Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказав, що між Національним університетом державної податкової служби України та [PERSON] укладено Договір № 5/2015Мз від 21.08.2015 року про надання освітніх послуг. Національний університет державної податкової служби України реорганізований шляхом злиття в Університет державної фіскальної служби України на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №1184-р «Про утворення Університету державної фіскальної служби України» та наказу Державної фіскальної служби України від 15.01.2016 року №34 «Про утворення Університету державної фіскальної служби України». Згідно наказу № 1188 від 20.08.2015 [PERSON] зараховано з 01.09.2015 студентом 1-го курсу заочної форми навчання. Факультету підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників податкової міліції за напрямком підготовки «Правоохоронна діяльність» за освітньо - кваліфікаційним рівнем «бакалавр» на контрактних умовах. Відповідно до умов Договору, Позивач бере на себе зобовязання за рахунок коштів Відповідача здійснити навчання (надати освітню послугу) студента [PERSON]. Відповідно до п. 3.1. Договору Відповідач повинен своєчасно вносити плату за надані освітні послуги в розмірах та у строки, що встановлені Договором. Загальна вартість освітньої послуги становила 28 000 гривень 00 коп. Відповідно до п. 4.6. Відповідач щосеместрово здійснює оплату за послуги до початку їх надання в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на реєстраційний рахунок Позивача. Університет державної фіскальної служби України повністю виконав свої зобовязання за Договором. Наказом Університету ДФС України «Про відрахування» № 150 від 02.02.2018 [PERSON], студента [INFO], групи ПМПз-15-1 Факультету підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників податкової міліції Університету державної фіскальної служби України за напрямком підготовки 6.030402 «Правоохоронна діяльність», за рахунок коштів фізичних (юридичних) осіб з числа студентів за невиконання навчального плану з 05.02.2018 - було відраховано. Таким чином, освітня послуга була надана на суму 10 600 гривень 00 коп. Проте Відповідачем вищезазначену суму не було сплачено. Також відповідно до п. 5.2. Договору, за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення від вартості невиконаного в строк зобовязання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного Кодексу України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Тому розрахунок пені здійснюється з 06.11.2017 - 05.11.2018 року і складає 3 494 грн. 52 коп. 10 600 грн. 00 коп. + 3 494 грн. 52 коп. = 14 094 грн. 52 коп. Враховуючи вищевикладене, заборгованість Відповідача за Договором складає 14 094 грн. 52 коп. З метою досудового врегулювання зазначеного питання на адресу Відповідача було направлено листи претензії про необхідність сплати боргу № 10/04-70 від 07.12.2017, № 2308/91-91-01-23 від 12.09.2018. Так, відповідно до пункту 5.1. Договору за невиконання або неналежне виконання зобовязань за вказаним Договором сторони несуть відповідальність згідно із законодавством. На підставі наведеного позивач просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість у сумі 14094,52 грн. та судові витрати в розмірі 1762 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст. 128-130 ЦПК України, шляхом направлення повістки поштовим звязком, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у звязку з чим суд проголосив по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір №55/2015Мз від 21.08.2015 р про надання освітніх послуг. Відповідно до умов договору, позивач взяв на себе зобовязання здійснити навчання відповідача, а відповідач взяв на себе зобовязання своєчасно вносити плату за навчання у розмірах та у строки, встановлені договором. Загальна вартість освітньої послуги складає 28000 грн. Також встановлено, що позивач виконав взяті на себе за договором зобовязання. Відповідач умови договору порушив. Наказом від 02.02.2018 №150 відповідач була відрахована з числа студентів за невиконання навчального плану. Освітня послуга відповідачу була надана на 10600,00 грн., які відповідач не сплатив позивачу. Також, згідно умов договору відповідачу нарахована пеня в сумі 3494,52 грн. 12.09.2018р відповідачу було направлено претензію з вимогою погасити заборгованість, яка залишена відповідачем без виконання. Наведені обставини стверджуються копією договору (а.с. 6), копією наказу (а.с. 9), розрахунком заборгованості (а.с. 7), розрахунком пені (а.с. 8); копією претензії (а.с. 12). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання,то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 10600,00 грн. Крім того, відповідно до п 5.2 Договору за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг відповідач повинен сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення вартості невиконаного зобовязання. Згідно розрахунку (а.с. 8) позивачем нарахована пеня у сумі 3494,52 грн., які суд стягує із відповідача на користь позивача. Оскільки суд задовольняє вимоги позивача у повному обсязі, то до стягнення підлягають і судові витрати понесені позивачем на оплату судового збору у сумі 1762 грн. На підставі ст. 526, 530, 625 ЦК України,

Outcome: approved