Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив зобов'язати [PERSON], яка є головою СМ «Тилигульський-9», видати дублікати документів, що посвідчують право власності [PERSON] на земельну ділянку, яка знаходиться на території Комінтернівського району [ADDRESS]. Також позивач просив суд зобов'язати [PERSON], яка є головою СМ «Тилигульський-9», видати дублікати документів, що посвідчують право [PERSON] на користування земельною ділянкою, яка знаходиться на території Комінтернівського району [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи наявні відповідні поштові повідомлення, у зв'язку із чим суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. На підставі ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до статті 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судовому засіданні за заявою позивача, протокольно, судом ухвалений заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову виходячи з наступного: Судом встановлено, що 30.04.2006 року [PERSON] є членом СМ «Тилигульський-9», СТ «Турист», і йому відведено земельну ділянку [ADDRESS]. В теперішній час [PERSON] має намір приватизувати відведену йому земельну ділянку, і розпорядитись нею на власний розсуд. З цією метою він неодноразово звертався до голови СМ «Тилигульський-9», СТ «Турист» [PERSON] із заявами про видачу необхідних документів, що підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема, зверненнями з відвітками садового товариства про їх отримання. Однак відповіді на власні звернення позивач не отримав. Суд не погоджується з доводами позивача, що він є власником відведеної йому земельної ділянки, оскільки підтверджуючих документів цього факту не має. Таким чином підстав для зобов'язання СМ «Тилигульський-9», СТ «Турист» [PERSON] видати [PERSON] дублікати документів, що посвідчують його право власності на земельну ділянку не має. Разом із тим, [PERSON] має речове право- право користування земельною ділянкою, що відведена йому як члену СМ «Тилигульський-9», СТ «Турист», і це право підтверджується членською книжкою садовода [NUMBER]. В силу положення ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна. Таким чином суд вважає, що в частині позову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії, зокрема, видати дублікати документів, що посвідчують право [PERSON] на користування відведеною йому земельною ділянкою, позовні вимоги відповідають способу захисту, передбаченому ст. 16 ЦК України, в зв'язку із чим підлягають задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути судовий збір в сумі 121,80 грн. пропорційно задоволеним вимогам позову, а решту віднести на рахунок держави, оскільки позивач звільнений законом від сплати судового збору (інвалід ВОВ). На підставі наведеного,

Outcome: partial