Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 18.07.2006 року в загальному розмірі 21865,07 грн., та суму сплаченого судового збору. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 18 липня 2006 року між ЗАТ «КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір за умовами якого відповідачу було надано кредит на суму 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитними коштами 36,00 % річних на суму залишку боргу. Проте, відповідач отримавши кредит належним чином своїх обов'язків за договором не виконував не здійснював погашення боргу, сплату процентів та інших обумовлених договором платежів, в результаті чого станом на 31.10.2013 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 21865,07 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, завчасно сповістив про можливість розгляду і вирішення справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надав, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 18 липня 2006 року між ЗАТ «Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 36,00 % річних за користування коштами. Відповідач отримав кредитну картку з кредитними коштами та використовував їх. Відповідач, будучи зобов'язаним повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами, та інші обумовлені договором платежі, своїх зобов'язань належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31.10.2013 року утворилася заборгованість у сумі 21865,07 грн. з яких: 3826,67 грн. - заборгованість за кредитом, 16521,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1017,38 грн. - штраф (процентна складова). Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком, який було перевірено у судовому засіданні. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов'язань за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем, які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що ним не заперечувалось та не спростовано. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, чим прострочив виконання згідно ст. 612 ЦК України, у зв'язку з чим виникла заборгованість, суд за встановлених обставин, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача підтвердженої розрахунком суми заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved