Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 51474,07 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач отримав на підставі договору позики №64098 в електронній формі від 15.08.2016р. грошові кошти в сумі 1201,00 грн., на умовах строковості, зворотності, та зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування. Перерахування суми позики підтверджується повідомленням від 30.08.2019р. До відповідача неодноразово було пред`явлено вимоги про повернення коштів, однак [PERSON] на вимогу не відреагував. Таким чином просить позов задоволити та стягнути судові витрати по справі. У підтвердження вимог покликається на копію договору позики та інші долучені до справи документи. У судове засідання представник позивача не з`явився, клопотанням до суду просить справу слухати у його відсутності і позов задоволити в повному об`ємі. З врахуванням представлених документів, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника товариства. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив. Мотивує тим, що вказаний договір позики не є підписаний сторонами з використанням цифрового підпису, вважає що лист ТОВ від 30.08.2019р. не є належним та достовірним доказом проведення безготівкового розрахунку. Довідка щодо заборгованості за договором від 15.08.2016р. не є зведеним обліковим документом, оскільки є лише технічним документом та має інформаційний характер та не доводить факту здійснення будь-яких господарських операцій. Таким чином просить у задоволенні позову відмовити. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. З оглянутого в судовому засіданні договору позики вбачається, що 15.08.2016 року відповідачем отримано на підставі договору позики №64098 в електронній формі грошові кошти в сумі 1201,00 грн., строком на 30 днів. (а.с. 35-42). Позивачем в порядку встановленому п. 1.4 Договору позики через оператора послуг платіжної інфраструктури WAYFORPAY на картковий рахунок відповідача було перераховано зазначену суму позики, що підтверджується повідомленням від 30.08.2019р. Ст. 11 ч. 2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Ст. 526 ЦК України регламентує, що зобов`язання повинно виконуватись належним чином. Договір позики є одним з його видів. За змістом ст. 1046 ЦК України за договором позики, одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначеними родовими ознаками. За змістом ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладення договору позики або його умов може бути представлена розписка. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як встановлено судом, станом на 09.09.2020 року грошові кошти за договором позики позивачу не повернуті, що підтвердив в судовому засіданні представник відповідача. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги підставними і ухвалює про стягнення з відповідача суми заборгованості по договору позики №64098 від 15.08.2020р. в розмірі 51474,07 грн. При цьому, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача\~на користь\~позивача слід\~стягнути понесені\~позивачем судові\~витрати по\~справі в розмірі 1921,00 гривень.

Outcome: approved