Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про позбавлення права на спадкування за заповітом, складеним [PERSON] на своє майно - квартиру [ADDRESS], визнання за позивачем права власності на спадщину за законом на майно [PERSON] - квартиру [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON], про що позивач дізнався лише у вересні 2014 року. Після цього для оформлення права на спадщину позивач звернувся до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, де дізнався, що батько склав заповіт, відповідно до якого усе своє майно заповів [PERSON] Однак позивач з таким заповітом не згідний, тому звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовом про визнання його недійсним. В процесі розгляду справи відповідач в судовому засіданні пояснила, що вона 20 років була громадянською дружиною [PERSON], що вона знала, що у нього є син, який живе в Білорусії, на запитання чому вона не повідомила про смерть батька вона не відповіла. На запитання як помер [PERSON] відповідач пояснила, що йому 24 квітня 2014 р. стало погано з серцем, але вона швидкої не викликала, бо нібито [PERSON] цього не хотів, тобто, на думку позивача, умисно не викликала швидкої допомоги для надання [PERSON] медичної допомоги. Бачачи, що стан здоров'я [PERSON] стає з кожним днем гірший і він перебуває в безпорадному стані, відповідач ухилилася від надання допомоги спадкодавцеві, через що [INFO] він помер. Крім цього, відповідач дільничому інспектору міліції [PERSON] подала завідомо неправдиві відомості про те, що [PERSON] 24.04.2014 р. був оглянутий дільничим лікарем. А виходячи з того, що [PERSON] помер о 04 годині 00 хвилин, його тіло було виявлено лише в 09 год.45 хвилин, виклик до швидкої поступив між 9 год. 45 хв. та 10 год. 04 хв. 27.04.2014 р., то відповідач з умислом приховала фактичний час смерті спадкодавця. Вважає, що відповідач повинна була зробити все необхідне для надання медичної допомоги [PERSON], чого вона зумисне не зробила, ухилилася від допомоги [PERSON], бачачи, що він дуже хворий і знаходиться в безпорадному стані, через що спадкодавець помер, тому у відповідності до ч.5 ст.1224 ЦК України просить позбавити відповідача права на спадкування та визнати за позивачем як єдиним спадкоємцем першої черги спадкування право власності на спадкове майно померлого [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково пояснила, що померлий хотів залишити квартиру своєму внукові - сину позивача. З 2010 року стосунки між позивачем та його батьком погіршилися, покійний не хотів спілкуватися. Про смерть батька відповідач нікого не повідомила, хоча у телефонній книжці були номери телефонів родичів. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач та її представник проти позову заперечили з підстав, викладених у поданих до суду письмових запереченнях (а.с.61-65). Вважають позовні вимоги необґрунтованими, а викладені у позовній заяві обставини, такими, що не відповідають дійсності. Додатково пояснили, що з 2000 року відповідач проживала з покійним [PERSON] однією сім'єю, за цей час позивач з нею ніколи не спілкувався, про місце його поховання відповідач не повідомляла позивача, оскільки він про це не питав. [PERSON] помер вночі, однак відповідач виявила його смерть лише зранку, коли встала готувати сніданок. До цього часу [PERSON] сам себе обслуговував та не перебував у безпорадному стані. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення відповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Позивач є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10-11). Як вбачається із копії свідоцтва про смерть (а.с.5) [PERSON] [INFO] помер. Згідно з заповітом від 11.06.2010 року (а.с.69) [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно заповів [PERSON] Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 25.02.2015 року (а.с.83-84), залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 20.05.2015 року (а.с.85-86), в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання вищевказаного заповіту недійсним - відмовлено. Згідно з ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. При цьому, при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК слід встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Звертаючись до суду із позовом про усунення відповідача від спадкування за [PERSON] позивач всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України, відповідно до яких, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, не представив суду доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин, не довів, що спадкодавець через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані та що [PERSON] ухилялася від надання йому допомоги. Більше того, відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена лише від права на спадкування за законом, в той час як встановлено судом, відповідач є спадкоємцем [PERSON] на підставі заповіту (а.с.69), а не закону. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення відповідача права на спадкування за заповітом, складеним [PERSON] є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Оскільки судом встановлено, що відповідач має право на спадкування за заповітом, в задоволенні позовних вимог про усунення останньої від такого права позивачу відмовлено, тому відсутні і підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання за позивачем права власності на спадщину за законом на майно [PERSON] - квартиру [ADDRESS]. При цьому, оскільки в задоволенні позову відмовлено, то відповідно до ст.88 ЦПК України не підлягають стягненню і понесені позивачем судові витрати.

Outcome: dismissed