Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовною заявою до суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № R53113488998В від 20.11.2013 року, посилаючись на те, що між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 420000,00 грн., строком повернення до 20.11.2016 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 7,5% річних. Кредитні кошти призначені на споживчі потреби. Відповідно до п.4.1 Кредитного договору, кредит був наданий шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, операції за яким можуть здійснюватись з використанням спеціальних платіжних засобів № 26250001525959 у Відділенні «Світоч». Днем видачі кредиту вважався день безготівкового перерахування коштів. Пунктом 4.2 Кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний сплачувати щомісячно, відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69 % від початкової суми кредиту. Згідно п. 4.3 Кредитного договору Позичальник зобовязаний повертати кредит та сплачувати проценти та комісії 20 числа кожного місяця у відповідності до Графіка. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 21.07.2016 р. по вказаному кредитному договору виникла заборгованість у розмірі 112405,22 грн., яка складається з 5112,81 грн. - поточної заборгованості, 32655,87 грн. - заборгованості за простроченим кредитом, 7023,78 грн. - інфляційних витрат, 1033,70 грн. - трьох відсотків річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення кредиту, 6605,30 грн. - суми простроченої заборгованості за відсотками, 1632,54 грн. - інфляційних витрат, 222,45 грн. - трьох відсотків річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення відсотків, 15,23 грн. - суми заборгованості за нарахованими відсотками, 19874,40 грн. - суми простроченої заборгованості по комісії, 709,80 грн. - суми поточної заборгованості по комісії, 37519,34 грн. - пені, нарахованої у звязку з несвоєчасною сплатою комісії, процентів по кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 112405,22 грн. та судовий збір, сплачений при зверненні до суду в сумі 1686,08 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судові засідання не зявилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.11.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON]. був укладений кредитний договір, згідно якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 42 000, 00 грн., строком повернення до 20.11.2016 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 7,5% річних. Кредитні кошти призначені на споживчі потреби (п.3 Кредитного договору). Відповідно до п.4.1 Кредитного договору, кредит був наданий шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, операції за яким можуть здійснюватись з використанням спеціальних платіжних засобів № 26250001525959 у Відділенні «Світоч». Днем видачі кредиту вважався день безготівкового перерахування коштів. Пунктом 4.2 Кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний сплачувати щомісячно, відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69 % від початкової суми кредиту. Згідно із п. 4.3 Кредитного договору Позичальник зобовязаний повертати кредит та сплачувати проценти та комісії 16 числа кожного місяця у відповідності до Графіка. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1046 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні бути виконані належним чином та у термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 546, ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Відповідно до змісту ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання погашати заборгованість за договором не виконав належним чином у звязку з чим виникла заборгованість. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 21.07.2016 року відповідач має заборгованість за кредитним договором 73407 грн. 28 коп., яка складається з наступного: 5112,81 грн. - поточної заборгованості, 32655,87 грн. - заборгованості за простроченим кредитом, 7023,78 грн. - інфляційних витрат, 6605,30 грн. - суми простроченої заборгованості за відсотками, 1632,54 грн. - інфляційних витрат, 15,23 грн. - суми заборгованості за нарахованими відсотками, 19874,40 грн. - суми простроченої заборгованості по комісії, 709,80 грн. - суми поточної заборгованості по комісії, та ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання щодо стягнення 1033,70 грн. - трьох відсотків річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення кредиту, 222,45 грн. - трьох відсотків річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення відсотків, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст. 625 КУпАП боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, згідно п. 4.2. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний сплачувати щомісячно, відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69 % від початкової суми кредиту. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що вимоги про стягнення трьох відсотків річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення кредиту та трьох відсотків річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення відсотків задоволенню не підлягає. Вирішуючи питання щодо стягнення 37519,34 грн. як заборгованості за пенею, нарахованої у звязку з несвоєчасною сплатою комісії, процентів по кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу, суд приходить до наступного. Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р місто Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №1079-р було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Між тим, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року, розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р» визнано нечинним. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція , та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України. Згідно Переліку , м. Маріуполь є населеним пунктом, на території якого здійснювалася антитерористична операція . З матеріалів справи вбачається, що відповідачка зареєстрований та мешкає, за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що вимоги про стягнення пені нарахованої у звязку з несвоєчасною сплатою комісії, процентів та кредиту в розмірі 05,% за кожен день прострочення платежу не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Позивачем надані документи, що стверджують сплату судового збору у розмірі 1686, 08 грн. Разом з тим, згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 року( зі змінами) за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсоток ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, що на сьогодні складає 1378,00 грн. Враховуючи вище викладене з відповідача [PERSON]. підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі у розмірі 1378 грн. 00 коп., зайво сплачений судовий збір у розмірі 308,08 грн. повернути позивачу.

Outcome: partial