Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення\~заборгованості,вказавши, що 02.05.2018 року відповідач позичив у нього грошові кошти в сумі 5\~000 грн. та зобов`язався повернути їх в строк до 31.05.2018 року, про що свідчить розписка. Однак, відповідач суму боргу не повернув, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду. Просить стягнути з [PERSON] 5 000 грн. основної заборгованості, 2 000 грн. за користування коштами, 138 грн. - 3% річних, 1\~637,52 грн. пені та інфляційні в розмірі 386,31 грн. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримує, просить його задоволити в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.05.2018 року відповідач позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 5\~000 грн. та зобов`язався повернути їх в строк до 31.05.2018 року, про що свідчить розписка, яка долучена до матеріалів справи. Позивач звернувся до відповідача з вимогою повернення коштів, однак своїх зобов`язань щодо повернення суми боргу відповідач не виконав, до теперішнього часу борг не повернув, доказів іншого суду не надано. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення боргу не виконав і з нього на користь позивача підлягають стягненню сума боргу, 3% річних за прострочення повернення позики та інфляційні втрати, відповідно до розрахунку, що міститься в матеріалах справи і прийнятий судом.

Outcome: approved