Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить зобов»язати відповідача припинити чинити перешкоди реалізувати своє право щодо користування житловим будинком і господарськими будівлями, який розташований по [ADDRESS], вселити його у вказаний будинок, визначити порядок користування приміщеннями житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] наступним чином: виділити йому в користування одну кімнату, а всі підсобні приміщення та господарські будівлі залишити в загальному користуванні, зобов»язати відповідача не порушувати встановлений порядок користування житловими приміщеннями. В судовому засіданні позивач та його представник заявлений позов підтримали, просили суд позов задоволити, пояснивши суду, що позивач є співвласником житлового будинку [ADDRESS]. Проте відповідач безпідставно йому перешкоджає користуватись цим приміщенням. Просив виділити йому кімнату № 4 площею 10 кв.м. Відповідач позовні вимоги визнала, пояснила, що вона не заперечує, щоб позивач проживав в одній із кімнат, проте вона проти того, щоб позивач приходив в стані сп»яніння із своїми друзями. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Відповідно рішення Драбівського районного суду від 25 лютого 2914 року, [PERSON] має право власності на ? частину житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] Черкаської області. Свої речові права на частину вказаного об»єкта нерухомого майна він зареєстрував, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.03.2014 року. Як вбачається із висновку дільничого інспектора міліції Драбівського РВ УМВС Козачко О.А., між сторонами з липня 2014 року існує спір щодо користування вказаним вище житловим будинком. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власник має право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Таким чином позивач має право на користування житловим будинком та на вселення до нього. Відповідно ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним, зокрема, для особистого проживання. Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Беручи до уваги, що між сторонами існує спір щодо користування будинком, проте сторони погодились про виділення позивачу житлової кімнати № 4 площею 10 кв.м., суд при прийнятті рішення в частині визначення порядку користування будинком виходить із узгодженого інтересу обох сторін, враховуючи, що в даному будинку згідно технічного паспорта, є лише дві житлові кімнати. При цьому позивач, як і відповідач, має рівне право користування кухнею, коридором і верандою, господарськими будівлями та відповідно нести рівні обов»язки по утриманню будинку, на що звертала увагу суду відповідач у справі. Разом з тим, позовна вимога про зобов»язання відповідача не порушувати встановлений порядок користування житловими приміщеннями не підлягає до задоволення, оскільки рішення суду не може бути прийняте щодо фактів та обставин, які не наступили. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved