Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що між сторонами був укладений договір № 601057 (з), відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача надати освітню послугу по підготовці бакалавра. На підставі чого [PERSON] зараховано у 2007 році до інституту. Вартість навчання за кожен рік навчання становить 2500 грн. Договір дії з моменту зарахування з 01.09.2007 року до завершення студентом навчання. Але згідно із наказом №91-ст від 31.03.2011 року [PERSON], було відраховано з інституту за невиконання навчального плану та графіка навчального процесу з 28.03.2011 року. Відповідач не виконував зобов'язання по оплаті за навчання, систематично порушував умови договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість по оплаті за навчання. Суму боргу в добровільному порядку не сплачено, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити їх, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи не надавав, заперечень проти задоволення позову суду не надсилав. На підставі ст. 169,224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, з урахуванням наявних в справі матеріалів, з ухваленням заочного рішення. Згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов обґрунтований та доведений у зв'язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав: Так, в судовому засіданні було встановлено, що ДВНЗ «Криворізький національний університет» є правонаступником всіх прав та обов'язків Київського національного економічного університету (а.с.13-20). Між позивачем та [PERSON] був укладений договір № 601057 (з), відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача надати освітню послугу по підготовці бакалавра. На підставі чого [PERSON] зараховано у 2007 році до інституту. Вартість навчання за кожен рік навчання становить 2500 грн. Договір дії з моменту зарахування з 01.09.2007 року до завершення студентом навчання (а.с.4). Згідно п. 5. укладеного сторонами договору, у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Згідно витягу з наказу № 91-ст від 31.03.2011 року [PERSON], було відраховано з інституту за невиконання навчального плану та графіка навчального процесу з 28.03.2011 року (а.с.5). Так, порушуючи умови договору, відповідач не виконала зобов'язання, щодо оплати за надання освітньої послуги. 07.10.2013 року відповідачу було направлено претензію № 48 про сплату суми боргу, що підтверджується наданою копією даного документу, але відповідач до позивача не з'явився та добровільно не погасив заборгованості (а.с.6-7). Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позову за наступних підстав. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки (відшкодування збитків та сплата неустойки). Так, за несвоєчасне внесення оплати за надання освітньої послуги відповідачу нарахована пеня у розмірі 75 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Так, 3% річних від простроченої суми боргу складають 37,93 грн. Основний борг з урахуванням індексу інфляції складає 509 грн. Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесенні позивачем витрати пов'язані із оплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved