Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати його право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,53 га., що розташована на території [PERSON] сільської ради Горохівського району Волинської області та призначена для ведення особистого селянського господарства, згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №045199, виданим Горохівською РДА 19 грудня 2005 року (кадастровий номер 0720888600:01:004:0052), як на спадкове майно померлої 27 жовтня 2009 року [PERSON]. Мотивує свій позов тим, що 27 жовтня 2009 року померла спадкодавець [PERSON]. За час життя спадкодавець склала заповіт, в якому зокрема вказану вище земельну ділянку заповіла позивачу. Після її смерті [PERSON] прийняв спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача в заяві до суду просить справу розглядати у відсутності представника Бранівської сільської ради, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] 4 лютого 1998 року, який було посвідчено секретарем Цегівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №6, вона вказану вище земельну ділянку заповіла [PERSON] (а.с.12). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 27 жовтня 2009 року (а.с.9). Постановою державного нотаріуса від 07.09.2016 року №1488/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку у зв»язку з тим, що спадкоємцем документи для видачі свідоцтва не подані в повному обсязі (а.с.8). Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради від 09.10.2014 року №1545, заповіт, який складався від імені [PERSON], не змінено і не скасовано. Спадкоємцем за заповітом є племінник [PERSON], який вступив у фактичне володіння майном спадкодавця шляхом спільного проживання (а.с.11). З державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №045199, виданого Горохівською РДА 19 грудня 2005 року видно, що [PERSON] належала земельна ділянка (а.с.10). Відповідно до спадкової справи після померлої [PERSON], позивач [PERSON] після її смерті прийняв спадщину, є її спадкоємцем за заповітом. Судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,53 га., що розташована на території [PERSON] сільської ради Горохівського району Волинської області та призначена для ведення особистого селянського господарства, згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №045199, виданим Горохівською РДА 19 грудня 2005 року (кадастровий номер 0720888600:01:004:0052), як на спадкове майно померлої 27 жовтня 2009 року [PERSON]. В заяві до суду позивач від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовився. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved