Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив,що 31.03.2017р між ним та відповідачем був укладений договір завдатку,згідно умов якого він сплатив відповідачу 3000 долларів США,а відповідач зобов»ячався продати йому 0,03 га земельної ділянки №54 по вул..З.Алієвої в м.Ірпені Київської області.На сьогоднішній день відповідач відмовляється від виконання прийнятих на себе зобов»язань за договором завдатку від 31.03.2017р чим порушує його права та завдає йому матеріальної та моральної шкоди. Позивач зазначає,що відповідач отримав від нього кошти під зобов»язаня провести відчудження йому частини земельної ділянки54 по вул..З.Алієвої в м.Ірпені Київської області,яка належить йому на праві власності.Сплачена відповідачу сума не є авансом,поскільки вказана сума була сплачена як завдаток під зобов»язання останнім провести відчудження земельної ділянки. Позивач просить визнати дійсним Договір завдатку,укладений 31.03.2017р між ним та відповідачем.Стягнути із відповідача на його користь 6000 долларів США. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали,просили у позові відмовити,поскільки відповідач отримав від позивача 3000 долларів США не як завдаток,а як аванс,про що відмічено у розписці.Відповідач не заперечує повернути позивачу 3000 долларів США. Суд,заслухавши пояснення учасників процесу,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.» Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.» Відповідно до\~ч 2,3\~ст.\~12\~ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. 3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.» Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.» Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України «\~Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.» Спірні правовідносини регулюються нормами ст. 570,571,220 ЦК України. Відповідно до ст.. 570 ЦК України «Завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. 2. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.» Відповідно до\~ст..\~571\~ЦК України «\~Якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. 2. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. 3. У разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.» Згідно позовної заяви позивач зазначає,що 31.03.2017р між ним та відповідачем був укладений договір завдатку,згідно умов якого він сплатив відповідачу 3000 долларів США,а відповідач зобов»язався продати йому 0,03 га земельної ділянки №54 по вул..З.Алієвої в м.Ірпені Київської області.Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов»язань щодо продажу йому земельної ділянки,у зв»язку з чим позивач просить визнати дійсним договір завдатку від 31.03.2017р. та стягнути із відповідача завдаток у подвійному розмірі а саме 6000 долларів США. Дані вимоги не підлягають до задоволення,поскільки суду не було надано доказів тих обставин,що 31.03.2017р 3000 долларів США відповідач отримав як завдаток,тому відповідно до ч 2 ст. 570 ЦК України вказана сума вважається авансом.Зі змісту розписки (а.с.4) вбачається,що відповідач отримав від позивача 3000 долларів США як «предоплату» за земельну ділянку площею 3 сотки за адресою м.Ірпінь,вул..З.Алієвої 54.Доказів тих обставин,що вказана сума була завдатком до суду надано не було. \~Щодо вимог позивача про визнання дійсним договору завдатку,то необхідно звернути увагу,що відповідно до ст.. 220 ЦК України «У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. 2. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.» Нормами чинного законодавства не передбачено нотаріальне посвідчення договору завдатку,у зв»язку з чим вказані вимоги позивача є безпідставними. У судовому засіданні встановлено,що договір купівлі-продажу частини земельної ділянки за адресою м.Ірпінь,вул..З.Алієвої 54 між позивачем та відповідачем укладений не був.Вказану частину земельної ділянки відповідач відчужив іншій особі,що підтвердив відповідач у судовому засіданні. Відповідно до ст.. 1212 ЦК України «Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст.. 533 ЦК України\~ «грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Поскільки 3000 долларів США відповідачем були отримані як авансовий платіж,то суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача 78\~273гр 90 коп,що еквівалентно 3000 долларів США згідно курсу НБУ станом на 12.06.2018р(1 доллар= 26.0913грн). На підставі ст.570,571 ЦК України,

Outcome: partial