Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, посилаючись на те, що відповідачу на праві власності належить нежитлове приміщення в житловому будинку [ADDRESS] з централізованою системою опалення. Згідно укладеного договору № 12302 від 01.05.2012 року позивач здійснив відпустку теплової енергії по о/р [NUMBER] у приміщення відповідача за вказаною адресою у повному обсязі. Після чого відповідачу були направлені рахунки за спожиту теплову енергію за період з 06 жовтня 2013 року по 14 квітня 2014 року. Факт постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами (06.10.2013 № 173/424, 14.04.2014 № 173/100). Але не дивлячись на взяті на себе зобовязання відповідач не сплачує за спожиту теплову енергію. Враховуючи, що приміщення відповідача не обладнане окремим тепловим вводом, позивач не має технічної можливості здійснити їх відключення. У зв'язку із чим позивач просив стягнути з відповідачки на його користь заборгованість в розмірі 15889 грн. 43 коп., суму інфляційних витрат 1425, 02 грн., 3% річних від простроченої суми 178, 00 грн., а всього 15889, 43 грн. судові витрати у розмірі 243, 60 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги повністю, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася, про причину своєї неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні відповідачу на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.06.2006 року належить нежитлове приміщення в житловому будинку загальною площею 102.1 кв. м., що розташоване в [ADDRESS] 01 травня 2012 року між сторонами було укладено договір № 12302 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобовязання постачати відповідачці теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач зобовязався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені договором. Як вбачається з наданих судові додатків до договору позивач постачав відповідачці теплову енергію у повному обсязі, про що було складено відповідні акти, з якими відповідача було ознайомлено та, погодившись з якими відповідачка поставила свій підпис. Але відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконувала. У зв'язку із чим за період с 06 жовтня 2013 по 14 квітня 2014 року утворилася заборгованість в розмірі 14286 грн. 41 коп. за отриману теплову енергію (розрахунок заборгованості). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору або згідно вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання є неприпустимою. Згідно ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлено термін його виконання, то вона підлягає виконанню в цей строк. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, на підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, при розгляді справи судом встановлено, що відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобовязання, не сплачувала плату за послуги з надання теплової енергії у термін з 06 жовтня 2013 року по 14 квітня 2014 року, у звязку із чим заборгованість склала 14286 грн. 41 коп., а також суму інфляційних витрат 1425, 02 грн., 3% річних від простроченої суми 178, 00 грн., а всього 15889, 43 грн., яку суд вважає необхідним стягнути з відповідача. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. на користь позивача. Згідно з вищевикладеним,

Outcome: approved