Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернувся з заявою до суду про зняття арешту та заборони відчуження з належного йому нерухомого майна, накладених ВДВС Чугуївського міського управління юстиції Харківської області постановою серії АА №725061 від 30.04.2002 року. В позовній заяві він вказав, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок №35, розташований по вулиці Маєвського в селищі Новопокровка Чугуївського району Харківської області, який він успадкував після смерті свого батька. Зараз, з метою розпорядитися на свій розсуд належним житловий будинком, а саме продати його, він випадково дізнався про наявність арешту нерухомого майна та заборони його відчуження, про який до цього часу йому не було відомо. Дізнатися у відповідача з приводу чого було застосовано до нього таке обтяження він не може, оскільки у міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та по місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області на даний час відсутні документи щодо примусового виконання будь-яких рішень стосовно нього, а матеріали виконавчого провадження, за яким було накладено арешт на його нерухе майно були знищені в 2006 році за Правилами ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби. В звязку з цим, питання про зняття арешту з майна та заборони його відчуження і досі не вирішено. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши суду письмові заяви: позивач про підтримку позовних вимог та проханням розглянути справу за його відсутності; відповідач про визнання позову та проханням розглянути справу та ухвалити рішення без участі його представника. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного. Позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок №35, розташований по вулиці Маєвського в селищі Новопокровка Чугуївського району Харківської області. Цей будинок дістався йому в спадок після смерті батька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 07.09.2017 року державним нотаріусом Чугуївської держнотконтори Харківської області, зареєстрованим в реєстрі за №1-2192. При оформленні спадкових прав він дізнався, що згідно до Інформації з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на належне йому нерухоме майно, постановою серії АА №725061 від 30.04.2002 року ВДВС Чугуївського міського управління юстиції Харківської області було накладено арешт та оголошено заборону його відчуження. Про існування даного обтяження до цього часу йому нічого не було відомо. За для вирішення питання в досудовому порядку позивач звернувся до відповідача з заявою про зняття арешту, оскільки жодних невиконаних зобовязань, будь-яких заборгованостей, тощо в нього не має. Підстави арешту майна йому не відомі. За даними міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та по місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області на даний час у відділі відсутні документи щодо примусового виконання будь-яких стягнень з [PERSON]. Матеріали виконавчого провадження за якими було накладено арешт нерухомого майна у відділі відсутні, а саме знищені в 2006 році за Правилами ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби. А тому, скасувати арешт та заборону відчуження з належного позивачу майна відповідач не може (лист від 14.09.2017 року за №14.15-25/9963). Відповідно до ч.1,2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. В зв'язку з наявністю даного обтяження позивач не може розпорядитися на свій розсуд належним йому на праві приватної власності нерухомим майно, що порушує його права, як власника. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом власності відповідно до норм ЦК України є право особина річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, за ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Outcome: approved