Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, який неодноразово уточнював та в останній редакції просить встановити наступний порядок участі батька у вихованні малолітньої дитини [PERSON], [INFO]: щотижня у понеділок, середу та п'ятницю з 16-00год. по 21-00 год. він проводить з сином, для чого о 16-00 год. забирає дитину з місця проживання дитини, дошкільного або шкільного закладу, який відвідує дитина, та о 21-00 год. привозить за місцем проживання дитини; у тому разі, якщо у зазначені дні тижня дитина з будь-якої причини не відвідує дошкільний або шкільний заклад, він забирає дитину з місця її проживання о 10-00 год. та о 21-00 год. привозить за місцем проживання дитини. У тому разі, якщо у зазначені дні тижня дитина не відвідує дошкільний або шкільний заклад у зв'язку з хворобою, він відвідує дитину за місцем її проживання та у разі необхідності супроводжує до закладу охорони здоров'я. Кожну суботу тижня він проводить разом з сином, забираючи його з місця проживання о 10-00 год. та повертаючи о 21-00 год.. У літній період року та у зимній період року він 14 днів проводить з сином з метою оздоровлення та відпочинку, у тому числі у лікувально-профілактичних та санаторних установах, як у межах так і за межами Харкова та Харківської області, при цьому він зобов'язується повідомляти матері дитини про місце знаходження сина та його стан здоров'я. Крім того, він має право безперешкодно отримувати будь-яку інформацію щодо стану здоров'я дитини, а у разі необхідності лікування дитини батьки спільно приймають рішення щодо обрання лікувальної установи для дитини та перебування разом з ним, з урахуванням рекомендацій фахівців галузі медицини. Відповідач зобов'язується повідомляти його про зміну місця проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 1996 року, від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 25.01.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач перешкоджає спілкуванню його з сином, не відповідає на телефонні дзвінки, при зустрічах дитини з ним влаштовує скандали, настроює дитину проти діда та баби - його батьків. Він звертався для вирішення цього питання до Пісочинської селищної ради Харківського району за вирішенням спору про участь батька у вихованні сина, але він з відповідачем не дійшли спільної думки у вирішенні цього питання. Зазначає, що у нього з дитиною склалися гарні відносини, [PERSON] прив'язаний до нього, крім того він здатний забезпечити дитині цікаве та розвиваюче дозвілля тому вважає, що встановлення вищевказаного порядку участі батька у вихованні дитини буде відповідати інтересам малолітнього [PERSON]. Відповідач звернулася до суду із зустрічним позовом, яким з урахуванням уточнень просить встановити наступний порядок участі батька у вихованні малолітньої дитини: кожної середи батько має право відвідувати дитину з 16-00 год. до 20-00 год. за місцем її проживання та у присутності неї до остаточного одужання дитини, при цьому зустрічі не повинні співпадати із позашкільними заняттями дитини; батько має право кожної суботи з 10-00 год. до 19-00 год. відвідувати дитину за місцем її проживання та у присутності неї до остаточного видужання дитини від поставленого діагнозу, при цьому зустрічі не повинні співпадати із позашкільними заняттями дитини. Також, вона просить встановити, що невикористаний з будь-яких причин час спілкування батька з дитиною не переноситься на іншу дату та час і не надає право батькові використати такий час у майбутньому, заборонити йому зустрічатись з малолітньою дитиною у разі хвороби дитини, що затверджується медичними документами або наявності об'єктивних ознак якого-небудь захворювання. В обґрунтування зустрічних позовних вимог [PERSON] зазначила, що дитина є малолітньою, має свій режим сну, харчування та прогулянок на свіжому повітрі. Порядок участі батька у вихованні сина, який вимагає встановити останній не відповідає віку дитини, її режиму дня, вимогам щодо харчування та рекомендаціям лікаря. Дитина зарахована до садкової групи дітей, що часто хворіють, має діагноз - бронхіальна астма 1 ступеню, хронічний аденотонзиліт, реактивна лімфаденопатія. При встановленні порядку, визначеному у первісних позовних вимогах, вона не буде мати можливості контролювати стан здоров'я дитини, її харчування та не буде впевнена, що батько буде надавати необхідні ліки, годувати дитину прийнятними продуктами та здоровою їжею. Лікарем рекомендовано обмеження контактів і перебування дитини в багатолюдних місцях на період розпалу гострих респіраторних інфекцій, тому вимоги батька ставлять під загрозу інтереси дитини, оскільки вона не зможе контролювати перебування дитини у таких місцях. У судовому засіданні позивач підтримав первісні позовні вимоги та просив їх задовольнити, проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечував. Також, пояснив, що йому відомо про стан здоров'я сина, він неодноразово пропонував відповідачу пройти дитині медичне обстеження у м. Києві, але згоди не отримав. Вважає, що відповідач заперечує проти спілкування [PERSON] з молодшим його сином [PERSON], який народився після розірвання їх шлюбу, від іншої жінки. Представник позивача [PERSON] підтримала первісні позовні вимоги та просила їх задовольнити, у задоволенні зустрічних позовних вимог заперечувала, посилаючись на те, що відповідачем не надано жодного доказу про несумлінне ставлення позивача до виконання батьківських обов'язків, порушення позивачем інтересів дитини. Вказала, що позивач виконує свої обов'язки щодо матеріального утримання дитини, має медичну освіту, йому особисто відомо про стан здоров'я сина та медичні рекомендації, яких слід дотримуватись у зв'язку з поставленими діагнозами. Крім того, у первісних позовних вимогах позивач зобов'язався застосовувати запропонований ним порядок участі у вихованні дитини з дотриманням медичних рекомендацій, режиму дня і харчування дитини та з урахуванням побажань дитини. Вважає, що зустрічні позовні вимоги заявлені з метою вирішувати питання побачень батька та дитини на власний розсуд без пояснення будь-яких причин відмови у спілкуванні. Відповідач по первісному позову підтримала зустрічні позовні вимоги, просила їх задовольнити, у задоволенні первісних позовних вимог - відмовити, при цьому посилалася на те, що ніколи не заперечувала, а навіть сприяла спілкуванню сина з батьком, але з осені 2012 року батько почав більш активно відвідувати дітей, поводитися агресивніше, залишався у будинку де проживають діти до 22:00-23:00год. Савелій має ряд захворювань і після побачень з батьком йому становиться гірше, з осені 2012 року дитина почала часто хворіти. Траплялися випадки, коли батько брав дитину з підвищеною температурою, хлопчик розповідав, що не їв та не спав весь день, коли був з батьком, останній не повертав дитину ані в 22:00год., ані в 23:00год. Батько не усвідомлює, що дитина хворіє, не розуміє її вимог щодо дотримання режиму харчування, невживання дитиною певних продуктів. Після того, як дитина провела з батьком свій день народження, вночі вона була змушена викликати швидку допомогу, оскільки у дитини трапився напад задухи. Вона не заперечує, що у дитини з батьком склалися гарні відносини, та що батька дбає про матеріальне утримання дітей. Також, зазначила, що [PERSON] час від часу знаходиться у бабусі, її матері, яка проживає в [ADDRESS]. Представники третьої особи - служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Лучанінв В.В. та Чопорова В.В. підтримали первісні позовні вимоги частково, вважали доцільним та таким, що відповідає інтересам малолітньої дитини встановлення наступного порядку участі позивача у вихованні дитини: до досягнення дитиною шкільного віку, щопонеділка та щосереди з 17-00 год. надати батькові можливість забирати дитину з дошкільного навчального закладу або з місця проживання та повертати дитину матері [PERSON] за постійним місцем проживання о 20-00 год., щосуботи о 10-30 год. забирати дитину з постійного місця проживання та повертати матері о 20-00год.. Також, вважають надати батькові можливість проводити з сином два тижні на рік з метою оздоровлення та відпочинку, при цьому йому пропонують дотримуватись медичних рекомендацій під час перебування з дитиною. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вислухавши пояснення та доводи осіб, що беруть участь у справі, вважає первісні позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, зустрічні позовні вимоги - не підлягаючими задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який зареєстрували 09 серпня 1996 року Пісочинською сільською радою Харківського району Харківської області. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірваний на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 січня 2013 року. Після розірвання шлюбу діти проживають з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Фактично проживає з молодшою дитиною [PERSON], [INFO] та з його матір'ю [PERSON] в орендованій двокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до повідомлення Люботинського ВМ Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області від 13.04.2013 року № 121, [PERSON] із заявами з приводу крадіжки або розшуку малолітньої дитини [PERSON] не зверталася , але 08 січня 2014 року звернулася до Люботинського ВМ із заявою про те, що її колишній чоловік [PERSON] без її дозволу взяв їхню спільну дитину [PERSON]. (а.с. 48) За вказаною заявою оперуповноваженим ГКМСД Люботинського ВМ було проведено перевірку, якою встановлено, що 08 січня 2014 року [PERSON] приїхав до колишньої дружини додому та на деякий час взяв сина [PERSON]. У зв'язку з тим, що [PERSON] є рідним батьком дитини, не позбавлений батьківських прав, дитина перебуває у неушкодженому стані, добре себе почуває, подальшу перевірку було припинено та рекомендовано заявниці звернутися до суду для вирішення питання про участь батька у вихованні дитини. (а.с. 57) Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно до ч.ч. 1- 3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч.2 ст.159 СК України під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Встановлено, що у батька та дитини склалися гарні відносини, дитина має прихильність як до батька так і до матері. Батько добровільно надає на утримання дітей матеріальну допомогу, дбає про розумовий та фізичний розвиток дитини, що підтверджується платіжними документами. (а.с. 85-96) Свідок [PERSON] пояснила, що батько добре відноситься до сина, але з приводу його участі в вихованні дитини у нього з колишньою дружиною відбуваються конфлікти. Найчастіше це конфлікти, пов'язані зі станом здоров'я дитини після спілкування з батьком. Про обставини погіршення стану здоров'я дитини їй відомо зі слів матері. З листа КУ «Дошкільна навчальна установа (ясла-садок) № 255 комбінованого типу Харківської міської ради» від 28.01.2014 року № 15, вбачається, що дитина [PERSON], [INFO], перебуває у вказаному закладі з 03 вересня 2012 року. З приводку влаштування дитини до закладу зверталися обоє батьків, забирає дитину з ясел-садка в основному мати, батько забирав сина 2-3 рази. (а.с. 53) Відповідно до повідомлення обласної клінічної лікарні № 1 від 27.01.2014 року № 162-юр, [PERSON] зі своїм малолітнім сином [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікування в ДДКЛ № 1 з 09 жовтня 2013 року по 24 жовтня 2013 року. При надходженні дитини встановлено діагноз: алергічний риніт, гострий обструктивний бронхіт та запідозрена бронхіальна астма, симптоми яких були кашель, напади утрудненого дихання, переважно вночі, дистанційні хрипи, нежить. Під час обстеження та лікування дитині було встановлено заключний діагноз: бронхіальна астма І ступеню, інтермітуючий перебіг, алергічний риніт, період загострення, хронічний аденотонзиліт, реактивна лімфаденопатія. (а.с. 54) Відповідно до повідомлення КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги сел. Пісочин Харківського району» від 02.01.2014 року № 20, дитина [PERSON] перебуває на обліку в амбулаторії ЗПСМ сел. Пісочин з 06.02.2010 року з діагнозом: бронхіальна астма І ст. середнього ступеню важкості, алергічний риніт, хронічний аденотонзиліт, реактивна лимфоаденопатія, вторинна кардіоміопатія, аномальна хорда лівого шлуночка. На протязі часу з 16.07.2012 року по 20.12.2013 року мати неодноразово зверталася до медичною допомогою у зв'язку із захворюванням дихальних шляхів у дитини. (а.с. 55) З відповіді КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 31 січня 2014 року № 194-01, 25 лютого 2013 року о 05:52 год., а також 24 грудня 2013 року о 03:45год. до вказаного закладу надходили виклики про надання медичної допомоги [PERSON] на адресу : [ADDRESS], госпіталізація хворого не проводилась. (а.с. 61) Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участі у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір , доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наданих [PERSON] медичних документів не вбачається рекомендації щодо необхідності ізоляції дитини від будь-кого з членів сім'ї, обмеженні спілкування з членами сім'ї дитини, зокрема - батька, як під час хвороби так і в період одужання. Крім того, [PERSON] закінчив Богодухівське медичне училище Харківської області за спеціальністю лікувальна справа та отримав диплом молодшого спеціаліста. У теперішній час є фізичною особою-підприємцем. При таких обставинах, суд вважає позивача достатньо обізнаним в галузі медичних знань та здатним дотримуватись рекомендацій лікаря під час перебування разом з дитиною. (а.с.5-7, 84) Відповідно до ч.ч.4-6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема, обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. З урахуванням вимог ч.2 ст.159 СК України , суд вважає за необхідне погодитися з висновком органу опіки та піклування, оскільки він є достатньо обґрунтованим та відповідає інтересам дитини. При цьому суд виходить з того, що в будь-якому випадку, головним критерієм способу участі батька, який проживає окремо від дитини, у її виховані та спілкуванні з нею - є інтереси дитини, підставами позбавлення одного з батьків права на виховання дітей можуть бути лише здійснення ними батьківського права в суперечності з інтересами дитини або зловживання батьківськими правами. Перед тим, як надати висновок, служба у справах дітей провела бесіди з батьками дитини, обстежила умови проживання батька дитини, вивчила медичні документи стосовно дитини. Службою у справах дітей встановлено та враховано, що на теперішній час [PERSON] разом із сім'єю проживає за адресою: [ADDRESS] в двокімнатній квартирі, в якій створені необхідні умови для перебування малолітньої дитини, її виховання та відпочинку. При розгляді питання про спосіб участі батька у вихованні дитини було взято до уваги результати бесіди з батьками, ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особисту прихильність [PERSON] до кожного з них, стан здоров'я дитини, умови проживання батька, психофізіологічні особливості хлопця у дошкільному віці, коли розпочинається формування особистості, що здійснюється під впливом дорослих та коли необхідна особиста участь батька у вихованні дитини, яка підвищує активність в пізнанні довкілля, позитивно впливає на розумові здібності, уміння спілкуватись. На підставі усіх встановлених обставин Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, вважає за доцільне встановити порядок участі батька у вихованні дитини: до досягнення дитиною шкільного віку, щопонеділка та щосереди з 17-00 год. надати батькові можливість забирати дитину з дошкільного навчального закладу або з місця проживання та повертати дитину матері за постійним місцем проживання о 20-00 год., щосуботи о 10-30 год. забирати дитину з постійного місця проживання та повертати матері о 20-00 год., а також, надати батькові можливість проводити з сином два тижні з метою оздоровлення та відпочинку, при цьому останньому необхідно дотримуватись медичних рекомендацій під час перебування з дитиною. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 9 Конвенції, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Таким чином, суд дійшов висновку що [PERSON] не довела жодного випадку зловживання [PERSON] своїми батьківськими правами, нехтування інтересами дитини або його діями всупереч цим інтересам. Припущення [PERSON] щодо погіршення стану здоров'я дитини саме внаслідок спілкування її з батьком, не може бути підставами для обмеження права останнього на участь у вихованні сина. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає [PERSON] є підставою для відмови у зустрічному позові та для відхилення її заперечень проти первісного позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial