Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до Устинівського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обгрунтовуючи вимоги тим, що [PERSON] не виконав на себе взяті зобов`язання за кредитним договором № 004-Z/027235, внаслідок чого станом на 14.05.2015 року заборгованість останнього за кредитним договором № 024-057433/13-00938-вкл-к від 16.04.2013 року становить 37003,25 грн., з яких заборгованість за кредитним договором - 3703,75 грн., прострочена заборгованість - 6628,67 грн., відсотки - 17533,70 грн. та пеня - 9137,13 грн. Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2015 року замінено відповідача на [PERSON] , як спадкоємця [PERSON] , у зв`язку з тим, що останній помер [INFO] , а згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 грудня 2014 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 7,6741 га. Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 17 грудня 2015 року матеріали справи передано за підсудністю до Корабельного районного суду м. Миколаєва. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22.01.2016 року цивільну справу за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до [PERSON] передано за підсудністю до Центрального районного суду м. Миколаєва. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.04.2013 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено договір № 004-Z/027235 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue. Судом встановлено, що 16.04.2013 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено договір № 024-057433/13-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту, згідно якого Банк відкриває на картковий рахунок Позичальника на якому обліковуються операції здійсненні з використанням картки Visa Elektron Instant [NUMBER] на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності відновлювальну кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 11111,11 грн зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 60% річних, а позичальник зобов`язується повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурсі в строк до 17.04.2016 року та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі та у строки передбачені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статтей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених умов договору Позичальник зобов`язання за договором належним чином не виконував. Судом встановлено, що позичальник [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією актового запису про смерть № 6042 від 10 червня 2014 року. З матеріалів спадкової справи заведеної приватним нотаріусом Трутень О.Я. Устинівського районного нотаріального округу після смерті [PERSON] вбачається, що спадкоємцем останнього є [PERSON] , який отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 7,6741 га. Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2015 року замінено відповідача на [PERSON] , як спадкоємця [PERSON] , у зв`язку з тим, що останній помер [INFO] . Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦПК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦПК України). Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до положень ст.ст. 526, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що в разі смерті Позичальника (Боржника) зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини і умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами вже не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Таким чином, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного у спадщину і несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо такі нарахування здійсненні позичальникові за життя. Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Так, статтею 1281 ЦК України (в редакції станом на 12.08.2015 року) передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини пред`явити свої вимоги до спадкоємців які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки в межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 08.04.2015 року у справі № 6-33цс15. Так, судом встановлено, що ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2015 року замінено відповідача на [PERSON] , як спадкоємця [PERSON] , у зв`язку з тим, що останній помер [INFO] , а згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 грудня 2014 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 7,6741 га. Копію вказаної ували було направлено позивачу 17.11.2015 року, що свідчить про те, що позивачу було повідомлено про те, що [PERSON] помер [INFO] . Проте з цього часу позивач так і не пред`явив вимогу спадкоємцю [PERSON] . На підтвердження своїх вимог позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що він своєчасно, тобто в межах строків, визначених статтею 1281 ЦК України, звертався до спадкоємця боржника особисто або через нотаріальну контору із вимогою про погашення суми боргу, що існував у спадкодавця [PERSON] . Оскільки, з вищенаведених норм вбачається, що відповідальність спадкоємця за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог ст. 1281, 1282 ЦК України, які в даному випадку ним не дотримані, так як позивач в шестимісячний строк з дня коли він дізнався про відкриття спадщини після смерті [PERSON] не пред`явив вимоги до його спадкоємців, що прийняли спадщину, а саме до [PERSON] , тому він в силу ч. 4 ст. 1281 ЦК України є таким, що позбавляється права вимоги до останнього, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed