Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором поставки №21 від 21.01.2017р. у сумі 45945,84 грн., пеню у сумі 2583,91 грн., 20% річних від суми неоплаченого в строк товару у сумі 1700,00 грн., а також стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1762,00грн. При цьому посилався на те, що між ТОВ «Арабеск» та [PERSON] 21.01.2017р. було укладено договір поставки №21. На підставі договору за п.п.1.1, 4.1, 4.2 постачальник зобов'язується передати будівельні та оздоблювальні матеріали та інструменти і комплектуючи у власність покупця, а покупець (відповідач) зобов'язується прийняти товар та оплатити його. Розрахунки між сторонами здійснюються шляхом внесення покупцем готівкових коштів до каси постачальника чи перерахування грошових коштів на рахунок постачальника не пізніше 14 календарних днів з моменту отримання товару. 06.12.2017р. позивачем на користь відповідача було здійснено відвантаження товару за видатковими накладними: № АХФ - 12/06/004 від 06.12.2017р. на загальну суму 33 410 грн. 88 коп. в т.ч. ПДВ; № АХФ - 12/06/009 від 06.12.2017р. на загальну суму 16 545 грн. 88 коп. в т.ч. ПДВ, а всього 45945 грн. 84 коп. Отримання товару також підтверджується підписаною відповідачем товаро-транспортної накладної № АКН - 01580/1 від 06.12.2017р. Однак відповідачем оплату було проведено частково в розмірі 4010 грн.88 коп. в т.ч. ПДВ. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 20 березня 2018р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження, а за ухвалою від 12 квітня 2018 року задоволено клопотання відповідача про розгляд зазначеної справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 17 липня 2018 року призначено по справі судово - почеркознавчу експертизу. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі на підставах зазначених у позові. Відповідач проти задоволення позову заперечував та показав, що копія не підписаного ТОВ «Арабеск» договору поставки №21 від 21.01.2017р. була підписана ним у зв'язку з запропонуванням менеджера [PERSON] можливості використання кредиту на придбання будівельної продукції. Однак продукцію, зазначену у накладних він не отримував і будь яких накладних не підписував, що підтверджено судово - почеркознавчою експертизою, за яку він сплатив приблизно 11000 грн. Заслухавши доводи представника позивача і відповідача, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.12 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч.1, 3 ст.13, ч.1 ст.49 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідно до ст. 76, ч.1, 2, 3 ст.77, 79, 80 ЦПК України: Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За ч.1, 5, 6 ст.81, ст.89 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів (ч.2 ст.509 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.626, ст.ст.627, 628, 629 ЦК України: Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.10.2017р. за №1003148820 Товариство з обмеженою відповідальністю «Арабеск» код ЄДРПОУ 33638896, що розташоване за юридичною адресою: 04073, м.Київ, вул.Кирилівська,160, корпус «А», офіс №807, зареєстровано 17.08.2005р. за №10701020000011675. Основними видами діяльності ТОВ є оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. ТОВ має відокремлений підрозділ - Харківську філію ТОВ «Арабеск». (а.с.26-32) Відповідно до договору поставки №21 від 21.01.2017р. (а.с. 11-14) постачальник ТОВ «Арабеск» та покупець [PERSON] уклали договір про наступне: п.1.1 постачальник зобов'язується передати (поставити) будівельні та оздоблювальні матеріали та (або) інструменти і комплектуючи у власність покупця, а покупець (відповідач) зобов'язується прийняти товар та оплатити його. За п.3.3. договору товар вважається переданим покупцю з моменту підписання накладної останнім. Згідно п. 4.1 договору розрахунки між сторонами здійснюються шляхом внесення покупцем готівкових коштів до каси постачальника (його філії) або перерахування грошових коштів на рахунок постачальника. За п. 4.2 договору покупець зобов'язується оплачувати товар не пізніше 14 календарних днів з моменту отримання відповідної партії товару від постачальника. За видатковими накладними Харківської філії ТОВ «Арабеск» від 06.12.2017р. за № АХФ - 12/06/004 та № АХФ - 12/06/009 [PERSON] відвантажено продукції (плита ОSВ-3 10 мм, 2500х1250 у кількості 144 шт.) на суму 33 410 грн. 88 коп. та (плита ОSВ-3 8 мм, 2500х1250 у кількості 71шт.) на суму 16 545 грн. 88 коп. в т.ч. ПДВ відповідно, а всього 45945 грн. 84 коп. (а.с. 15-17) Відповідно до товаро-транспортної накладної № АКН - 01580/1 від 06.12.2017р. [PERSON] отримав продукцію поставлену ТОВ «Арабеск» за видатковими накладними № АХФ - 12/06/004 та № АХФ - 12/06/009 від 06.12.2017р. (а.с.17) На вказаних вище видаткових накладних та товаро - транспортної накладної містяться підписи товарознавця [PERSON], директора постачальника Потапова А.В., особи яка відповідала за доставку та передачу клієнту. Отримувачем товару по всіх накладних зазначено [PERSON] Згідно акту звіряння розрахунків від 15.01.2018р. за період з 01.12.2017р. по 21.12.2017р. підписаного головним бухгалтером Харківської філії ТОВ «Арабеск» та [PERSON], заборгованість покупця за отриманий товар склала 49956 грн.72 коп. (а.с.21) Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №18512/23485 від 30.10.2018р. підписи від імені [PERSON] у видаткових накладних від 06.12.2017р. за № АХФ - 12/06/004 та № АХФ - 12/06/009 в рядку «Отримав», а також у товаро-транспортній накладної № АКН - 01580/1 від 06.12.2017р. в графі «Прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача)» виконані рукописним способом без попередньої підготовки та використання технічних засобів не [PERSON]. (а.с. 119-132) За таких обставин, судом встановлено, що товар [PERSON] отримано не було, оскільки товаро-транспортні накладні та видаткові накладні не містять його підпису про отримання товару, тому, відповідно до п.п. 3.3. договору поставки, товар не може вважатися переданим покупцю. В зв'язку із викладеним, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості та штрафних санкцій за договором поставки задоволенню не підлягають. Згідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, у разі відмови в позові судовий збір, а також інші судові витрати покладаються на позивача. Оскільки відповідачем за проведення судово-почеркознавської експертизи №18512/23485 від 30.10.2018р. було сплачено 10 868 грн. 00 коп. та 130 грн. 42 коп. комісії за прийом платежу, а всього 10 998 грн. 42 коп., тому зазначені витрати підлягають стягненню з позивача ТОВ «Арабеск» на користь відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved