Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд визнати недійсним договір відступлення права вимоги №75-Б, укладений 21.10.2020 року між АТ « ВТБ Банк» та АТ « Універсал банк» в частині відступлення права вимоги за кредитним договором № 1608-Р, що був укладений 25.03.2008 року між [PERSON] та ПАТ «ВТБ Банк» та іпотечним договором, що був укладений 25.03.2008 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством « ВТБ Банк». Заявлені вимоги обгрунтовані тим, що позивач вважає, що ВАТ « ВТБ Банк» не мав права відступати на користь АТ « Універсал Банк» права вимоги за кредитним договором №16-08-Р від 25.03.2008 року щодо боржника [PERSON] , посилаючись на Закон України « Про мораторій на стягнення майна громадян України», наданого як забезпечення кредиторів в іноземній валюті та те, що кредитна установа не має права відступати ( відчужувати) на користь ( у власність) іншої особи свої права вимоги до позичальників за кредитами, забезпечуванням за якими виступає майно/майнові права, наданими позичальникам кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті та за умови, якщо таке майно використовується як місце постійного проживання позичальника/ майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника у власності немає іншого нерухомого житлового майна. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник АТ « ВТБ Банк» в судовому засіданні позов не визнав, надав письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що рішенням правління Національного банку України від 18.12.2018 року №849-рш « Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ « ВТБ Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2018 року № 3392 « Про початок процедури ліквідації АТ « ВТБ Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Посилаючись на спеціальний Закон України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», представник відповідача зазначає, що оскаржуваний договір укладений у відповідності до даного закону, у зв`язку із чим в задоволенні позову просить відмовити. Представник відповідача АТ «Універсал банк» в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення. Третя особа до судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення якого повідомлена належним чином. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення сторін по справі, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 25.03.2008 року між ПАТ « ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №16/08-Р, який було змінено та доповнено згідно Договору внесення змін №1 від 18.05.2009 року, Договору про внесення змін №2 від 13.07.2009 року та Договору про внесення змін №3 від 24.09.2014 року, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кошти у розмірі 256 500 дол. США на строк до 24.03.2038 року із процентною ставкою на період з 25.03.2008 року по 23.09.2014 року - 12,5 % річних, з 24.09.2014 року по 23.09.2015 року - 11,1% річних, а з 24.09.2015 року та до кінця строку кредитного договору - 12,5%. Вказаний кредитний договір було забезпечено укладанням 25.03.2008 року іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В., відповідно до умов якого позивач передав в іпотеку банку належну йому на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] , загальною площею 121, 1 кв.м. Також вказаний кредит забезпечений порукою [PERSON] , за договором поруки №16/08-ДП1 від 25.03.2008 року. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.01.2020 року по справі № 523/11823/15-ц позов акціонерного товариства «ВТБ БАНК» в особі відділення «Одеська регіональна дирекція» АТ «ВТБ БАНК» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором був задоволений частково та стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь акціонерного товариства «ВТБ БАНК» заборгованість за договором у розмірі 250 661 (двісті п`ятдесят тисяч шістсот шістдесят один) долар США 25 центів, що складається: сума заборгованості за кредитом - 226 895,11 доларів США, що за офіційним курсом дорівнює 4 988 671,77 грн., сума заборгованості за простроченим кредитом - 1 308,18 доларів США, що за офіційним курсом дорівнює 28 762,54 грн., сума заборгованості за відсотками - 1 660,72 доларів США, що за офіційним курсом дорівнює 36 513,73 грн., сума простроченої заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 18 224,71 доларів США, що за офіційним курсом дорівнює 400 700,99 грн., сума штрафних санкцій (пеня за кожен прострочення у розмірі 0,1 від суми прострочених зобов`язань) відповідно до п. 7.1 кредитного договору в 2370,81 гривень, що еквівалентно по курсу НБУ 52 110,40 гривень., сума 3% річних - 201,72 доларів США, що за офіційним курсом дорівнює 4 435,07 грн. 06.01.2021 року Приморський районний суд м. Одеси виніс ухвалу, якою задовольнив заяву АТ «Універсал Банк» та замінив стягувача ПАТ «ВТБ Банк» на АТ «Універсал Банк» у виконавчому листі № 523/11823/15 про стягнення з [PERSON] заборгованість за договором у розмірі 250 661.25 доларів США. 29.01.2021 року Приморський районний суд м. Одеси виніс ухвалу, якою задовольнив заяву АТ «Універсал Банк» та замінив стягувача ПАТ «ВТБ Банк» на АТ «Універсал Банк» у виконавчому листі № 523/11823/15 про стягнення з [PERSON] заборгованість за договором у розмірі 250 661,25 доларів США, посилаючись на договір № 75-РБ про відступлення права вимоги від 21.10.2020 року, відповідно до якого ВАТ «ВТБ Банк» відступає АТ « Універсал банк» права вимоги банку до позичальників та/або заставодавець ( іпотекодавець) та/або поручителів, зазначених у Додатку №1, Додатку №2 та Додатку №3 до договору. Згідно доданого до заяви АТ « Універсал Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні Додатку №1 вбачається у пункту 205 про передачу права вимоги за кредитним договором № 16-08-Р від 25.03.2008 року щодо боржника [PERSON] .. Підставою звернення до суду із даним позовом стало те, що позивач, посилаючись на Закон України « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а саме те, що кредитна установа не мала права відступати ( відчужувати) на користь ( у власність) іншої особи свої права вимоги до позичальників за кредитами, забезпеченням за яким виступає майно/майнові права, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/ майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна, майно придбвалось за кредитні кошти, загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв.м. та 250 кв.м. для житлового будинку, тому вважає оскаржуваний догові недійсним. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 18 грудня 2018 року № 849-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВТБ БАНК» прийнято рішення від 18 грудня 2018 року № 3392, «Про початок процедури ліквідації АТ «ВТБ БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації АТ «ВТБ БАНК» з 19.12.2018 по 18.12.2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «ВТБ БАНК», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47- 52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Шевченку Олександру Володимировичу на два роки з 19.12.2018 по 18.12.2020 включно. 24.10.2019 рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 04.11.2019 року призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію та делеговано повноваження ліквідатора АТ «ВТБ БАНК» визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень щодо звернення до пов`язаної особи з вимогою до небанківської фінансової установи, якою від фізичних осіб залучені як позики або вклади кошти, що згідно з цим Законом прирівнюються до вкладів та повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Стрюковій Ірині Олександрівні. 17.11.2020 року рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1957 продовжено повноваження ліквідатора АТ « ВТБ Банк» Стрюковій І.О. до моменту внесення запису про припинення банку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань. Відповідно до статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VІ від 23.02.2012 встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою Закону № 4452-VІ є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Статтею 2 Закону № 4452-VІ визначено, що виведення неплатоспроможного банку з ринку - заходи, які здійснює Фонд стосовно банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, щодо виведення його з ринку одним із способів, визначених статтею 39 цього Закону згідно плану врегулювання, яким є рішення Фонду, що визначає спосіб, економічне обґрунтування, строки та умови виведення неплатоспроможного банку з ринку. Відповідно до ст. 4 Закону № 4452-VІ на виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює зокрема такі функції: здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку. Відповідно до ст. 48 Закону № 4452-VІ Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження як повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; приймає до свого відання майно (кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу та виконує функції з управління та реалізації майна банку тощо. Виконавчою дирекцією ФГВФО було прийнято рішення від 24.03.2016 № 388 «Про затвердження Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються», метою якого є визначення порядку організації продажу активів (майна), що включені до ліквідаційної маси банку, що ліквідується, у тому числі визначення принципів та критеріїв черговості продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, які застосовуються при формуванні як планів продажу активів (майна) на рівні банків, що ліквідуються, так і пропозицій з продажу окремих активів/пулів активів. Отже, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним законом, дія цього закону поширюється на всі банки, що знаходяться в управлінні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та щодо яких Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Після прийняття рішення про початок процедури ліквідації, визначений порядок організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються. Листом Міністерства юстиції України від 26.12.2008 року № 758-0-2-08-19 « Щодо практики застосування норм права у випадку колізії» зазначено, що при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом. Таким чином, суд критично ставиться до посилань позивача на те, що кредитна установа не мала права відступати ( відчужувати) на користь ( у власність) іншої особи свої права вимоги до позичальників за кредитами, забезпеченням за яким виступає майно/майнові права, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті. Крім того, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ухвала Приморський районний суд м. Одеси від 29.01.2021 року, якою замінено стягувача ПАТ «ВТБ Банк» на АТ «Універсал Банк» у виконавчому листі № 523/11823/15 про стягнення з [PERSON] заборгованість за договором у розмірі 250 661,25 доларів США скасована чи кимось оскаржується. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.01.2020 року, яке набрало законної сили, по справі № 523/11823/15-ц позов акціонерного товариства «ВТБ БАНК» в особі відділення «Одеська регіональна дирекція» АТ «ВТБ БАНК» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором був задоволений частково та стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь акціонерного товариства «ВТБ БАНК» заборгованість за договором у розмірі 250 661 (двісті п`ятдесят тисяч шістсот шістдесят один) долар США 25 центів. Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. З наведеного вище, суд вважає позов не обгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає за необхідне в задоволенні позву відмовити за недоведеністю вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed