Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 25.05.2006 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № DNH4KP12080201 відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 2 962,69 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписана відповідачем заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» являє собою кредитний договір. Вказував, що внаслідок порушення відповідачем умов повернення кредиту, виникла прострочена заборгованість за кредитним договором № DNH4KP12080201 від 25.05.2006 року, яка станом на 15.09.2015 року становить 42 933,44 грн. та складається із заборгованості за кредитом в розмірі 10 013,76 грн. та процентам по користуванню кредитом 32 919,68 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається 8 741,66 грн., яка була задоволена до стягнення з відповідача на користь позивача судовим наказом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2009 року, отже різниця становить 34 191,78 грн., а також штрафи: 500 грн. фіксована частина, 1 709,59 грн. процентна складова. Посилаючись на порушення [PERSON] умов кредитного договору, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 36 401,37 грн., а також 1 218 грн. сплачених судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі та не заперечував щодо винесення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявні в матеріалах справи розписки, тому суд вважає за необхідне провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 25.05.2006 року між сторонами у справі укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви позичальником № DNH4KP12080201, згідно умов якого позивач надав відповідачу строковий кредит у сумі 2 962,70 грн. на 24 місяці по 23.05.2008 р. включно, із процентною ставкою за його користування у розмірі 2,09 % у місяць, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплати проценти в обумовлені у заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка визначена в Умовах. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «21» по «28» число кожного місяця, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 158,76 грн. для погашення заборгованості за кредитом, відсоткам, комісією, а також інших витрат згідно Умов (а.с.6). Пунктом 2.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Умов) встановлено, що кредит надається в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені у заяві строки. Відповідно до п. 3.2.2. Умов, позичальник зобовязаний погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви. Згідно п. 3.3.1. Умов, банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні конюктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладення даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті ( по статистиці НБУ), а також по рішенню Кредитного комітету банка. За користування кредитом у період з дати укладення даного договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному у тарифах та заяві (п.4.1. Умов). Як передбачено п.5.1. Умов, при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Згідно п.5.3. Умов, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що станом на 15.09.2015 року перед відповідачем виникла прострочена заборгованість за кредитним договором № DNH4KP12080201 від 25.05.2006 року, яка станом на 15.09.2015 року становить 42 933,44 грн. та складається із заборгованості за кредитом в розмірі 10 013,76 грн. та процентам по користуванню кредитом 32 919,68 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається 8 741,66 грн., яка була задоволена до стягнення з відповідача на користь позивача судовим наказом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2009 року, отже різниця становить 34 191,78 грн., а також штрафи 500 грн. фіксована частина, 1 709,59 грн. процентна складова, а тому різниця між нарахованою та задоволеною до стягнення сумою становить 36 401,37 грн. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Приписами ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказів на підтвердження відсутності заборгованості перед банком, а також заперечень щодо розрахунку боргу відповідач суду не надав. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобов'язанням у повному обсягу. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 1 218 грн. сплаченого судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved