Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом. Представник позивача надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд встановити факт того, що померлий 26 січня 2009 року [PERSON] (реєстра\-ційний номер облікової картки платника податків 18 09 01 67 76) володів до 26 січня 2009 року на праві приватної власності нерухомим майном домоволодінням №30 по вулиці Леванеського у с. Придніпрянське Дніпровського району Дніпропетровської області; визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 26 січня 2009 року на домоволодіння №30 по вулиці Леванеського у с. Придніпрянське Дніпровського району Дніпропетровської області. Представник відповідача у судове засідання не зявився, відповідно до письмової заяви голова Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області просить суд слухати справу за відсутності представника сільської ради. Суд дослідивши матеріали справи, матеріали наданої нотаріусом спадкової справи після смерті [PERSON], померлого 26 січня 2009 року, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що за договором купівлі-продажу житлового будинку від 12 серпня 2005 року, посвідченого держав\-ним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори (реєстровий № 2308) [PERSON] прийняв у власність житловий будинок з господарськими будів\-лями і спорудами, що знаходиться в с. Придніпрянське, вул. Леваневського, будинок 30 Дніпровсь\-кого району Дніпропетровської області. Житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами складався з будинку літ. А житло\-вою площею 21, 9 кв. метрів, загальною площею 35, 3 кв. метрів та наступних господарських буді\-вель і споруд: літня кухня літ. Б; сараї: літери В, Г, 3; літній душ літ. Є; погріб літ. Ж; вбиральня літ. І; огорожа № 15, та розташований на земельній ділянці (держфонду) загальною площею 2 640 кв. метрів. Згідно зі ст. 657 ЦК України цей договір підлягав державній реєстрації. Право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами на підставі ч. 4 ст. 334 ЦК України у Покупця виникає з моменту реєстрації цього договору у Дніпропетровському районному КП «Бюро технічної інвентаризації». Але, фактичний власник житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [PERSON] до БТІ під час життя не звертався для державної реєстрації договору купівлі-прода\-жу, а вирішив спочатку добудувати деякі будівлі і споруди, переобладнати літню кухню у житловий будинок, а після цього оформити своє право власності у встановленому законом порядку на все нерухоме майно за цією адресою. З цією метою користувач земельної ділянки, відведеною для будівництва та обслуговування жит\-лового будинку, [PERSON] до жовтня 2008 року здійснив на цієї земельній ділянці, не виходячи за її межі, переобладнання, добудові, а саме: переобладнав літню кухню літ. Б під житловий будинок літ. Б загальною площею 39, 9 кв. метрів, житлова площа 19, 6 кв. метрів; зніс сарай літ. З та побудував новий сарай літ. З площею 28, 1 кв. метрів; побудував гараж літ. Д площею 9, 5 кв. метрів; зніс літній душ літ. Є; переобладнав погріб літ. Ж площею 2, 4 кв. метрів; збільшив сарай літ. В до 13, 9 кв. метрів; збільшив сарай літ. Г до 14, 1 кв. метрів; зніс вбиральню літ. И та побудував вбиральні літ. М та літ. Н; побудував навіс літ. Л площею 8, 1 кв. метрів; побудував огорожу № 6 площею 28, 3 кв. метрів; побудував замощення І площею 14, 0 кв. метрів. 18 серпня 2008 року [PERSON] звернувся до Комунального підприємства Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» з питанням про належне оформлення самовільно збудова\-них будівель та споруд, а КПД БТІ звернулось до виконкому Любимівської ради з дим питанням. 13 жовтня 2008 року користувач земельної ділянки та власник самовільно збудованих споруд [PERSON] звернувся до Головного архітектора Дніпропетровської районної державної адміністрації з питанням про узаконення самовільно збудованих споруд. Головний архітектор спрямував його заяву та документи до Начальника обласної інспекції ДАБК для прийняття відповідного рішен\-ня згідно чинного законодавства. 25 травня 2009 року Комунальне підприємство Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» видало довідку для вирішення питання стосовно введення в експлуатацію закінченої (них) будівництвом об'єктів, а саме: будинок А - загальною площею 35, 3 кв. метрів, жилою площею 21, 9 кв. метрів; будинок Б - загальною площею 39, 5 кв. метрів, житловою площею 19, 6 кв. метрів; сарай В - площею 13, 9 кв. метрів; сарай Г - площею 14, 1 кв. метрів; гараж Д - площею 9, 5 кв. мет\-рів; літній душ Е - 1 шт.; погріб Ж - площею 2, 4 кв. метрів; вбиральня И - 1 шт.; сарай 3 - площею 12, 5 кв. метрів. 28 травня 2009 року Дніпропетровська районна санітарно-епідеміологічна станція склала акт №61 про те, що рівень зовнішнього гамма-випромінювання у приміщеннях житлового будинку та господарських будівель і споруд відповідає нормативним показникам. 15 червня 2009 року Головний архітектор відділу регіонального розвитку, містобудування та ар\-хітектури Дніпропетровської районної державної адміністрації зробив висновок № 697/04 про відпо\-відність будівель вимогам ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень», ДБН Б.2.4-1-94 «Планування і забудова сільських поселень», які не виходять за межі червоних ліній та не підпадають під зону реконструкцій), тому вважає за можливим погодити розташування об'єк\-тів: житлового будинку, будівель і споруд, розташованих на території домоволодіння по вул. Лева-невського, 30 в с. Придніпровське Любимівської сільської ради. 05 серпня 2009 року генпроектувальник - директор TOB «Промтехстальпроект», за погодженням з Любимівською сільською радою, санітарно-епідеміологічною станцією Дніпропетровської області, службою державного пожежного нагляду Головного управління МНС України у Дніпропетровській області, склав акт готовності об'єкта - житлового будинку літ. Б, переобладнаного з літньої кухні, до експлуатації. 09 листопада 2009 року інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропет\-ровській області видала свідоцтво №0400000440 про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, згідно якого житловий бу\-динок (переобладнання літньої кухні) літ. Б, сарай літ. З - нове будівництво засвідчено відповідність закінченого будівництвом об'єкту проектній документації, вимогам державних стандартів, будівель\-них норм і правил та підтверджено його готовність до експлуатації. Таким чином, користувач земельної ділянки, відведеної для будівництва і обслуговування житло\-вого будинку з господарськими будівлями і спорудами, [PERSON] в установленому законом порядку отримав усі дозвільні документи на добудову/перебудову будівель та споруд в ме\-жах свого домоволодіння, здійснив самочинне будівництво та перебудову, які відповідають проект\-ній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, та повністю підготовив документи та об'єкти самочинного будівництва для введення їх в експлуатацію. 09 листопада 2009 року інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області видала свідоцтво №0400000440 про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, згідно якого житловий бу\-динок (переобладнання літньої кухні) літ. Б, сарай літ. З - нове будівництво засвідчено відповідність закінченого будівництвом об'єкту проектній документації, вимогам державних стандартів, будівель\-них норм і правил та підтверджено його готовність до експлуатації. Таким чином, користувач земельної ділянки, відведеної для будівництва і обслуговування житло\-вого будинку з господарськими будівлями і спорудами, [PERSON] в установленому законом порядку отримав усі дозвільні документи на добудову/перебудову будівель та споруд в ме\-жах свого домоволодіння, здійснив самочинне будівництво та перебудову, які відповідають проект\-ній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, та повністю підготовив документи та об'єкти самочинного будівництва для введення їх в експлуатацію. 09 листопада 2009 року інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропет\-ровській області видала свідоцтво № [NUMBER] про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, згідно якого житловий бу\-динок (переобладнання літньої кухні) літ. Б, сарай літ. З - нове будівництво засвідчено відповідність закінченого будівництвом об'єкту проектній документації, вимогам державних стандартів, будівель\-них норм і правил та підтверджено його готовніств до експлуатації. 26 січня 2009 року [PERSON] помер (свідоцтво про смерть се\-рії 1-КИ № 254663, видане виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 27 січня 2009 року, актовий запис № 07). Вся інша технічна документація була виготовлена відповідними державними органами на підставі заяви [PERSON], поданою ним до своєї смерті. Однак, введення закінчених будівництвом об'єктів в експлуатацію повинно здійснюватися відпо\-відною комісією з обов'язковою участю власника домоволодіння та користувача земельної ділянки. Тому, у зв'язку зі смертю [PERSON] ці самочинно збудовані об'єкти нерухомого майна не були введені в експлуатацію у встановленому законом порядку. 05 січня 2011 року [PERSON] звернувся до Комунального підприємства Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» із заявою про проведення державної реєстрації права власності та надання витягу з Реєстру прав на ціле житлове домоволодіння №30 по вул. Леваневського в с. Придніпрянсь\-ке Дніпропетровського району - для вводу до спадщини після [PERSON], що помер в 2009 році. 20 січня 2012 року [PERSON] отримав рішення БТІ про відмову в державній реєстрації прав та надання ви\-тягу з Реєстру прав власності у зв'язку з тим, що згідно ст. 25 ( п.4), ст. 346 (п. 11) ЦК України, ци\-вільна правоздатність та право власності припиняється у разі смерті власника; згідно п. 3.5.3 Тимча\-сового положення: подані документи не відповідають вимогам, установленим Положенням та інши\-ми нормативно-правовими актами. Оформлення права власності на домоволодіння в органі місцево\-го самоврядування неможливо в зв'язку зі смертю власника. Маса спадкового майна згідно наявного правовстановлюючого документу не відповідає фактичні масі спадкового майна, тому оформлення права власності потребує вводу до спадщини в судовом) порядку. Спадкове майно за даними інвен\-таризації від 23 листопада 2011 року: житловий будинок «А» загальною площею 35, 3 кв. метрів, житловою площею 21, 9 кв. метрів; житловий будинок «Б» загальною площею 39, 9 кв. метрів, житловою площею 19, 6 кв. метрів; господарські будівлі та споруди: сараї «В», «Г», «З», гараж «Д», погріб «Ж», навіс «Л», вбиральні «М», «Н», колодязь «К», огорожа № 1 -6, замощення І. На земельній ділянці є будівлі та споруди самочинного будівництва: сарай «З», вбиральні «М», «Н», навіс «Л», огорожа № 6, замощення І ( потребують легалізації шляхом винесення відповідного рішення органу місцевого самоврядування після вводу до спадщини в судовому порядку). Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1220 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст. 1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Незважаючи на те, що [PERSON] набув житловий будинок з господарськими будівлями і спору\-дами за договором купівлі-продажу, але не зареєстрував цей договір в органі державної реєстрації, він фактично володів цим будинком на праві власності. Ця обставина підтверджується наступними допустимими та належними доказами: договором купівлі-продажу житлового будинку серії ВСІ №867175, посвідчений 12 серпня 2005 року державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори (реєстровий номер 2308), згідно якого Покупець [PERSON] приймає у влас\-ність житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який складається з: житловий будинок літ А, літня кухня літ. Б, сарай літ. В, сарай літ. Г, літній душ літ. Є погріб літ. Ж, вбиральня літ. І, огорожа № 15; технічним паспортом на житловий будинок, виготовленим 18 серпня 2008 року КП Дніпропет\-ровського району «Бюро технічної інвентаризації», в якому зазначено, що власником цього будинку є [PERSON], [INFO]; технічним паспортом на житловий будинок, виготовленим 23 листопада 2011 року КП Дніпро\-петровського району «Бюро технічної інвентаризації», в якому також зазначено, що власни\-ком цього будинку є [PERSON]; довідкою Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області №142 від 21 липня 2008 року, в якій зазначено, що [PERSON] проживає в [INFO]; рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2012 року, що набрало законної сили 02 жовтня 2012 року, яким суд встановив, що факт спільного проживання [PERSON] із спадкодавцем ([PERSON]) на час відкриття спадщини знайшов своє підтвердження; зверненням КПДР «БТІ» до виконкому Любимівської ради № 392 від 19.08.2008 року, в якому БТІ повідомляє, що [PERSON] здійснив самовільне збудування прибудови Б за адресою: вул. Леваневського, 30, с. Придніпровка; зверненням Головного архітектора Дніпропетровської районної державної адміністрації до на\-чальника обласної інспекції ДАБК № 2390/01 від 13.10.2008 року, яким Головний архітектор просить прийняти відповідне рішення згідно чинного законодавства щодо розгляду питання самовільно збудованих споруд гр. [PERSON]: прибудова Б за адресою: с. Придніпровка, вул. Леваневського, 30; довідкою КП Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» для вирішення пи\-тання стосовно введення в експлуатацію закінченого (их) будівництвом об'єкта (ів) від 25 травня 2009 року, з якої вбачається, що [PERSON] переобладнав літню кухню в житловий будинок Б, сарай 3 за адресою: с. Придніпровка, вул. Леваневського, 30; актом за результатами вимірювання потужності поглиненої дози (ППД) зовнішнього гамма-вип\-ромінювання в приміщеннях на об'єкті, складеної Дніпропетровською районною санітарно-епідеміологічною станцією Дніпропетровської області 28 травня 2009 року, № 61, з якої вба\-чається, що об'єкт обстеження: житловий будинок [PERSON]; висновком про можливість розташування об'єкта, зроблений Головним архітектором Дніпро\-петровської районної державної адміністрації 15 червня 2009 року, №697/04, в якому зазна\-чено, що розглянуто представлені матеріали надані [PERSON] і погоджено розташування житлового будинку, будівель і споруд на території домоволодіння по вул. Леваневського, 30 в с. Придніпровське; актом готовності об'єкта до експлуатації від 05.08.2009 року, складеним директором ТОВ «Промтехстальпроект», погоджений із сільським головою Любимівської сільської ради, санітарною-епідеміологічною станцією Дніпропетровської області та службою державного по\-жежного нагляду Головного управління МНС України у Дніпропетровської області, з якого вбачається, що переобладнання літньої кухні в житловий будинок Б здійснювалося господарським способом, про що зроблений технічний висновок про правильну побудову житлового будинку, на об'єкті виконані згідно з державними будівельними нормами всі роботи, передба\-чені проектною документацією, обладнання встановлено згідно з актами про його прийняття після індивідуального та комплексного випробування комісіями (перелік актів додається), що закінчений будівництвом об'єкт готовий до експлуатації; свідоцтвом №0400000440 про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, ви\-могам державних стандартів, будівельних норм і правил, виданим 09 листопада 2009 року [PERSON] інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дні\-пропетровській області, згідно якого засвідчується відповідність закінченого будівництвом об'єкта (окремого пускового комплексу): житловий будинок (переобладнання літньої кухні) літ. Б, сарай літ. З за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Прідніпровське, вул. Леваневського, 30 (замовник об'єкта будівництва - [PERSON]) проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та підтверджує його готовність до експлуатації; довідкою №0245 від 09 січня 2013 року відділу Держкомзему у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, якою повідомляється, що на імя [PERSON] в книзі записів державних актів на право власності на земельну ділянку за адресою: с. Придніп\-рянське, вул. Леваневського, 30 на території Любимівської сільської ради Державний акт на право власності на земельну ділянку не зареєстрований; рішенням про відмову в державній реєстрації прав та надання витягу з Реєстру прав власності, прийнятим Комунальним підприємством Дніпропетровського району «Бюро технічної інвента\-ризації» 20 січня 2012 року, про те, що таке рішення прийняте у зв'язку з тим, що цивільна правоздатність та право власності припиняється у разі смерті власника, що підтверджує факт того, що [PERSON] був власником спірного майна, що складається з двох житлових будинків та господарських будівель і споруд за адресою: с. Приідніпрянське, вул. Леваневського, 30. Оформлення права власності на домоволодіння в органі місцевого са\-моврядування неможливо не тому, що померлий не був власником майна, а у зв'язку зі смер\-тю власника. Крім того, БТІ підтверджує, що за даними інвентаризації від 23 листопада 2011 року спадкове майно складається ( тобто, те майно, яке переходить до спадкоємця): житловий будинок «А», житловий будинок «Б», сарай «В», сарай «Г», сарай «З», гараж «Д», погріб «Ж», навіс «Л», вбиральня «М», вбиральня «Н», колодязь «К», огорожа №1-6, замощення І, з яких потребують легалізації шляхом винесення відповідного рішення органу місцевого само\-врядування після вводу до спадщини в судовому порядку будівлі та споруди самочинного бу\-дівництва: сарай «З», вбиральня «М», вбиральня «Н», навіс «Л», огорожа № 6, замощення І; інші належні та допустимі докази. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ст.1297 ЦК України). 08 травня 2012 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини та відсутності факту прийняття спадщини. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2012 ро\-ку встановлений факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON], який помер 26 січня 2009 року, на час відкриття спадщини. 10 квітня 2013 року [PERSON] знову звернувся до державного нотаріуса Дніпропетровської районної дер\-жавної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON], однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що спадкодавцем за життя не було зареєстровано право власності на житловий будинок, що знаходиться в с. Придніпрянське Дніпропетровського району Дніпропетровської облас\-ті, вул. Леваневського, буд. 30, у відповідному органі, тобто у бюро технічної інвентаризації. Оскільки обставини, що стали підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії, не змінилися, то час звернення до суду для захисту невизнаних прав та інтересів особи не має правового значення. За життя спадкодавець [PERSON] у встановленому законом порядку набув право власності на два житлових будинку та деяких господарських будівель і споруд, хоча у встановленому законом порядку не встиг зареєструвати своє право власності на це майно, але воло\-дів ним на праві власності. Здійснивши під час життя самовільне будівництво сараю «З», вбиралень «М» і «Н», навісу «Л», огорожі № 6, замощення І, спадкодавець не встиг ввести їх в експлуатацію. Відповідно до вимог абз. 2 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п. 8 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника вхо\-дять до складу спадщини. Таким чином, у склад спадкового майна входять: нерухоме майно: а) \~ \~ \~ \~житловий будинок літ. А загальною площею 35, 3 кв. метрів, житлова площа 21, 9 кв. метрів; б) житловий будинок літ. Б загальною площею 39, 9 кв. метрів, житлова площа 19, 6 кв. метрів; в) сарай літ. В площею 13, 9 кв. метрів; г) сарай літ. Г площею 14, 1 кв. метрів; д) гараж літ. Д площею 9, 5 кв. метрів; е) погріб літ. Ж площею 2, 4 кв. метрів; є) колодязь літ. К; ж) \~ \~ \~ \~огорожа № 1-5 площею 43, 9 кв. метрів, яким спадкодавець володів на праві власності. Згідно звіту № 18/06-07 Товариства з обмеженою відповідальністю «С-ТИМАТИКА» про оцінку, дійсна вартість цих об'єктів станом на 13 червня 2018 року складає 62 340 грн. 00 коп. Іншого порядку визнати право власності [PERSON] на це майно, крім судового, законом не передбачено. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судо\-чинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутнос\-ті юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи від\-сутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, як\-що законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п. 1 Постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, звернути увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фак\-тів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у частині 1 статті 315 ЦПК України перелік факті, які встановлюються судом, не є ви\-черпаним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Іншого порядку встановлення цього факту, крім порядку окремого провадження, законом не вста\-новлено. Таким чином, позовні вимоги у частині встановлення факту володіння [PERSON] нерухомим майном на праві приватної власності; самочинно збудованими будівлями та спорудами, а саме: сарай літ. З площею 28, 1 кв. метрів; навіс літ. Л площею 8, 1 кв. метрів; вбиральня літ. М; вбиральня літ. Н; огорожа № 6 площею 28, 3 кв. метрів; замощення І площею 14, 0 кв. метрів, які спадкодавець підготував для вводу до експлуатації, але не встиг ввести до експлуатації у зв'язку зі своєю смертю. Згідно звіту № 18/06-07 Товариства з обмеженою відповідальністю «С-ТИМАТИ-КА» про оцінку дійсна вартість цих об'єктів нерухомого майна станом на 13 червня 2018 року скла\-дає 17 985 грн. 00 коп. Згідно ч. 1 ст. 276 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 Постанови від 30 березня 2012 року № о практику застосування судами статті 376 Ци\-вільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», при розгляді справ заз\-наченої категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового бу\-динку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документу, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затверджено\-го проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про переда\-чу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування зе\-мельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Відповідно до ч. З ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Частиною 3 цієї статті встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Таким чином, статтею 376 ЦК України передбачено загальне право про те, що особа, яка здійсни\-ла або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 цієї статті), і встановлено випадки, коли право власності на самочинне будівництво може бути визна\-не за рішенням суду за особою, що здійснила самочинне будівництво, або за власником земельної ді\-лянки. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376 ЦК України, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. З ст. 376 ЦК України); за особою - власником (користувачем) земельної ділян\-ки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК України). У п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримі\-нальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про пра\-вовий режим самочинного будівництва) від 30 березня 2012 року № 6 роз'яснено, що, вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки, про визнання права власності на само\-чинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного держав\-ного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми і правила. Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. З наданих суду доказів вбачається, що спадкодавець на законних підставах здійснив самочинне будівництво зазначених об'єктів нерухомого майна, тобто здійснив його на земельній ділянці, корис\-тувачем якої він являвся ( це право користування перейшло до нього на підставі нотаріально посвід\-ченого договору купівлі-продажу будинку), будівництво здійснено з дотримання будівельних норм і правил, забудовником отримано усі необхідні дозвільні документи для введення об'єктів нерухомого майна до експлуатації. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Як\-що договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право влас\-ності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Спадкодавець не набув право власності на самочинно збудоване нерухоме майно у встановленому законом порядку у зв'язку зі своєю смертю, Спадкодавець [PERSON] був єдиним власником самочинно збудованих об'єктів нерухомості та єдиним користувачем земельної ділянки, на якій розташовані дані об'єкти нерухомості, а тому визнання за мною як за спадкоємцем за законом права власності на вказане самочинно збудоване майно не порушить нічиїх прав. У зв'язку з неможливістю оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, позовні вимоги не порушують законних прав чи інтересів інших осіб, на думку суду можливо визнати за [PERSON] право власності на житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами в по\-рядку спадкування за законом після [PERSON], який помер 26 січня 2009 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщин може отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст. 1296 ЦК України). Відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на будинки та садиби, щодо яких відсутні правовстановлюючі документи у зв'язку з їх втратою, є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно (п. 3.3. листа Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13). Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Положеннями ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вище, на думку суду доводи викладені позивачем у позовній заяві знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, позовні вимоги законні, обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати залишити за рахунок позивача.

Outcome: approved