Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною заявою, якою просив визнати за ним право власності на житловий будинок № 78, що розташований за адресою: с. Калинівка Житомирського району Житомирської області по вул. Гриценка, як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері. В судове засідання сторони не з'явились, проте як від позивача так і представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник відповідача ставлення до позову не виказав. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. 5 червня 2015 року померла мати позивача [PERSON], (а.с.14). Після смерті останньої залишилась спадщина, яка, зокрема, складається з житлового будинку № 78, що розташований за адресою: с. Калинівка Житомирського району Житомирської області по вул. Гриценка, що рахувався за померлою згідно запису у погосподарській книзі (а.с.9). За життя, а саме 11 березня 2015 року [PERSON] склала заповіт, яким усе належне їй майно заповіла сину, тобто позивачу у даній справі (а.с.7). На день смерті та після шести місяців після смерті [PERSON] за вищевказаною адресою разом з нею ніхто не проживав та зареєстрований не був (а.с.8). Позивач є єдиним спадкоємцем до майно його померлої матері (а.с.10). Постановою нотаріуса від 16 листопада 2015 року (а.с.11) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне у даній справі нерухоме майно, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього. За таких обставин позивач вказує, що вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне йому спадкове майно у інший аніж судовий спосіб не має змоги. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Аналіз встановлених судом обставин справи та норм Закону, що їх регулюють, у своїй сукупності, дає підстави суду для задоволення позову, адже як встановлено, спадкодавець за життя була фактичним власником спірного у даній справі житлового будинку, однак за життя належним чином оформити своє право власності на нього не встигла, у звязку з чим позивач, в даний час, унеможливлений у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність вищевказаного нерухомого майна, і не може бути позбавлений цього права, оскільки набуття права власності, позивача, як спадкоємця за заповітом, чітко передбачено нормами ЦК України. Отже, враховуючи вищенаведене та правову позицію апеляційного суду Житомирської області з даних правовідносин, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена позивачем. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору в розмірі 496,01 гривень, з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved