Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання своє статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії відповідачам за адресою: [ADDRESS] . Так, як даний будинок є багатоповерховим, опалення до зазначеної квартири здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку. Відповідачі не здійснювали у повному обсязі оплату за надані послуги, внаслідок чого за період з 01.02.2016 року по 01.03.2019 року утворилась заборгованість на суму 49962,93 грн. Тому, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів зазначену суму заборгованості та судовий збір. Ухвалою від 28.11.2019 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] подала до суду відзив, в якому просила суд застосувати строк позовної давності в частині стягнення заборгованості, а також відмовити в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за послуги централізованого теплопостачання та гаряче водопостачання з [PERSON] , [PERSON] , визнавши їх неналежними відповідачами з наступних підстав. [PERSON] дійсно була зареєстрована за адресою [ADDRESS] до [INFO] , [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою і на теперішній час. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2009 року по теперішній час, що підтверджується Актом від 11.12.2019 року. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2001 року по теперішній час, що підтверджується Актом від 11.12.2019 року. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] не отримували послуги централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання за період, зазначений у заяві КПТМ «Криворіжтепломережа» з 01.02.2016 року по 01.03.2019 року. Зважаючи на те, що нарахування оплати послуги за централізоване теплопостачання проводиться з урахуванням площі приміщення у яке ця послуга надається та не залежить від кількості осіб, зареєстрованих у даному приміщенні, [PERSON] та [PERSON] не можуть бути належними відповідачами у даній цивільній справі. За адресою: [ADDRESS] , зареєстрована та постійно проживає їх сестра [PERSON] , яка одноосібно користується вищезазначеною квартирою. Із сестрою [PERSON] та [PERSON] родинних стосунків не підтримують, не спілкуються, а отже чи є у неї заборгованість по комунальним послугам їм нічого невідомо. Чи отримувала їх сестра [PERSON] документи від позивача або суду вона їх не повідомляла. Між [PERSON] , [PERSON] не підписувалося жодних договорів на постачання послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання з КПТМ «Криворіжтепломережа». У сумі боргу, визначеному у позовній заяві зазначено період з 01.02.2016 року по 01.03.2019 року, із позовом КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулося до суду 27.09.2019 року, таким чином період з 01.02.2016 року по 27.09. 2016 року знаходиться поза межами позовної давності. Тому, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання в період з 01.02.2016 року по 27.09.2016року задоволенню не підлягають. Представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» Шемет І.О. скористався правом надання відповіді на відзив, в якій зазначив, що чинним законодавством України передбачено право особи на вільний вибір місця проживання та право проживати в двох і більше місцях. Проте, в такому випадку особа користується житлово-комунальними послугами в місцях проживання та зобов`язана сплачувати оплату відповідних послуг. Надані акти вважає неналежними доказами, оскільки, відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» останні не зазначені як документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Крім того, в довідці, що долучена до відзиву зазначено, що факт проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , підтверджується нею та сусідами, в той час як підписи сусідів відсутні. Також, звертаємо увагу суду, що відсутній підпис керівника справами виконкому Центратьно-Міської районної ради. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, відзиві, відповіді на відзив, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у квартиру за адресою: [ADDRESS] , КПТМ «Криворіжтепломережа» надає послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Житлове приміщення перебуває у комунальній власності, наймачем є [PERSON] , на ім`я якого відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] (а.с. 6). На даний час за вказаною вище адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19, 20). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції чинній нас виникнення спірних правовідносин), визначено, що місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Пунктом 7 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02 березня 2016 року встановлено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтею 310 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну. Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Відповідно відомостей наданих відділом адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області [PERSON] з 11.07.2019 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21). Згідно відомостей наданих відділом адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області [PERSON] з 20.06.1994 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). Проте, з акту від 11.12.2019 року складеного та належним чином засвідченого майстром дільниці №2 й начальником дільниці ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» слідує, що [PERSON] , в період часу з 2001 року по 11.12.2019 року за адресою [ADDRESS] , не мешкає (а.с. 45). Крім того, з акту від 11.12.2019 року складеного та належним чином засвідченого майстром дільниці №2 й начальником дільниці ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» слідує, що [PERSON] , в період часу з 2009 року по 11.12.2019 року за адресою [ADDRESS] , не мешкає (а.с. 44). Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено імперативний обов`язок щодо доказування і подання доказів у цивільному процесі, а саме зазначеною нормою вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Зокрема, згідно з ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Отже, за таких обставин, суд вважає докази, зокрема інформаційна довідка про реєстрацію місця проживання [PERSON] та акти засвідчені належним чином про непроживання [PERSON] та [PERSON] за адресою місця реєстрації, належними, допустимими, достовірними та достатніми у розумінні ст. ст. 77-80 ЦПК України. Як вже судом було встановлено, позивач заявляє позовні вимоги зокрема й до [PERSON] та [PERSON] , при цьому інформація щодо споживання послуг останніми за вказаною у позові адресою в матеріалах справи відсутня. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Зі встановлених обставин, слід дійти до висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не є споживачами комунальних послуг в розумінні Закону України «Про теплопостачання», а тому і не є суб`єктами, які мають здійснювати оплату за надані послуги в даному випадку, що є підставою для залишення позовних вимог в цій частині без задоволення. В свою чергу, вимоги позивача до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з централізованого та гарячого водопостачання, суд вважає доведеними, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Будинок, в якому зареєстрована відповідач [PERSON] , є багатоповерховим, опалення квартири №9 здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення будинку. Відповідач [PERSON] у вказаний у позові період накопичення заборгованості ніяких заяв про припинення теплопостачання до підприємства позивача не надавала та не зверталась, а тому відповідач є такою, що фактично споживала надані послуги. Відтак, позивачем були надані послуги з постачання теплової енергії за адресою [PERSON] , однак остання належним чином не виконували своїх зобов`язань по оплаті за отримані послуги, у зв`язку з чим, у них перед КПТМ «Криворіжтепломережа» утворилася заборгованість за період з 01.02.2016 року по 01.03.2019 року на суму 49962,93 грн. (а.с. 7). Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ( в редакції чинній на час виникнення правовідносин) плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно до п.5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки передбачені договором або законом. Обов`язок споживача щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію також встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». У судовому засіданні встановлено, що розмір плати за послуги, які надавались КПТМ «Криворіжтепломережа», встановлений відповідно до Тарифів на теплову енергію КПТМ «Криворіжтепломережа», затверджених Постановами НКРЕ, діючими в окремі періоди нарахування вартості спожитих послуг. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 610, 614 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його неналежне виконання, обумовлене наявністю провини боржника. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач в частині позовних вимог до [PERSON] , знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають в цій частині задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі по 1921,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial