Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду, мотивуючи це тим, що після смерті 21 листопада 2015 року його баби [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, майнового паю та житлового будинку з надвірними будівлями і господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область Петрівський район село Луганка, вулиця Калініна, будинок № 14, яке згідно заповіту померла заповіла позивачу. Однак після її смерті виявилось, що існує інший заповіт, який складений на імя двоюрідної сестри позивача [PERSON], яка в передбачений законом строк спадщину не прийняла, а після закінчення строку для прийняття спадщини відмовилась від її прийняття, що засвідчено нотаріусом. Таким чином заповіт, який був складений на імя позивача втратив чинність на підставі заповіту, який був складений на імя [PERSON], а тому позивач на даний час являється спадкоємцем за законом, на підставі чого 15 листопада 2016 року він отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку та на майновий пай, а щодо житлового будинку отримав відмову, так як відсутні правовстановлюючі документи на будинок, а тому позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно житловий будинок. В судове засідання позивач не зявився, але подав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позов підтримує повністю. Представник відповідача також у судове засідання не зявився, але подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечив. Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21 листопада 2015 року померла баба позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №215686, виданого Луганською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області 23 листопада 2015 року (а.с.6). Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, майнового паю та житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Петрівський район, село Луганка, вулиця Калініна, будинок № 14, яке згідно заповіту від 26 червня 2000 року, зареєстрованого в реєстрі за №1014, [PERSON] заповіла [PERSON] (а.с.12). Однак в процесі переоформлення спадщини виявилось, що існує інший заповіт, який складений 13 серпня 2008 року та зареєстрований в реєстрі за №534 на імя [PERSON] (а.с.71), яка в передбачений законом строк спадщину не прийняла, а після закінчення строку для прийняття спадщини подала заяву про відмову від її прийняття, що засвідчено нотаріусом (а.с.65). Таким чином в звязку з тим, що заповіт, який був складений на імя позивача втратив чинність на підставі заповіту, який був складений на імя [PERSON], позивач на даний час являється спадкоємцем за законом. На підставі чого 15 листопада 2016 року приватний нотаріус Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області, видав позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,1883 га, що розташована на території Луганської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області (а.с.13) та на майновий пай в розмірі 14466 гривень або 1 відсоток пайового фонду майна СВК «Агрофірма «Маріампольська» с. Луганка Петрівського району Кіровоградської області (а.с.14). Але згідно з постановою приватного нотаріуса Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області №16/02-31 від 13 січня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок після смерті [PERSON] у звязку з тим, що право власності на будинок, який успадковується, не зареєстровано (а.с. 15). Так згідно архівної довідки КП «Олександрійське МБТІ» №288 від 14 грудня 2016 року право власності на будинок №14 по вулиці Калініна в с. Луганка, Петрівського району, Кіровоградської області не зареєстровано (а.с.130). Однак належність житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Петрівський район, село Луганка, вулиця Калініна, будинок № 14, померлій [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право власності від 1989 року, зареєстрованого в реєстрі за №806 та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 1989 року, зареєстрованого в реєстрі за №808 (а.с.7-8). Відповідно до розпорядження Луганського сільського голови № 17 від 01 лютого 2016 року, вулицю Калініна перейменовано на вулицю Калинова. Згідно інформації, наданої Петрівською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області №81/01-16 від 03 березня 2017 року спадщина після смерті [PERSON] згідно алфавітних книг в нотаріальній конторі відсутня (а.с.40). Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області №146/02-14 від 02 березня 2017 року після смерті [PERSON] відкривалась спадкова справа за №73-2016 року від 13 травня 2016 року, заяву про прийняття спадщини подав [PERSON] (а.с.36). Згідно з ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припиняться внаслідок його смерті. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК). Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрації нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна (ст..1299 ЦК України). На підставі викладеного та враховуючи те, що баба позивача на момент смерті була власницею вищевказаного будинку, однак при житті не зареєструвала право власності на нього, інших спадкоємців, які претендують на вказане спадкове майно немає, а позивач як спадкоємець за законом не має змоги оформити спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 16,328,1218, 1223,1265, 1268, 1296, 1297, 1299 ЦК України.

Outcome: approved