Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором , мотивуючи це тим, що 29.03.2013р. між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №001-13720-290313, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу - [PERSON] кредит у розмірі 13 239,46 грн. на умовах визначених договором. Відповідач, в свою чергу, зобов'язався щомісячно сплачувати платежі в строки, визначені договором та проценти за користування кредитом, виходячи зі ставки 9,99% в рік. Однак, відповідачем неналежно виконувались умови вищевказаного договору, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором, відповідно яку позивач просить стягнути з відповідача - [PERSON] на його користь. Заборгованість за кредитним договором №001-13720-290313 від 29.03.2013 р. становить 18 252,97 грн., яка складається з: 13 239,46 грн. - заборгованість за кредитом, 825,51 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 4 188,00 грн. заборгованість за комісіями. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просить суд розглядати справи за відсутності представника позивача, проти заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, які вернулись на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі представників сторін, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів у справі. Згідно ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 ст. 527 ЦК України вказує, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно ч.1 до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 610 ЦК України вказує на те, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України вказує на те, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, відповідно до п.11. кредитного договору №001-13720-290313 від 29.03.2013р. позивач зобов'язується надати відповідачу кредит у сумі 13 239,46 грн., на умовах визначених договором. Згідно з п.3.1. вищевказаного договору, відповідач зобов'язується щомісяця сплачувати платежі в строки, визначені цим договором. У разі якщо сплата чергового платежу припадає на вихідні, святкові або календарні дні, котрі у місяці сплати чергового платежу відсутні ( 29,30,31 числа), то позичальник зобов'язаний сплатити платіж у наступний робочий день. Відповідно до п.1.2. договору, кредит надається на строк 50 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше 28 травня 2017 року на умовах, визначених даним договором. Пункт 2.3 договору вказує, що процента ставка за кредит є фіксованою. За користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставики 9,99% річних. Згідно з п.2.5. договору за обслуговування кредитної заборгованості позичальник сплачує кредитору плату в розмірі 3,49% в місяць. Позивач свої зобов'язання за договором виконав та надав відповідачу кредит в розмірі 13 239,46 грн., про що свідчить меморіальний ордер №21090633 від 01.04.2013р. Станом на 21.07.2013р. відповідач не виконав свої зобов'язання, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 18 252,97 грн., яка складається з 13 239,46 грн. - заборгованість за кредитом, 825,51 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 4 188,00 грн. заборгованість за комісіями. Відповідно до п.6.1. кредитного договору, при порушення позичальником строків сплати платежів, передбачених цим договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог ЦПК в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справи. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволенню шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором №001-13720-290313 від 29.03.2013р. в розмірі 18 252,97 грн., яка складається з: 13 239,46 грн. - заборгованість за кредитом, 825,51 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 4 188,00 грн. заборгованість за комісіями. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача 243,60 грн. на відшкодування витрат із сплати судового збору. З наведених міркувань та

Outcome: approved