Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом його право власності на житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] , як на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Мотивує свій позов тим, що вказане вище майно посвідчив йому заповітом [PERSON] . Останній помер [INFO] . Враховуючи, що після його смерті позивач прийняв спадщину, є спадкоємцем за заповітом, нотаріально оформити спадщину змоги не має, просить поданий позов задовольнити. Позивач, [PERSON] , в заяві до суду просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON] , в підготовче судове засідання не з`явилися, однак подали письмові заяви в яких просили розгляд справи проводити у їхню відсутність, позовні вимоги визнали повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 29 листопада 2017 року, який було посвідчено секретарем Перемильської сільської ради Горохівського району Волинської області та зареєстровано в реєстрі за №113 вбачається, що він належний йому житловий будинок та земельну ділянку площею 0,75 га заповів [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер [INFO] . Постановою приватного нотаріуса від 31 березня 2020 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] було відмовлено. Довідкою Перемильської сільської ради Горохівського району Волинської області від 23 липня 2019 року №1033 стверджується, що після смерті [PERSON] спадкоємцем за заповітом, є [PERSON] . Заповіт померлого не змінений і не скасований. Відповідно до технічної документації на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , даний будинок було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. З спадкової справи після померлого [PERSON] вбачається, що від імені [PERSON] до державної нотаріальної контори надходила відповідна заява про прийняття спадщини за заповітом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після померлого [PERSON] , є його спадкоємцем за заповітом. А тому суд, вважає, що, з метою виконання волі спадкодавця, слід визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] , як на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved