Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачки, зазначивши, що 13 жовтня 2016 року він зареєстрував шлюб із [PERSON]. За час перебування у шлюбі у їхній сімї народився син [PERSON], [INFO], батьком якого зі слів матері був записаний він [PERSON]. Проте він не є батьком вказаної дитини та згоди на запис його батьком дитини не давав, а тому просить суд постановити рішення про виключення відомостей про нього як батька дитини [PERSON], [INFO]. В судове засідання представник позивача не зявився, про те надав заяву про те, що позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обємі, просив слухати справу за його відсутності, а також просив суд застосувати положення ст.109 ЦПК України. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, до суду не прибула, доказів поважності причин неприбуття\~ не подала, будь-яких клопотань не заявляла, заперечень не подала. Від участі в призначеній судом експертизі ухилилась. а тому суд у відповідності до ст.280 ЦПК України приходить до висновку, що справу слід розглядати в порядку заочного провадження.\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.\~ Представник Новоград-Волинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Житомирській області в судове засідання не зявився, однак у листі, що міститься в матеріалах справи вказав, що просить розглядати справу у його відсутності, проти задоволення заявлених вимог на заперечує. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вислухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку: Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо визначення походження дитини, який регулюється положеннями глави 12 СК України. Згідно ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Статтею 134 СК України передбачено внесення змін до актового запису про народження на підставі рішення суду у разі визнання батьківства. 13 жовтня 2016 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Захарченко) [PERSON] зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №138458. 02 листопада 2016 року народився [PERSON], батьками якого відповідно до свідоцтва про народження серії І-ТП №271323 записані відповідачі [PERSON] та [PERSON], які перебували в шлюбі між собою. Для підтвердження кровного споріднення дитини та позивача [PERSON] за клопотанням сторони позивача судом була призначена судова генетична експертиза, яка не була проведена через неприбуття відповідачки з дитиною до експертної установи. [PERSON] двічі від відібрання таких зразків ухилилася, та доставку до експертної установи дитини [PERSON] не забезпечила, хоча про час та місце їх відібрання була належним чином повідомлена. Відповідно до ст.136 Сімейного Кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно з ч.1 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що у разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст.109 ЦПК може визнати факт, для з'ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід. Як роз'яснено в п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК) - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивач доклав можливих зусиль для доведення не походження від нього дитини, батьком якої він записаний, однак відповідачка від проходження експертизи, яка могла б підтвердити чи спростувати доводи позивача, ухилилась та доводи позивача про те, що він не являється батьком дитини, батьком якої він записаний, не спростувала. Будь-яких доказів, які б доводили безпідставність вимог позивача, відповідачкою не подано. Відповідно до ст.109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Враховуючи вищевказані обставини, судом відповідно до положень ст.109 ЦПК України застосуються наслідки ухилення відповідачки від участі в експертизі та визнається факт, яким є факт не батьківства позивача, для з'ясування якого експертиза була призначена. Враховуючи, що відповідачкою не підтверджено походження\~ дитини від позивача, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved