Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, який вподальшому уточнив та просить визнати розірваним з 31.01.2009 р. на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України трудовий договір, що був укладений 12.01.2007 р. між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований за № 115; зобов`язати Львівський міський центр зайнятості зняти із реєстрації вказаний договір та стягнути із відповідачів судові витрати. Ухвалою судового засідання від 02.10.2019 року у якості співвідповідача до справи залучено - Львівський міський центр зайнятості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 21.12.2007 р. був прийнятий на посаду продавця консультанта у фізичної особи-підприємця [PERSON] , що підтверджується записом у його трудовій книжці. 12 січня 2007 року між позивачем та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено трудовий договір, який зареєстрований Франківським районним центром зайнятості м. Львова . Трудові відносини між сторонами тривали до січня 2009 року. Останню заробітну плату позивач отримав за січень 2009 р. Позивач неодноразово звертався до свого роботодавця з вимогою звернутись до центру зайнятості та належним чином оформити припинення трудових відносин. Відповідач обіцяв це зробити, але так і не звернувся до центру зайнятості для припинення трудового договору. Через такі дії відповідача, він позивач, не може стати на облік у Львівському міському центрі зайнятості, оскільки трудовий договір між ним та відповідачем не припинено та не знято з реєстрації. Відтак, просить уточнені позовні вимоги задовольнити. У судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним в позові, просить такий задовольнити. У чергове судове засіданні позивач не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача Львівського міського центру зайнятості в судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Суд відповідно до вимог ст.ст. 223 ЦПК України, ухвалив провести розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] 21.12.2007 р. був прийнятий на посаду продавця консультанта у фізичної особи-підприємця [PERSON] , що підтверджується записом у трудовій книжці. 12 січня 2007 року між позивачем та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено трудовий договір, який зареєстрований Франківським районним центром зайнятості м. Львова . Трудові відносини між сторонами тривали до січня 2009 року. Останню заробітну плату позивач отримав за січень 2009 р., що підтверджується довідкою форми ОК-5 виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області. Трудові відносини між сторонами припинились через скрутне матеріальне становище відповідача та неможливість виплачувати заробітну плату. На даний час місцезнаходження відповідача [PERSON] не відоме. Через такі дії відповідача, позивач не може стати на облік у Львівському міському центрі зайнятості, оскільки трудовий договір між ним та відповідачем не припинено та не знято з реєстрації. Відповідно до ст. 24 КЗпП України- трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи передбачені законодавством про працю, колективним договором, або угодою сторін. Згідно з ст.24-1 КЗпП України, у разі укладання трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному Міністерством праці та соціальної політики України. Розірвання трудового договору, укладеного між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, має свої особливості. Відповідно до п.8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 8 червня 2001 року № 260, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково, в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони повідомляють центр зайнятості, який зареєстрував трудовий договір. Пунктом 9 вказаного Порядку визначено, що відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Фізична особа робить запис про підстави припинення трудового договору з посиланням на відповідні статті КЗпП України в третьому примірнику трудового договору, який після реєстрації зберігається в центрі зайнятості, і найманий працівник засвідчує своїм підписом припинення в третьому примірнику. На підставі цього, відповідальна особа центру зайнятості знімає трудовий договір з реєстрації, про що робиться запис у книзі реєстрації трудових договорів та запис на трьох примірниках трудового договору про зняття з реєстрації трудового договору. Таким чином, запис на примірниках трудового договору про його зняття з реєстрації робиться на підставі здійсненого фізичною особою - підприємцем запису про підстави припинення такого договору. Із змісту ст. 21 КЗпП України випливає, що трудовий договір є двостороннім договором між працівником та роботодавцем, які по відношенню один до одного мають відповідні права та обов`язки. Інші суб`єкти мають право втручання у взаємовідносини цих сторін лише у випадках та в порядку передбаченому чинним законодавством. Відповідно до п. 4 ч.1 ст.36 КЗпП України, підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. За ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Відповідно до п. 2.21-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.93р., трудові книжки працівників, які працюють на умовах трудового договору у фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму, та фізичних осіб, які використовують найману працю, пов`язану з наданням послуг (кухарі, няньки, водії тощо), зберігаються безпосередньо у працівників. Зазначені в абзаці першому цього пункту фізичні особи роблять записи до трудових книжок працівників про прийняття на роботу та звільнення з роботи відповідно до укладених з працівниками письмових трудових договорів, що зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості. Внесені фізичною особою до трудових книжок записи підтверджуються підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, незалежно від місця реєстрації трудового договору, і засвідчуються його печаткою. Відповідно до Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого Міністерством праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року № 260, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації ) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї із сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Встановлені судом обставини свідчать про те, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично припинені, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана, місце перебування відповідача [PERSON] не відоме, тому, враховуючи особливості правового регулювання зняття з державної реєстрації трудового договору, позивач позбавлений можливості самостійно зняти договір його з реєстрації і захистити своє порушене право. А тому з вказаних підстав позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати стягнути з відповідача [PERSON] згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved