить 647192,40 грн., з яких: 591266,03 грн. заборгованість по кредиту; 53263,21 грн. пеня за тілом кредиту; 2663,16 грн. 3 % річних від простроченого кредиту. Відповідно до умов договору поруки відповідач [PERSON] на добровільних засадах поручився перед позивачем на засадах солідарного боржника за виконання позичальником ТзОВ «ТУР» зобовязань за кредитним договором №3 про відкриття кредитної лінії від 05.07.2014 року. 18.02.2015 року банком, відповідно до кредитного договору та договору поруки, у звязку із невиконанням позичальником умов кредитного договору, було надіслано відповідачу вимоги про досторокову сплату у повному обсязі заборгованості за кредитним договором № 3 від 05.07.2014 року, однак, відповідачем жодних дій по виконанню вимог банку не вчинено. Враховуючи те, що ТзОВ «ТУР» прострочило погашення поточних платежів кредиту, не виконавши взятих за кредитним договором зобовязань, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором №3 про відкриття кредитної лінії від 05 липня 2014 року в сумі 647192,40 грн. підлягає стягненню в користь позивача з відповідача [PERSON] як поручителя. Крім цього, судом встановлено, що при подачі позову позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно\~ст. 88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач при подачі позову до суду був звільнений від сплати судового збору, а позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, відтак, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 3654 грн. судового збору. На підставі ст. 553, 554, 610, 629, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved