Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), відповідно до вимог якого просив суд стягнути на свою користь з відповідача суму боргу за договором позики від 28.03.2013 року у розмірі 121974,78 грн., що згідно курсу НБУ станом на 17.01.2017 року складало 4400,00 доларів США, три процента річних у сумі 13774,80 грн., та проценти в сумі 65142,03 грн. та стягнути з відповідача витрати на правому допомогу та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28 березня 2013 року між сторонами був укладений договір позики грошових коштів, відповідно до якого позивач надав в борг відповідачу 4400 Доларів США, строком до 14.04.2013 року. Зобов'язання відповідачем не було виконано. В судове засідання представник позивача не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. 28.03.2013 року [PERSON] надав [PERSON] в борг грошові кошти, в сумі 4400,00 Доларів США, строком до 14.04.2013 року, підтвердженням чого є оригінал розписка [PERSON] про отримання вказаних грошових коштів, яка міститься в матеріалах справи (а. с. 58). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальник) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що відповідач не виконав свої зобов'язання за договором позики, а відтак зобов'язаний повернути позивачу суму грошових коштів у розмірі: 4440 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 17.01.2017 року становить 121974,78 грн.. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, 3% річних за весь строк прострочення, тобто з 14.04.2013 року по 17.01.2017 року, складає 13774,80 грн. Відповідно до ч. 1, ст. 1048 ЦПК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Електронний лист, наданий позивачем, не може слугувати доказом взяття відповідачем на себе зобов'язань, щодо сплати процентів за договором позики. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial