Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про встановлення факту постійного користування нерухомим майном та визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2005 року позивач відкрито і безперервно володіє та користується житловим будинком з господарськими будівлями, розташованими за адресою: селище Шишаки, провулок Садовий, 4, Шишацького району Полтавської області. Вказаний будинок належав [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія АВО №134970, виданого державним нотаріусом Шишацької державної нотаріальної контори [PERSON] 24 листопада 2000 року та зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №2317. [PERSON], яка являється громадянкою [PERSON] Федерації, у 2003 році виїхала на постійне проживання в [PERSON] Федерацію та дозволила позивачу користуватись належним їй будинком з господарськими будівлями та присадибною земельною ділянкою, а також передала оригінали всіх документів на нерухоме майно. Після виїзду до [PERSON] Федерації [PERSON] жодного разу не приїжджала за місцем розташування нерухомого майна і весь час позивач безперервно користування нерухомим майном, проводив поточний та капітальний ремонт, сплачував комунальні послуги та всі витрати по обслуговуванню будинку. 27 квітня 2006 року [PERSON] померла. Спадкоємців у неї не залишилось і на даний час будинок не має власника. Набути право власності на домоволодіння позивач може лише за рішенням суду. У звязку з цим, позивач звернувся до суду за захистом своїх майнових прав та просить суд встановити факт постійного користування нерухомим майном з 2005 року по даний час та визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами за набувальною давністю. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, його представника та свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 2005 року позивач постійно відкрито володіє і користується житловим будинком з господарськими будівлями а також присадибною земельною ділянкою, розташованими за адресою селище Шишаки, провулок Садовий, 4, Шишацького району Полтавської області. Даний факт у судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] Вказане домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія АВО №134970, виданого державним нотаріусом Шишацької державної нотаріальної контори [PERSON] 24 листопада 2000 року та зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №2317 належало [PERSON], яка померла 27 квітня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія АВО №134970 (а.с.6) та копією свідоцтва про смерть серія ІІ-АИ №763771 (а.с.5). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №49538039 від 20.10.2017 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також, в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим, як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Згідно п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. Згідно ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Оскільки починаючи з 2005 року по теперішній час позивач фактично добросовісно, відкрито безперервно володів та користувався нерухомим майном, а саме спірним будинком з господарськими будівлями, утримував його, то суд приходить до висновку про те, що позивач набув право власності на вказаний будинок на підставі ст.344 ЦК України, та його позов слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved