Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого покликався на те, що 22.08.2013р. між КС «Івано-Франківська» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 13/215, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 6000грн. строком на 24 місяці, а відповідач зобов'язувався здійснювати платежі згідно графіку погашення. З метою забезпечення умов даного кредитного договору було укладено договори поруки від 22.08.2013р. з [PERSON] та [PERSON], які несуть солідарну відповідальність разом з позичальником. В зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором відповідачам було направлено лист-попередження з вимогою повернення кредиту, однак в 10-денний термін відповідачами не внесено жодного платежу. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим станом на 04.11.2014р. заборгованість за кредитом становить 4395,59грн., з яких: 3870,66грн. - залишок основного боргу; 524,93грн. - відсотки за користування кредитом. Тому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В судове засідання представник позивача Семків М.Н. не з'явився, однак подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив справу розглядати у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, та просив справу розглядати у його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали. Тому суд, враховуючи думку представника позивача, та відповідача, які викладені в їх письмових заявах, розглянув справу за відсутності інших відповідачів та ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів, дослідивши які суд вважає наступне. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 22.08.2013р. між КС «Івано-Франківська» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 13/215, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 6000грн. строком з 22.08.2013р. по 22.08.2015р. а відповідач зобов'язувався здійснювати платежі згідно графіку погашення (а.с.8-9,10). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) зобов'язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Однак, як вбачається з довідки-рахунку заборгованості (а.с.6-7) [PERSON] порушував графік погашення заборгованості, внаслідок чого кредит вчасно не сплачував. Таким чином [PERSON] станом на 04.11.2014р. має заборгованість за кредитом в сумі 4395,59грн., з яких: 3870,66грн. - залишок основного боргу; 524,93грн. - відсотки за користування кредитом. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідач [PERSON] в своїй письмовій заяві(а.с.43) позов визнав, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене, те, що визнання позову відповідачем є безумовним, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, переконавшись у правильному розумінні відповідачем змісту обставин справи, відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції останньої з цього приводу, вважає, що позов в частині стягнення з нього вказаної в позові заборгованості слід задоволити. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, а згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що в забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань 22.08.2013р. між КС «Івано-Франківська» було укладено договори поруки з [PERSON] та [PERSON] (а.с.11,12), які несуть солідарну відповідальність у тому ж обсязі, що й боржник, тому у суду є всі підстави стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved