Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

\~ Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що з відповідачкою по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №261. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: синів - [PERSON], [INFO] та Нікіту, [INFO]. З кінця січня 2015 року сторони фактично не мешкають разом, сімейні стосунки припинено, спільне господарство не ведеться. За час шлюбу сторонами було придбано майно, а саме, два автомобілі [NUMBER], номер кузова WDB9034631Р932149, 1999 року випуску, свідоцтво про реєстрацію САТ 711539 та марки Мегсеdes Benz Vito 111 CDI, д.н. [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 2005 року випуску, свідоцтво про реєстрацію САР 009413. Вказані автомобілі було придбано за 42000 гривень та 40000 гривень відповідно, добровільної домовленості про поділ спільного майна сторонами не досягнуто, тому позивач звернувся з позовом до суду про визнання майна спільною сумісною власністю та розподіл спільного майна подружжя, зокрема виділивши йому у власність автомобіль [NUMBER], а відповідачці у власність автомобіль [NUMBER]. Позивач в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позов підтримав повністю. Відповідачка також в судове засідання не зявилась, але подала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, з позовом згідна повністю. Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 15 серпня 2003 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ №184462, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №261 (а.с.7). З кінця січня 2015 року сторони фактично не мешкають разом, сімейні стосунки припинено, спільне господарство не ведеться. Від сумісного життя мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-КИ №245134, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 06 лютого 2004 року (а.с.9) та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-КИ №476226, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 18 березня 2014 року(а.с.8). За час спільного проживання у шлюбі сторони придбали автомобіль [NUMBER], номер кузова WDB9034631Р932149, 1999 року випуску, свідоцтво про реєстрацію САТ 711539 (а.с.10) та автомобіль [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 2005 року випуску, свідоцтво про реєстрацію САР 009413 (а.с.11). Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України визначено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту Згідно статті 163 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до 1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що уразі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в постанові №11 від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», пункти 22,25 - поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встанов\-леними статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, ви\-значається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ май\-на, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, застосо\-вуються положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обовязкової згоди одного з подруж\-жя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передба\-чених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким по\-зовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповід\-ної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і за\-лишає майно у їх спільній частковій власності. Відносно вартості належного сторонам майна, вони погодилися, що автомобіль [NUMBER] було придбано за 42000 гривень, а автомобіль [NUMBER] за 40000 гривень. Таким чином у спільному сумісному володінні подружжя є два автомобілі, які майже рівні за ціною, однак автомобіль [NUMBER] має більше посадочних місць, тому є більш дорогий, крім того, двоє сумісних дітей сторін мешкають зі своєю матірю, тому суд вважає за доцільне при розподілі майна залишити відповідачці вищевказаний автомобіль, а оскільки автомобілі є неподільним майном, тому суд вирішив розділити їх по одному кожній стороні. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити, та поділити спільне майно подружжя, виділивши позивачу автомобіль [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 2005 року випуску, свідоцтво про реєстрацію САР 009413, а відповідачці автомобіль [NUMBER], номер кузова WDB9034631Р932149, 1999 року випуску, свідоцтво про реєстрацію САТ 711539. На підставі ст.ст.60,61,69,70,71,72, 163 СК України, ст.372 ЦК України,

Outcome: approved