Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення із [PERSON] 29462грн. Позивач посилається на те, що 07 лютого 2014 року [PERSON] отримала позику в сумі 500 доларів США, та 17.01.2014 року 10000грн., про що написала відповідні розписки, згідно яких зобов'язалася повернути борг, згідно розписки від 07.02.2014 року до 01.04.2014 року, а по розписці від 17.01.2014 року до 15.05.2014 року. Однак, на день розгляду справи відповідач кошти згідно розписок, не повернула. Позивач в судовому засіданні подав заяву про уточнення позовних вимог, та просить стягнути з відповідача 35569грн. посилаючись на те, що в цій сумі враховані відсотки станом на 04.11.2015 року по курсу НБУ від 03.11.2015 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, та не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Згідно статтей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, як це передбачено ч.1 ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що 07 лютого 2014 року [PERSON] отримала позику в сумі 500 доларів США, та 17.01.2014 року 10000грн., під 25 % річних на термін чотири місяці про що написала відповідні розписки, згідно яких зобов'язалася повернути борг, згідно розписки від 07.02.2014 року до 01.04.2014 року, а по розписці від 17.01.2014 року до 15.05.2014 року. Однак, на день розгляду справи відповідач кошти не повернула, в наслідок чого у відповідача утворилась заборгованість станом на 04.11.2015 року в сумі 35569грн. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, оскільки відповідач порушила умови договору позики.

Outcome: approved