Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить стягнути з відповідача різницю невідшкодованої суми матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в розмірі 191 021,75 грн, а також моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. Позов обґрунтовано тим, що 02.10.2019 року близько 17 год. 36 хв. по вул. Ген. Наумова, зі сторони вул. Бахмацької в напрямку вул. Корсунська у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фіат Добло», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та, у тому числі, автомобіля «Хюндай Елантра», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача [PERSON] . За наслідком вказаного ДТП відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Відповідно до звіту з оцінки КТЗ, вартість завданих позивачу матеріальних збитків за механічні пошкодження автомобіля оцінено в 287 421,75 грн. Загальна сума майнової шкоди становить 290 021, 75 грн, що включає крім збитків, завданих пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, також: 1500 грн - витрати на проведення звіту про оцінку КТЗ; 1100 грн - витрати на транспортування автомобіля з місця ДТП). На момент ДТП цивільна відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у ПАТ «СК «УНІКА» відповідно до страхового полісу ОСЦПВВНТЗ № 148365218, згідно якого позивачу було виплачено страхове відшкодування в розмірі 99 000,00 грн. У зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду про стягнення на його користь різниці між розміром фактично заподіяної шкоди (290 021,75 грн) та виплаченою страховою сумою (99 000 грн), а саме - 191 021,75 грн, а також моральної шкоди в сумі 50 000 грн. Ухвалою суду від 08.05.2020 р. відкрито провадження у справі, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач і представник позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] 02.10.2019 року приблизно о 17 год. 36 хв. керуючи технічно справним автомобілем «Фіат Добло», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись в крайній лівій смузі по вул. Генерала Наумова зі сторони Бахмацької в напрямку вул. Корсунська в м. Києві, в порушення п.п. 1.3, 1.5, 2.3«б» ПДР України не вибрав безпечної швидкості руху і не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого, допустив зіткнення із автомобілем «Хюндай Елантра», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача [PERSON] , в результаті чого останній скоїв наїзд на авто «КІА Спортейдж», д.н.з. [NUMBER] (водій [PERSON] ), який у свою чергу від удару зіткнувся із автомобілем «Фіат Добло Панорама», д.н.з. [NUMBER] (водій [PERSON] ). Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 21.01.2020 року визнано вину [PERSON] у вчиненні вказаного ДТП та звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП відповідач [PERSON] мав чинний страховий поліс № 148365218, виданий ПАТ «Страхова компанія УНІКА», страхова сума складає 100 000,00 грн., розмір франшизи 1 000,00 грн. Згідно страхового акту (наказ № 00320916) від 14.02.2020 року ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» прийнято рішення виплатити страхове відшкодування [PERSON] в розмірі 99 000 грн. Відповідно до висновків Звіту про оцінку КТЗ № 01-27/10 від 27.10.2019 року (виконавець ФОП [PERSON] ), вартість матеріального збитку, заподіяного власнику в результаті аварійних пошкоджень колісного транспортного засобу «Хюндай Елантра», реєстраційний номер [NUMBER] , на дату ДТП становить 287 421,75 грн. Витрати за проведення оцінки КТЗ (1500 грн), а також за транспортування автомобіля з місця ДТП (1100 грн) підтверджуються квитанціями № 01-27/10 від 25.10.2019, № 1799458 від 02.10.2019 відповідно. Отже, загальний розмір майнової шкоди, заподіяної відповідачем [PERSON] внаслідок скоєння ДТП від 02.10.2019 р. становить 290 021,75 грн (287 421,75 + 1500 + 1100). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 3 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як повідомив позивач [PERSON] , суму страхового відшкодування в розмірі 99 000 грн страховик відповідача - ПрАТ «СК «УНІКА» перерахувала на його розрахунковий рахунок. Таким чином, невідшкодованими залишились 191 021, 75 грн. заподіяної матеріальної шкоди. Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/18006/15 від 04.07.2018 року встановлено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 191 021, 75 грн є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Враховуючи вчинення ДТП з вини відповідача, у зв`язку з чим було пошкоджено автомобіль позивача та порушені нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3 000,00 грн., задовольнивши тиким чином позовні вимоги частково. Судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності зі ст.141 ЦПК України, що підтверджуються відповідними квитанціями. На підставі викладеного та

Outcome: partial