Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача 73 000,00 грн заборгованості за договором про надання безвідсоткової позики. Свої вимоги мотивує тим, що між позивачем та відповідачем 17.02.2015 було укладено договір про надання безвідсоткової позики №03/15-П, за умовами якого позивач надає безвідсоткову позику в порядку та на умовах, визначених цим договором, загальним розміром 60 000,00 грн. з кінцевим строком повернення 10.02.2017. Додатком №1 до договору позики №03/15-П визначено графік сплати коштів. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, однак відповідач свій обов'язок щодо повернення коштів у встановлений графіком сплати коштів термін не виконав. В подальшому, 19.02.2016 сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору позики №03/15-П, згідно якого сторони змінили строк повернення позики на 10.02.2018 та Додатком №2 до вказаної додаткової угоди затверджено новий графік сплати коштів. Надалі, 10.01.2018 сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору позики №03/15-П, згідно якого сторони змінили строк повернення позики на 10.03.2018 та Додатком №3 до вказаної додаткової угоди затверджено новий графік сплати коштів. Однак, відповідач зобов'язання не виконав та його заборгованість становить 10 000,00 грн. Крім цього, між позивачем та відповідачем 13.06.2017 було укладено договір про надання безвідсоткової позики №01/17-П, за умовами якого позивач надає безвідсоткову позику в порядку та на умовах, визначених цим договором, загальним розміром 63 000,00 грн. з кінцевим строком повернення 31.12.2017. Додатком №1 до договору позики №01/17-П визначено графік сплати коштів. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, однак відповідач свій обов'язок щодо повернення коштів у встановлений графіком сплати коштів термін не виконав. В подальшому, 29.12.2017 сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору позики №01/17-П, згідно якого сторони змінили строк повернення позики на 10.03.2018 та Додатком №2 до вказаної додаткової угоди затверджено новий графік сплати коштів. Однак, відповідач зобов'язання не виконав та його заборгованість становить 63 000,00 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача становить 73 000 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити з наведених підстав. Відповідач позов визнав, пояснив, що борг не повернуто у зв'язку із складним матеріальним становищем, в подальшому заборгованість ним буде погашена. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позичкодавець) передає у власність другої сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 17.02.2015 було укладено договір про надання безвідсоткової позики №03/15-П, згідно п.п.1-3 надає безвідсоткову позику в порядку та на умовах, визначених цим договором, загальним розміром 60 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 10.02.2017 /а.с.4/ Додатком №1 до договору позики №03/15-П визначено графік сплати коштів з кінцевим терміном 10.02.2017 /а.с.5/ Згідно додаткової угоди №1 від 19.02.2016 до договору №03/15-П сторони змінили строк повернення позики на 10.02.2018 та Додатком №2 до вказаної додаткової угоди затверджено новий графік сплати коштів./а.с.6/. Згідно додаткової угоди №2 від 10.01.2018 до договору №03/15-П сторони змінили строк повернення позики на 10.03.2018 та Додатком №3 до вказаної додаткової угоди затверджено новий графік сплати коштів /а.с.7/. Крім цього, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 13.06.2017 було укладено договір про надання безвідсоткової позики №01/17-П, згідно п.п.1-3 якого позивач надає безвідсоткову позику в порядку та на умовах, визначених цим договором, загальним розміром 63 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 31.12.2017 /а.с.8/ Додатком №1 до договору позики №01/17-П визначено графік сплати коштів з кінцевим терміном 31.12.2017 /а.с.8/ Згідно додаткової угоди №1 від 29.12.2017 до договору №01/17-П сторони змінили строк повернення позики на 10.03.2018 та Додатком №2 до вказаної додаткової угоди затверджено новий графік сплати коштів./а.с.9/. Факт передачі відповідачеві коштів та часткового їх повернення підтверджується видатковими та прибутковими касовими ордерами позивача /а.с.12-28/ Розмір заборгованості відповідачем не оспорюється. Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, який той сплатив при подачі позову до суду.

Outcome: approved