Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись на те, що 10 квітня 2013 року на перехресті з вул. Драгомирівською було скоєно дорожньо-транспортну пригоду. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова по справі № 646/6196/13-ц від 01 серпня 2013 року власника автомобілю Рено, державний номер [NUMBER] було визнано винним у скоєнні цього ДТП за участю автомобіля МАН, державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], та автобуса МАН, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Але у зв'язку зі закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності адміністративна справа у відношенні [PERSON] була закрита. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю МАН, державний номер [NUMBER] було спричинено механічні пошкодження, відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу вартість відновлювального ремонту автомобілю МАН складає 111 291,24 грн. Враховуючи, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля МАН 18.360, державний реєстраційний номер [NUMBER] 111 291,24 грн. У судовому засіданні представник позивача Тараніна О.В. повністю підтримала позовні вимоги, надала судові аналогічні пояснення. Додатково представник позивача пояснила, що відомості про страхування транспортних засобів, за участі яких сталася дорожньо-транспортна пригода, у позивача відсутні. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти задоволення позову заперечував та пояснив судові, що відповідач не оспорює факт скоєння дорожньо-транспортної пригоди та порушенням ним Правил дорожнього руху України. Однак на момент ДТП відповідач був працівником АТП-0513 м. Донецька і саме у зв'язку з виконанням трудових обов'язків керував автомобілем Рено, державний номер [NUMBER], оскільки згідно подорожнього листа здійснював рейс з м. Донецька до м. Бєлгорода, а звідти - у Харків, де в процесі руху він допустив зіткнення з іншими автомобілями. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не є власником автомобіля Рено, він не може нести цивільну відповідальність за шкоду, спричинену при керуванні цим автомобілем, оскільки керував ним у зв'язку із виконанням трудових обов'язків. Крім того, представник відповідача зазначив, що на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Однак позивач не встановив, в яких страхових компаніях було застраховано відповідальність АТП-0513 м. Донецька у разі настання ДТП за участі автомобіля Рено, яким керував відповідач, та відповідальність ТОВ «Транссервіс», яке має у власності автомобіль МАН державний номер [NUMBER]. У зв'язку із чим представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Суд вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні 10 квітня 2013 року близько 11 год. 25 хвилин на перехресті пр. Гагаріна з вул. Аерофлотською та вул. Драгомирівською в м. Харкові водій [PERSON], керуючи автомобілем Рено, державний номер [NUMBER] відповідно до дорожньої обстановки невірно вибрав безпечну дистанцію, та скоїв зіткнення з автомобілем МАН, державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] з послідуючим зіткненням автомобіля МАН з автобусом МАН, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], чим порушив п. 13.1. Правил дорожнього руху України. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова по справі № 646/6196/13-ц від 01 серпня 2013 року судом вставлено вину водія [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди у зв'язку із порушенням ним п. 13.1 Правил дорожнього руху України, однак провадження по адміністративній справі закрито у зв'язку із закінченням строку притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності / а. с. 4/. Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль МАН 18.360, державний реєстраційний номер [NUMBER] належить ТОВ «Транссервіс» / а. с. 24/. Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 31/04/13 від 15 квітня 2013 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля МАН 18.360, державний реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складає 111 291 грн. 24 коп. / а. с. 5-23/. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкоди завдана майну фізичної або юридичної особи , відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається з матеріалів адміністративної справи № 646/6196/13-п, дослідженої під час судового розгляду, після настання ДТП водій [PERSON] надав подорожній лист, виданий йому Донецьким автотранспортним підприємством 0513, з якого вбачається, що 05 квітня 2013 року [PERSON] виїхав на автомобілі Рено, державний номер [NUMBER], за маршрутом м. Донецьк - м. Бєлгород Росія для перевозки вантажу - кондитерських виробів / адмін. справа а. с. 26-27/. Таким чином, суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що відповідач [PERSON] є власником автомобіля Рено, державний реєстраційний номер [NUMBER], оскільки в судовому засіданні встановлено, що водій [PERSON] керував вказаним транспортним засобом у зв'язку із виконанням ним своїх трудових обов'язків. Відповідно до ст. 1171 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено, що не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача пояснила судові, що ТОВ «Транс сервіс» має матеріальні претензії саме до відповідача [PERSON], клопотань або заяв щодо залучення до участі у справі транспортне підприємство, з яким відповідач перебував у трудових відносинах на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, не заявляла. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-1У від 01 липня 2004 року при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). На території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. З матеріалів адміністративної справи вбачається, що цивільна-правова відповідальність ПАТ «Донецьке АТП 0513» у разі заподіяння шкоди третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю транспортного засобу Рено, держаний реєстраційний номер [NUMBER], застрахована в Донецькій філії ПРаТ «Страхова компанія «Перша». Однак позивач не звернув на це уваги та відомостей щодо пред'явлення вимог до вказаного страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика судові не надав. Частина 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦК України передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім обставин, які не підлягають доказуванню. Враховуючи, що позивач не довів обставини, на які він послався як на підставу своїх вимог, не надав судові доказів, що саме відповідач [PERSON] в даному випадку повинен нести цивільну відповідальність за наслідки дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 10 квітня 2013 року, його позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] вартості відновлювального ремонту в розмірі 111 291 грн. 24 коп. та судового збору в розмірі 1112 грн. 92 коп. задоволенню не підлягають. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed