Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № BL_КГ100094842 від 14.02.2012 року у розмірі 49098,71 грн., зазначаючи, що 14.02.2012 року між ПАТ ВіЕйБі Банк та [PERSON] був укладений кредитний договір № BL_КГ100094842 , відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. із строком користування по 14.02.2015 року з процентною ставкою 0,01 % річних, щомісяна плата у вигляді комісії за управління Кредитом встановлена у розмірі 3 % від суми кредиту. Взяті на себе зобов′язання за зазначеним договором [PERSON] виконав своєчасно і в повному обсязі. [PERSON] порушив зобовязання стосовно своєчасного повернення отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів та комісійної винагороди, в зв′язку з чим станом на 12.08.2015 року за відповідачем числиться заборгованість у розмірі 49098,71 грн. До теперішнього часу відповідач не виконує зобовязання, заборгованість не сплачує, в звязку з чим банк змушений звернутися до суду з позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність та розглядати справу за наявними у справі доказами. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що фактично отримав кредитні кошти в розмірі 9503,65 грн., не заперечував, що в нього існує заборгованість за тілом кредиту та комісією за управління кредитом, але просив їх зменшити на різницю між фактично отриманими коштами та загальною сумою кредиту. Також просив зменшити розмір плати за пропуск платежів до розміру основного боргу за тілом кредиту. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК УКраїни, за кредитним договором банк бо інша фінансова установа забов′язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов′язується повернути кредит та сплатити проценти. Матеріалами справи встановлено, що 14.02.2012 року між ПАТ ВіЕйБі Банк та [PERSON] був укладений кредитний договір № BL_КГ100094842, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. із строком користування по 14.02.2015 року з процентною ставкою 0,01 % річних, щомісяна плата у вигляді комісії за управління Кредитом встановлена у розмірі 3 % від суми кредиту. Відповідно до умов Договору відповідач зобов'язалася погашати заборгованість перед Банком по наданому кредиту й відсоткам згідно з встановленим графіком. Як вбачається з наданого розрахунку по кредитному договору № BL_КГ100094842 від 14.02.2012 року загальна заборгованість станом на 12.08.2015 року становить 49098,71 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 5947,27 грн..; заборгованість по сплаті відсотків 0,50 грн.; заборгованість по сплаті комісії - 7195,62 грн; плата за пропуск платежів 35955,32 грн. Відповідачем надана квитанція від 14.02.2012 року про видачу готівки, а саме кредитних коштів за кредитним договором в сумі 9503,65 грн. Таким чином оскільки відповідач фактично отримав кредитні кошти в сумі 9503,65 грн. суд вважає доцільним зменшити розмір заборгованості за тілом кредиту на 496,35 грн. та стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5450,92 грн. Згідно наданого рохрахунку позивачем щодо нарахування плати за пропуск платежів зазначено, що відповідачу нараховано 35955,32 грн. Відповідно до ст. 551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Нарахована пеня не відповідає сумі кредиту та відсотків на момент звернення з позовом до суду, оскільки співвідношення пред*явлених до стягнення санкцій і наслідки порушення зобов*язань не є співрозмірними, таким чином суд зменшує розмір плати за пропуск плажетіж до суми основого боргу за тілом кредиту, тобто до 5450,92 грн. Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З відповідача також підлягають стягненню проценти за користування кредитом в розмірі 0,50 грн. та комісія за управління кредитом у розмірі 7195,62 грн. Суд не приймагє до уваги клопотання відповідача про зменшення комісїі за управління кредиту на 496,35 грн., оскільки він вказує, що фактично отримав кредитних коштів 9503,65 грн., а не 10000,00 грн. як зазначає позивач, однак згідно укладеного кредитного договору комісія за управління кредитом складає 3 % щомісяця від загальної суми кредиту, є фіксованою та не пілягає зміненню, тому підстав для зменшення суми комісії у суму немає. Таким чином, факти зазначені в позовній заяві підлягають частковому задоволенню. В задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту та плати за пропуск платежів суд відмовляє. З відповідача, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, також підлягають стягненню на користь держави судові витрати.

Outcome: partial