Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що йому, належить на праві власності ? частина житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу ? частини житлового будинку від 03.07.2012 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Вказана частина будинку зареєстрована за ним на праві власності в КП « Бучанське БТІ». В договорі купівлі-продажу ? частини житлового будинку від 03.07.2012 року зазначено, що він купив частину будинку, без вказівки конкретних приміщень. Але в договорі зазначено, що куплена ним частина будинку розташована на приватизованій земельній ділянці площею 0,0900 га, яка відчужується разом з ? частиною будинку. Також зазначає, що йому належать на праві власності дві земельні ділянки за вказаною адресою на підставі договорів купівлі-продажу земельної ділянки від 03.07.2012 року, одна з яких площею 0,0900 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а інша площею 0,0098 га для ведення особистого підсобного господарства. Вказані ділянки зареєстровані за ним на праві власності в управлінні Держкомзему у м. Буча. Зазначає, що [PERSON] (далі-Відповідач) належить на праві власності інша ? частина будинку [ADDRESS]. При приватизації земельної ділянки [PERSON], в якого він купив ? частину будинку та земельні ділянки, співвласник будинку [PERSON] уклала з ним мирову угоду про розподіл земельної ділянки, а також підписала акт узгодження меж. Наведена обставина свідчить про те, що фактично будинок розділений на дві окремі квартири, які за площею відповідають частині. Зазначає, що йому необхідно вирішувати питання про узаконення будівництва на земельній ділянці, а також вирішувати інші питання, пов'язані з розпорядженням належною йому частиною будинку, але він не може ці питання вирішити без погодження з Відповідачем, яка не бажає приймати в цьому участі. Належна йому ? частина будинку становить квартиру № 2 та складається з приміщень в будинку по плану 2-1 коридор пл. 5.2 кв.м., 2-2 кухня пл. 7.9 кв.м., 2-3 коридор пл. 6.9 кв.м., 2-4 житлова кімната пл. 26.8 кв.м., 2-5 житлова кімната пл. 12.8 кв.м., II коридор пл. 4.7 кв.м. та господарських споруд ? частини сараю «Б», сараю «Г», «В», вбиральні «Д», №6 колодязь інженерних мереж, огорожі №№ 2,3,4. В зв'язку з викладеним просить виділити йому у власність в натурі ? частину будинку [ADDRESS], що складається з приміщень в будинку по плану 2-1 коридор пл. 5.2 кв.м., 2-2 кухня пл. 7.9 кв.м., 2-3 коридор пл. 6.9 кв.м., 2-4 житлова кімната пл. 26.8 кв.м., 2-5 житлова кімната пл. 12.8 кв.м., II коридор пл. 4.7 кв.м. та господарських споруд ? частини сараю «Б», сараю «Г», «В», вбиральні «Д», №6 колодязь інженерних мереж, огорожі №№ 2,3,4 (квартира №2). Позивач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов просить задовольнити, не заперечує проти заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у зв'язку з чим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалив по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON], належить на праві власності ? частина житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу ? частини житлового будинку від 03.07.2012 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] В договорі купівлі-продажу ? частини житлового будинку від 03.07.2012 року зазначено, що [PERSON] купив частину будинку, без вказівки конкретних приміщень. Але в договорі зазначено, що куплена ним частина будинку розташована на приватизованій земельній ділянці площею 0,0900 га, яка відчужується разом з ? частиною будинку. (а.с.8-9). Вказана частина будинку зареєстрована за [PERSON] на праві власності в КП «Бучанське БТІ» (а.с.7). Також судом встановлено, що [PERSON] належать на праві власності дві земельні ділянки за вказаною адресою на підставі договорів купівлі-продажу земельної ділянки від 03.07.2012 року, одна з яких площею 0,0900 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а інша площею 0,0098 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.11-12). При приватизації земельної ділянки [PERSON], в якого [PERSON] купив ? частину будинку та земельні ділянки, співвласник будинку [PERSON] уклала з [PERSON] мирову угоду про розподіл земельної ділянки, а також підписала акт встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (а.с.21-22). Судом встановлено, що належна [PERSON] ? частина будинку становить квартиру № 2 та складається з приміщень в будинку по плану 2-1 коридор пл. 5.2 кв.м., 2-2 кухня пл. 7.9 кв.м., 2-3 коридор пл. 6.9 кв.м., 2-4 житлова кімната пл. 26.8 кв.м., 2-5 житлова кімната пл. 12.8 кв.м., II коридор пл. 4.7 кв.м. та господарських споруд ? частини сараю «Б», сараю «Г», «В», вбиральні «Д», №6 колодязь інженерних мереж, огорожі №№ 2,3,4, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 10.12.2009 року (а.с.14-16). Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до вимог ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Оскільки виділ у натурі частки Позивача із спільного майна відповідає вимогам статті 183 ЦК України, тому суд задовольняє повну заяву в повному обсязі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. ст. 183, 357, 364 ЦК України,

Outcome: approved