Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він отримав ордер на квартиру, яка знаходиться за адресою Маріуполь, [ADDRESS]. 14.10.1999 року вказана квартира була приватизована на позивача та відповідачів. Після цього їм було видано свідоцтво про право власності на вказану квартиру. З 1999 року у позивача з відповідачами склалися неприязні відносини та відповідачі відмовляються сплачувати будь-які кошти на догляд, утримання квартири, що передбачено чинним законодавством України. За період з жовтня 1999 року по жовтень (включно ) 2013 року позивачем було витрачено 60000,00 гри., які пов'язані з утриманням спільного майна сторін. Отже виходячи з цього відповідачі з суми 60000,00 грн. повинні сплатити позивачу 48000,00 грн., оскільки йому належить ? частина квартири, а відповідачам 3/4 частини квартири. . Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні присутній не був, надав заву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судовому засіданні також присутні не були з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом спрямування рекомендованої поштової кореспонденції. Заяв про розгляд справи за їх відсутності чи про відкладення розгляду справи від них не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у його відсутність. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Відповідно до ст. 6 Конвенції Ради Європи «Про захист прав людини та основних свобод» від 04.11.1950 року, ратифікованою згідно із Законом України від 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і відкритий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом. На підставі ст. 169 ЦПК України у зв'язку із повторною неявкою в судове засідання відповідачів, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 14.10.1999 року квартира [ADDRESS] належить сторонам по справі на праві приватної, сумісної власності (а.с.6). Згідно з особовим рахунком [NUMBER] від 14.10.1999 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. З наведеної норми вбачається, що особа, яка зазнала втрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку. Зокрема, такими способами захисту права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 частини 2 ст. 16 ЦК України). Витрати на утримання будинку та прибудинкової території (квартплата), витрати на централізоване опалення квартири, пов'язані з утриманням спільного майна сторін. Нарахування плати за надання цих послуг не залежить від кількості споживачів, що мешкають (зареєстровані) в квартирі, зазначені послуги пов'язані саме з обслуговуванням майна, співвласниками якого є також відповідачі, у зв'язку з чим позивач має право на відшкодування суми витрачених на утримання спільного майна. Згідно зі ст. 179 Житлового кодексу УРСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням Правил користування приміщенням житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються КМУ. Пунктом 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків i прибудинковими територіями» встановлено, що власники квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до норм ст. ст. 541,543 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Оскільки відповідачі є власниками у дольовому співвідношенні, то з них підлягають стягненню витрати на утримання майна відповідно до частки кожного, асаме - по ? частці тобто по 16 000 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача витрати на судовий збір в сумі 480,00 грн., оскільки вони підтверджені документально (а.с.1).

Outcome: approved