Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2007 року по 2013 рік він знаходився у фактично шлюбних стосунках з відповідачем [PERSON] і вони проживали за адресою: [ADDRESS]. [INFO] відповідач народила доньку, в свідоцтві про народження дитини в розділі «батько» було записано «[PERSON]», тобто прізвище відповідача та його ім.»я та по-батькові. Реєстрацією дитини займалася відповідач, а через те, що вони не перебували у зареєстрованому шлюбі в свідоцтві про народження дитини відомості про батька зазначено зі слів матері у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. В листопаді 2013 року відповідач зібравши свої речі і нічого не пояснюючи покинула його та дитину, з того часу він її більше не бачив. Донька на даний час проживає з ним та його батьками та знаходиться на повному його утриманні. Де знаходиться відповідач йому невідомо, донькою вона не цікавиться, участі у її вихованні не приймає. В зв»язку із викладеним вище, він був вимушений звернутися до суду з даним позовом, просив визнати що він є батьком [PERSON], [INFO]; внести зміни до актового запису про народження дитини і в графі «батько» зазначити його, як батька дитини. Позивач в судовому засіданні повністю підтримав свої позовні вимоги та просив суд про їх задоволення в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги позову свого довірителя та просила про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не з»явилася, повідомлялася належним чином про день та час розгляду справи за останньою відомою суду адресою її мешкання. Представник зацікавленої особи - Служби у справах дітей Деснянської РДА в м. Києві в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила суд про прийняття рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Представник зацікавленої особи - Відділу ДРАЦС Деснянського РУЮ в м. Києві в судове засідання не з»явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника третьої особи, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, з 2007 року по 2013 рік позивач знаходився у фактично шлюбних стосунках з відповідачем [PERSON] і проживали за адресою: [ADDRESS]. [INFO] відповідач народила доньку, в свідоцтві про народження дитини в розділі «батько» було записано «[PERSON]», тобто прізвище відповідача та ім»я та по-батькові позивача. Як пояснив в судовому засіданні позивач, реєстрацією дитини займалася відповідач, а через те, що вони не перебували у зареєстрованому шлюбі в свідоцтві про народження дитини відомості про батька зазначено зі слів матері у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. З листопада 2013 року відповідач донькою не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, місце її знаходження невідомо. На даний час дитина проживає з позивачем та його батьками та знаходиться на повному їх утриманні. Відповідно до інформації КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» Деснянського району м. Києва [PERSON], 2009 року народження знаходиться під наглядом медичних працівників даного медичного закладу, з листопада 2013 року по теперішній час догляд за дитиною здійснює батько. Відповідно до інформації Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві відповідач [PERSON] перебуває в розшуку як безвісті зникла. Згідно висновку експерта №522 від 16.12.2014 року в генотипі [PERSON] по всіх досліджуваних локусах виявлені алелі, які могли бути утворені шляхом успадкування генотипу [PERSON] Вірогідність підтвердження батьківства складає величину не менш ніж 99,9%. Відповідно до ст. 128 Сімейного Кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред»явлений матір»ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує і виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяв, право на подання яких встановлено ст.ст. 126, 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визначене за рішенням суду. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи інтереси дитини, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved