Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД» на його користь 121 546,50 грн.- безпідставно набуті кошти за недійсним правочином від 31.07.2008 р. за № 3042/340-467; 20 986,94 грн.- три відсотки річних за порушення строку виконання грошового зобов`язання; 163 491-збитки завдані внаслідок недійсності правочину, а також судовий збір. В обґрунтування позову посилається на те, що 31.07.2008 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД»укладено договір за № 3042/340-467 про пайову участь у будівництві, предметом якого є спільна діяльність з метою досягнення спільних цілей, що пов`язані із проектуванням, будівництвом та введенням в експлуатацію гаражного комплексу по вул. В. Коробкова ( 6-ої черги) в м. Феодосія. Вказує , що його внеском у спільну діяльність є грошові кошти, що фактично внесені на рахунок відповідача у національній валюті у сумі, еквівалентній 25 000 доларів США за курсом Національного банку України на дату оплати. На виконання своїх зобов`язань, передбачених договором ним було внесено до каси відповідача грошові кошти у розмірі 121 546,50 грн. Зобов`язання за договором відповідачем не виконані. Позивач посилається на те, що відповідно до рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21.03.2014 року у справі № 760/28136/13ц задоволені у повному обсязі та визнано недійсним договір № 3042/340/467 від 31.07.2008 року про пайову участь у будівництві з моменту його укладення. Оскільки недійсний договір не створює юридичних наслідків, кошти,що були внесені у касу відповідача позивач просить повернути у сумі 121 564,50 грн., та за час безпідставного користування грошовими коштами з 31.07.2008 року по 01.05.2014 рік просить стягнути три відсотки річних у сумі 20 986,94 грн. Також позивач просить відшкодувати йому збитки завдані недійсним правочином у розмірі 285 037,50 грн. В судове засідання позивач не з»явився, подавши через канцелярію суду заяву у якій підтримавши позовні вимоги, просив ухвалити рішення у загальному порядку, провівши судове засідання у його відсутність. Відповідач, будучи повідомленим належним чином про місце, день та час судового розгляду, в судове засідання свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку із відсутністю згоди позивача щодо проведення заочного розгляду справи, судом ухвалено про проведення розгляду справи у відсутність відповідача у загальному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд виходить із наступного. Встановлено, що 31.07.2008 року між [PERSON] та ТОВ фірма « Консоль ЛТД» укладено договір № 3042/340/467 про пайову участь у будівництві, яки був укладений між сторонами, та предметом якого є спільна діяльність з метою досягнення спільних цілей, що пов`язані з : проектуванням, будівництвом та введенням в експлуатацію гаражного комплексу по вул. В.Коробкова ( 6-ої черги) в м. Феодосії. Плановим строком виділення із спільного майна частки, що належить позивачу, є 4 квартал 2009 року ( до 31.12.2009 року), плановий строк завершення будівництва, яким вважають дату затвердження Акта державної приймальної комісії є 1 квартал 2010 року (до 31.03.2010 року). Внеском позивача у спільну діяльність є грошові кошти, що фактично внесені на рахунок відповідача у національній валюті у сумі еквівалентній 25000 доларів США за курсом національного банку України на дату оплати (п. 3.1,3.4 Договору). Внеском відповідача у спільну діяльність є завершення будівництва об`єкту, що є спільною діяльністю, із залученням власних і сторонніх сил, трудових ресурсів, що мають професійній навички, кваліфікацію, ділову репутацію і ділові зв`язки, на підставі ліцензій, дозвільних документів, з використанням власних механізмів, обладнання, а також пайових та позичкових коштів юридичних і фізичних осіб, залучених відповідачем ( п.3.2 Договору). Матеріали справи свідчать , що відповідно до рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21.03.2014 року за позовом [PERSON] договір № 3042/340/467 від 31.07.2008 року про пайову участь у будівництві, укладений між ним та ТОВ фірма « Консоль ЛТД» визнано недійсним з моменту його укладення. Відповідно до ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді , коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі-відшкодувати вартість того, що одержано , за цінами, які існують на момент відшкодування. Встановлено, що позивач на виконання своїх зобов`язань по договору, що визнаний недійсним, вніс до каси відповідача грошові кошти в сумі 121 546,50 грн. ( квитанції від 31.07.2008 року на суму 85218,00 та 36328,50 грн.). Таким чином, оскільки договір по якому позивачем внесені кошти визнаний недійсним, отже для сторін він юридичних наслідків не створив, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума внесених коштів у розмірі 121 546,50 грн. Стосовно вимог про стягнення трьох відсотків річних за час прострочення зобов`язання у розмірі 20 986,94 грн., то суд вважає, що такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки підставою застосування відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 зазначеного Кодексу, є прострочення боржником грошового зобов'язання. Така відповідальність настає у разі встановлення, що зобов'язання є грошовим, у інших випадках ця норма застосуванню не підлягає. ( Правові висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за І півріччя 2014 року -,постанова судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 25 червня 2014 р. у справі № 6-25цс14). - Оскільки в даному випадку Договір пайової участі в будівництві за своїм змістом не грошовим зобов`язанням, а договором про спільну діяльність, то наслідком порушення виконання зобов`язань за цим договором, є визнання його недійсним згідно із Законом України « Про захист прав споживачів», як то встановлено рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 21.03.2014 року, з підстав якого заявлені дані позовні вимоги. Стосовно вимог про відшкодування збитків завданих внаслідок укладення правочину, що визнаний судом не дійсним, то суд вважає такі вимоги недоведеними, виходячи із наступного. Відповідно до ч.2 статті 216 ЦК України якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Згідно з ст.22 ЦК України збитками є 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини на які вона посилається в підтвердження своїх доводів або заперечень. Проте, позивачем не доведено наявність спричинення відповідачем збитків або можливості отримання доходів , які він міг би отримати в разі належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором. Враховуючи викладене, суд вважає, що в цій частині вимоги є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.88 ЦПК України в порядку розподілу судових витрат з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211, 54 грн.

Outcome: partial