Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про усунення перешкод у вихованні дитини. В обґрунтування заявлених вимог вказував, що із відповідачкою перебував у шлюбі, який було розірвано за рішенням суду. Під час шлюбу у сторін народилась донька, [PERSON], [INFO]. З 2 червня 2011 року його за рішенням суду було зобов'язано сплачувати аліменти на утримання доньки на користь відповідачки. Фактично з травня 2011 року він мешкає окремо від доньки, яка живе разом із [PERSON]. Вказував, що увесь цей час відповідачка перешкоджає йому спілкуватися з донькою, брати участь у її вихованні. За рішенням Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 22 лютого 2012 року позивачу було встановлено графік спілкування з донькою, яке однак відповідачка умисно не виконує, що змушує позивача звернутись для захисту свого права до суду. Додавав, що поганих звичок він немає, бажає опікуватися донькою, виховувати її, спілкуватися з нею, проводити вільний час. На підставі переліченого просив суд зобов'язати відповідачку надати йому можливість спілкування з донькою 3 рази на тиждень: понеділок, четвер, субота, з 16-00 год. до 19-00 год. без присутності матері за місцем мешкання позивача, а також просив суд надати можливість йому спільного відпочинку з донькою раз на тиждень у визначений відповідачкою день. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, посилався на обґрунтування, що викладені у позовній заяві, та просив задовольнити позов. При цьому вказував, що відповідачка чинить тиск на нього з боку інших осіб, щоб позбавити його можливості спілкування з донькою, принижуючи його гідність на підставі расової приналежності. Вказував, що мати настроює доньку по відношенню до нього негативно, при спілкуванні позивача з донькою відповідачка веде себе неадекватно, тому вважає, що при його спілкуванні з дитиною необхідна відсутність [PERSON]. При цьому за його місцем мешкання створені усі необхідні умови для виховання та догляду за дитиною. Додавав, що бажає виховувати доньку, опікуватися нею, надавати їй підтримку. Зобов'язувався погасити заборгованість по аліментам, яка утворилась, оскільки він не має офіційної роботи. Представник позивача, [PERSON], який діє на підставі договору, повністю підтримав доводи [PERSON], вказуючи, що відповідачка порушує законні права батька на участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Вважав, що спілкування батька із донькою повинно відбуватись за місцем мешкання відповідача та за відсутності [PERSON]., щоб уникнути конфліктних ситуацій, які негативно можуть вплинути на стан дитини. Просив повністю задовольнити позовні вимоги [PERSON]. При цьому не заперечував проти того, щоб суд визначив у графіку спілкування позивача з донькою ігший день, тобто замість четверга середу, як вказано у висновку органу опіки та піклування, зі зміною відповідно тривалості такого спілкування. Відповідач, [PERSON]., в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, вказуючи, що позивач після того, як вона завагітніла відсторонився від неї, не допомагав їй, наслідком чого стало розлучення. У теперішній час позивач не сплачує аліменти, маючи заборгованість. Додавала, що ще під час спільного проживання [PERSON] не приділяв належної уваги доньці, з неповагою відносився до неї та доньки, внаслідок чого навіть викликалась міліція. Саме тому в теперішній час донька самостійно не бажає спілкуватися з батьком. Додавала, що від позивача неодноразово надходили погрози, що він забере доньку з собою до Палестини. При цьому відповідачка не заперечувала, що дійсно вона не виконувала рішення колегії про встановлення графіку для спілкування батька з донькою, бо у присутності [PERSON] позивач вів себе непристойно. Відповідачка, не заперечуючи проти спілкування батька з донькою, просила суд визначити при цьому обов'язкову її участь. Представник відповідача, [PERSON], яка діє на підставі договору, підтримуючи доводи [PERSON]. просила суд відмовити у задоволенні позову [PERSON], бо малолітня [PERSON] не бажає спілкуватися з ним, боїться його, оскільки батько дитини схильний до агресії. Зазначала, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на користь відповідачки. Зауважувала також, що свої позовні вимоги [PERSON] не уточнював, тому не має можливості встановити графік спілкування батька з дитиною з огляду на графік, запропонований органом опіки та піклування. Представник 3-ї особи, що діє на підставі довіреності, Шестак В. В., у судовому засіданні висловилась на підтримку інтересів малолітньої дитини, вказуючи, що батько має законне право на спілкування та виховання дитини. Просила при цьому всебічно врахувати інтереси дитини. Заслухавши пояснення учасників процесу, що з'явились, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного вмотивування. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. На підставі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно до положень ч. 1 ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. При цьому згідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. З врахуванням положень ч. 2 ст. 159 СК України під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Суд за матеріалами справи встановив, що згідно до свідоцтва про народження, виданого 19 червня 2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 1102 від 18 грудня 2008 року, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO], батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 8). На підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 17 жовтня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], укладений 25 грудня 2007 року, був розірваний (а. с. 10). 22 лютого 2012 року за рішенням № 51 колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради було визначено участь [PERSON] у вихованні малолітньої доньки, [PERSON], [INFO]., та спілкуванні з нею, за яким було встановлено порядок побачень 3 рази на тиждень: понеділок, четвер, суботу, з 16-00 год. до 19-00 год., до 1 червня 2012 року у присутності матері, а з 1 червня 2012 року - без присутності матері або за присутності матері за домовленістю (а. с. 11). Натомість [PERSON] неодноразово у подальшому звертався до служби у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації після ухвалення колегією районної адміністрації рішення від 22 лютого 2012 року з приводу умисного невиконання відповідачкою вказаного рішення, перешкоджанні у спілкуванні з дитиною, про що свідчать листи від 11 червня 2012 року, від 12 червня 2012 року, від 14 лютого 2013 року та від 22 липня 2013 року. З перелічених листів також вбачається, що компетентними органами вживались заходи для врегулювання конфліктної ситуації між сторонами (а. с. 12, 13, 16, 19). Конфліктність ситуації та неприязність між сторонами після розірвання шлюбу підтверджується також декількома зверненнями як позивача, так й відповідачки до правоохоронних органів з приводу протиправних дій по відношенню до них з боку один одного (а. с. 14-15, 17, 18, 45, 60-62). При цьому за постановою суду від 27 серпня 2013 року, що набрала чинності, [PERSON] був визнаний винним у вчиненні 9 квітня 2013 року насильства у родині, що передбачено ст. 173-2 КУпАП (а. с. 81). Суд також встановив, що за рішенням суду від 30 червня 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання малолітньої [PERSON], [INFO]., в сумі 1000 грн. щомісячно до повноліття дитини (а. с. 9). З довідок Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ від 24 березня 2014 року та від 11 червня 2014 року вбачається, що за виконавчим листом, виданим на підставі рішення суду від 30 червня 2011 року про стягнення аліментів, у [PERSON] перед [PERSON]. за період з травня 2013 року по квітень 2014 року борг по сплаті аліментів становить 9200 грн., а за період з січня 2014 року по червень 2014 року відповідно становить 2200 грн. (а. с. 44, 82). [PERSON] перебуває на обліку в Маріупольському центрі зайнятості як безробітний з 25 березня 2014 року, що підтверджується відповідною довідкою, та який характеризується за місцем мешкання з позитивного боку (а. с. 31, 32). За актом обстеження умов проживання [PERSON] [ADDRESS], представниками Служби у справах дітей Жовтневої райадміністрації Маріупольської міської ради було встановлено, що житло позивача складається з двокімнатної квартири, де маються усі необхідні умови для проживання, а в кімнаті [PERSON] для дитини мається стіл, стілець та шафа (а. с. 85). При цьому [ADDRESS] разом із позивачем зареєстровані та мешкають [PERSON] разом зі своїми дітьми, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою житлової організації (а. с. 86). З іншого боку, [PERSON] зареєстрована разом із донькою, [PERSON], [INFO]., [ADDRESS], що підтверджується довідкою житлової організації, та яка працює бухгалтером у ПАТ «МК «Азовсталь», де характеризується з позитивного боку (а. с. 40, 63). За актом обстеження умов проживання [PERSON]. [ADDRESS], представниками служби у справах дітей Орджонікідзевської райадміністрації Маріупольської міської ради було встановлено, що для [PERSON], [INFO]., у квартирі створені усі необхідні умови для виховання та розвитку дитини (а. с. 83). Суд при цьому встановив, що [PERSON], [INFO]., відвідує дошкільний навчальний заклад № 142 з 1 серпня 2011 року по теперішній час, де дитина навчається у групі № 11, починаючи з 7-30 год. до 16-30 год., та де характеризується позитивно. З психолого-педагогічної характеристики дитини також вбачається, що мати [PERSON] займається вихованням доньки, та інколи дитину в садочку навідує батько (а. с. 42, 43). Судом було також встановлено, що [PERSON] відвідує заняття зі спортивних бальних танців в школі танців ФОП, [PERSON], за розкладом: по вівторкам та по четвергам, де заняття починаються об 17-00 год., а також дитина навчається, починаючи з вересня 2013 року, в школі раннього розвитку «Розвивалка» за дошкільним курсом англійської мови (а. с. 41, 46). Допитаний в суді свідок [PERSON], мати [PERSON]., пояснювала, що позивач зневажливо налаштований до відповідачки, грубо спілкується з донькою, не може належним чином слідкувати за дитиною, та навіть пошкодив двері у квартирі, коли був агресивний. У суді свідок [PERSON], родичка позивачки, пояснила, що позивач зневажливо відноситься до доньки та відповідачки, погрожуючи забрати [PERSON] до Палестини. При цьому вказувала, що позивач шкідливих звичок не має. Свідок [PERSON] вказала суду, що позивач неодноразово дзвонив [PERSON]. на роботу, ревнуючи та висловлюючи безпідставні твердження. В той же час допитаний свідок [PERSON], приятель позивача, вказував, що він був свідком в березні 2014 року як відповідачка погрожувала [PERSON], щоб той більше не навідувався до доньки, оскільки відповідачка не хоче сама бачити позивача. Підтвердив також, що бачив, як [PERSON] навідувався до доньки у дитячий садок. Охарактеризував позивача виключно з позитивного боку. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є сусідом [PERSON]. Підтвердив, що протягом 2013 року неодноразово чув, як сторони сваряться. Підтвердив факт того, що [PERSON]. не надає змогу батьку дитини бачитись з [PERSON], бо бачив, що позивач чекає за дверима квартири годинами побачення з донькою, а коли та відчиняє двері, то погрожує, що батько більше не побачить дитину. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є знайомою позивача, та була свідком, як у березні 2014 року вона разом із [PERSON] приходила до його доньки, однак відповідачка не дала змогу побачитись позивачу з нею. Також вона була свідком як у жовтні 2013 року незнайомі чоловіки разом із [PERSON]. біля дитячого садочку, куди прийшов [PERSON], щоб відвідати доньку, вибігли з машини та погрожували фізичною розправою позивачу, якщо той не перестане навідуватись до своєї доньки. Свідок [PERSON] пояснила, що може охарактеризувати [PERSON] тільки з позитивного боку, бо він тривалий час у неї мешкав, коли навчався в університеті, та який не має шкідливих звичок, є врівноваженим. Разом із позивачем свідок двічі приходила до його доньки, [PERSON], бо той дуже хотів бачитись з дитиною, однак вперше, восени 2013 року, [PERSON]. не відчинила двері, а вдруге, навесні 2014 року, навіть погрожувала йому, що звернеться до міліції, якщо той не покине навідуватись до дитини, хоча в той день дитина висловлювала бажання побачити батька. Свідок [PERSON], колишній сусід сторін, вказував, що пам'ятає випадок, коли він проходив біля [PERSON] та [PERSON]., коли остання стала кричати, що її б'є позивач, хоча свідок не помітив чогось протиправного. Також вказував, що навесні 2014 року ще раз бачив сторін, які сварились, а [PERSON]. казала, що дитина не бажає бачити батька. З дослідженого в судовому засіданні висновку психолога Орджонікідзевського районного центру соціальних служб Маріупольської міської ради за проведеною психологічною роботою з членами родини [PERSON] вбачається, що ступінь прихильності [PERSON], [INFO]., під час проведення діагностики в більшій мірі схиляється до матері, що відповідає віковим особливостям дитини. [PERSON]. прагне до симбіотичних відносин з донькою, опікуючись її вихованням, в поведінці якої не виявлено агресії, та яка не має психічних відхилів чи розладів. [PERSON] не виявляє ворожості по відношенню до доньки, який відноситься до неї з любов'ю та турботою, прагнучі проводити з нею багато часу. При цьому у виховному процесі батько схильний до авторитарного стилю, вимагаючи від дитини слухняності та дисципліни, та при цьому позивач не має психічних розладів (а. с. 88-89). За висновком Органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області від 10 червня 2014 року, наданим за вимогою суду по вказаній справі, слідує, що орган опіки та піклування вважає за можливе клопотати перед судом про усунення перешкод [PERSON] у вихованні доньки, [PERSON], [INFO]., зі встановленням наступного графіку спілкування батька з дитиною, а саме: щопонеділка та щосереди з 17-00 год. до 19-00 год., а також щосуботи з 15-00 год. до 19-00 год. (а. с. 90-92). Таким чином суд встановив за наслідками розгляду справи, що позивач, як батько дитини, прагне до спілкування зі своєю донькою, однак відповідачка чинить йому перешкоди у цьому, порушуючи його право на участь у вихованні [PERSON], не виконуючи при цьому рішення колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 22 лютого 2012 року, яким було визначено графік спілкування [PERSON] з [PERSON], що було в судовому засіданні підтверджено показами свідків. На підставі зазначеного з метою недопущення порушення прав позивача щодо безперешкодного спілкування зі своєю донькою, суд вважає можливим зобов'язати [PERSON]. не чинити перешкоди для [PERSON] у спілкуванні останнього з малолітньою [PERSON], [INFO]., бо таке спілкування не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини, бо психічних відхилень та шкідливих звичок у батька немає. Суд при цьому зауважує, що за відсутності від позивача та його представника письмової заяви про уточнення позовних вимог, суд позбавлений можливості вийти за межі заявлених вимог за цим позовом в частині зміни дня та часу в запропонованому [PERSON] графіку спілкування з донькою. Таким чином суд прийшов до висновку, що доцільно визначити графік спілкування [PERSON] зі своєю донькою, [PERSON], в межах заявлених позовних вимог, враховуючи висновок органу опіки та піклування від 10 червня 2014 року та факт відвідування дитиною дитячого садочку по буднім дням, у наступному вигляді: щопонеділка з 17-00 год. до 19-00 год. та щосуботи з 16-00 год. до 19-00 год. При цьому суд відмовляє позивачу у задоволенні його вимог щодо встановлення графіку побачень з донькою по четвергам, враховуючи інтереси дитини, бо у вказаний день та час у малолітньої [PERSON] відбуваються навчання у школі танців. При вирішенні питання про присутність матері дитини та про місце спілкування позивача з донькою, суд виходив з найбільшого врахування інтересів та прав самої [PERSON]. Так суд враховує позитивне ставлення до дитини з боку обох батьків, які прагнуть опікуватися своєю дитиною, та реальне намагання позивача брати активну участь у вихованні малолітньої [PERSON], який однак у виховному процесі схильний до авторитаризму. Також судом враховуються більша схильність дитини до матері, з якою вона мешкає, малолітній вік [PERSON], що вона є дівчинкою, тому їй в більшій мірі необхідна турбота матері, та в якої ще не до кінця сформоване сприйняття оточуючого середовища. Враховуючи перелічені фактори, суд вважає, що при спілкуванні [PERSON] зі своїм батьком участь матері необхідна в обсязі, який може визначити сама мати, [PERSON]. При цьому суд враховує, що за місцем свого проживання батьком створені усі належні умови для перебування там дитини, та, що мати [PERSON] працює з понеділка по п'ятницю, тому можливим буде визначити місце спілкування [PERSON] з донькою по суботам саме за місцем проживання позивача. Вирішуючи вимоги [PERSON] про надання йому можливості спільного відпочинку з [PERSON] 1 раз на тиждень, суд вважає, що це прагнення позивача є обґрунтованим, зважаючи на існування вільного часу у батьків, наявність вихідних днів та свят. Однак суд вважає за доцільне визначити позивачу можливість спільного відпочинку з [PERSON], [INFO]., 1 раз на 2 тижні у визначений за домовленістю із матір'ю дитини день, оскільки це відповідатиме інтересам як дитини, так й інтересам обох батьків щодо планування режиму дня дитини. При цьому суд вважає, що у проведенні такого відпочинку позивача з донькою участь матері повинна також визначатись [PERSON]., з якою дитина мешкає. На підставі переліченого суд вважає за доцільне визначити за графіком для [PERSON] змогу бачитись зі своєю донькою 5 разів на 2 тижні, із зобов'язанням відповідачки надавати позивачу таку можливість. При цьому суд звертає увагу сторін на необхідність враховувати при участі у вихованні та спілкуванні з дитиною інтереси дитини, які є найвищою цінністю, бо вони переважають індивідуальні інтереси батьків. На підставі положень ст. 88 ЦПК України суд з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судові витрати [PERSON] з проведення оплати судового збору, відповідно до частки задоволених вимог, в сумі 121,80 грн.

Outcome: partial