Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Херсонський ремонтно-монтажний комбінат» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, в якому вказує, що з 20.01.2011року по 28.11.2014р. позивач знаходився у трудових відносинах з ПАТ «Херсонський ремонтно-монтажний комбінат» на посаді сторожа. Заробітна плата виплачувалася частинами, нерегулярно, із затримками, а заборгованість лише накопичувалась. Тому 28.11.2014р. був звільнений за власним бажанням. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 30.03.2015р. стягнуто на його користь 9393,12грн. заборгованість по заробітній платі; 818,42 компенсацію за невикористану відпустку; 1184,96грн. заборгованість середнього заробітна за час затримки розрахунку при звільнені станом за період з 01.02.2014р. по 13.01.2015р., без урахування обовязкових платежів. На неодноразові звернення позивача виплатити борг по заробітній платі відповідач не реагує. У звязку з наведеним просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені в сумі 4274,32грн. за період з 13.01.2015 по 10.06.2015р.; судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що з 20.01.2011року по 28.11.2014року позивач знаходився у трудових відносинах з ПАТ «Херсонський ремонтно-монтажний комбінат» на посаді сторожа, що підтверджується Трудовою книгою. Відповідно до наказу №52-к від 28.11.2014р. звільнено сторожа [PERSON] за ст.38 КЗПП України (за власним бажанням) з 28.11.2014р. Відповідно до витягу відділення АТ «ОТП Банка» 03.06.2015р. стягнуто з ПРАТ «Херсонський ремонтно-монтажний комбінат» за ст.65 Закону України про примусове виконання до виконавчого листа №666/110/15ц від 17.04.2015р. в сумі 12710,68грн. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона №666/110/15ц від 30.03.2015р. стягнуто на користь позивача 9393,12грн. заборгованість по заробітній платі; 818,42 компенсацію за невикористану відпустку; 1184,96грн. заборгованість середнього заробітна за час затримки розрахунку при звільнені станом за період з 01.02.2014р. по 13.01.2015р., без урахування обовязкових платежів. Згідно ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація відповідно до ст.117 КЗпП України повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки згідно рішення суду від 30.03.2015р. на користь позивача стягнуто середній заробіток за період з 01.02.2014р. по 13.01.2015р., крім того 03.06.2015р. відповідачем виконано рішення суду від 30.03.2015р. та виплачена заборгованість по заробітній платі, тому строк нарахування середнього заробітку починається з 14.01.2015р. по час фактичного розрахунку, тобто по 03.06.2015р., сума якого становить 3935,76грн. Також, на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються із суми судового збору 243,60грн.

Outcome: partial