Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 007-04248-310811 від 31.08.2011 року станом на 21.07.2015 року у розмірі 8211,01 грн., яка складається з: 8210,94 грн. тіло кредиту; 0,00 грн. прострочене тіло кредиту; 0,07 грн. заборгованість за відсотками; 0,00 грн. заборгованість за комісіями, мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує, в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, проте через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Судом встановлено, що 31 серпня 2011 року, між сторонами було укладено кредитний договір на відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та обслуговування платіжної картки № 007-04248-310811. Відповідно до п.1.2 кредитного договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № 26252905036790 в національній валюті України гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті VISA Класичний, що міститься в Додатку № 1 до Договору та умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, на загальну суму 100 000грн. та на день укладання цього Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 3 400,00 грн., що передбачено п.1.3 кредитного договору. Банк самостійно може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому Сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода до цього Договору сторонами не складається. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Згідно п. 1.6 Договору, кошти кредитної лінії та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються клієнтом у суб'єктів господарювання, та зняття готівки, виконання клієнтом своїх зобов'язань перед банком за цим договором, та вчинення інших операцій передбачених договором. Моментом надання Банком Клієнту Кредиту, відповідно до п.2.1. Договору, є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених\~ Тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. У відповідності до п.3.6 Договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у Тарифах. У разі порушення клієнтом строків сплати заборгованості за кредитною лінією та\\або Овердрафтом, процентів за користування кредитною лінією та\\або Овердрафтом, а також інших платежів, що є складовими ОМП, клієнт сплачує банку пеню в розмірі, в строки та порядку, які визначені правилами та Тарифами згідно п.3.7 Договору. Пунктом 3.8 Договору передбачено, що при надходженні на рахунок коштів та наявності непогашеної кредитної заборгованості по рахунку, вони направляються на погашення заборгованості держателя в наступній послідовності: в першу чергу погашається прострочена заборгованість за цим договором, а потім поточна. Послідовність погашення існуючої заборгованості визначається банком самостійно, та сторони встановлюють, що зміна черговості погашення заборгованості клієнта за рахунок коштів. Які надійшли на рахунок не являється зміною умов цього договору, у звязку з чим, такі дії банку не потребують двохстороннього погодження. Відповідно до умов п. 5.4 Договору сторони домовилися, що нарахування та стягнення Банком неустойки (пені), яка зазначена у цьому Договорі, є правом, а не зобов'язанням банку. Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, останній належним чином свої зобов'язання за Договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашав, у зв'язку із чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 21.07.2015 року у нього виникла заборгованість у розмірі 8211,01 грн., яка складається з: 8210,94 грн. тіло кредиту; 0,00 - прострочене тіло кредиту; 0,07 грн. заборгованість за відсотками; 0,00 грн. заборгованість за комісіями за користування кредитом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином\~ відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а й отже з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом, а також, з урахуванням положень ст. 1048 ЦК України, заборгованість по процентам за користування кредитом. Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які в свою чергу підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі постанови Правління НБУ від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації У ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до пункту 22 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Згідно п. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача слід стягнути, на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved