Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] разом з позивачем проживали однією сім`єю з літа 2015 року та підтримували близькі стосунки. В період спільного проживання в них народився син [PERSON] , [INFO] , однак відповідач [PERSON] заперечує можливість походження дитини від нього. З липня 2020 року відносини між ними погіршились, відповідач позбавляє його можливості приймати участь у вихованні сина, пояснюючи тим, що він не є біологічним батьком дитини. В свідоцтві про народження сина він не записаний батьком, запис вчинено відповідно до ст.135 СК України. Натомість 23.09.2019р. було проведено дослідження аналізу ДНК на його батьківство та встановлено ймовірність його батьківства щодо дитини [PERSON] 99,99%. Таким чином, він змушений звернутися до суду з позовом про визнання батьківства, оскільки вважає себе батьком дитини і бажає приймати участь у його вихованні. Тому, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали по наведеним вище мотивам, просять позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак надала суду письмові пояснення щодо позову, де зазначила, що проти вимог заперечує, оскільки позивач не являється батьком дитини, крім того не приймав ніякої участі у його вихованні, а також позивач своїм негативним ставленням до неї, негативно впливає і на дитину. Вважає, що зміна прізвища дитини в супереч її бажанню, може порушити інтереси та права дитини, звички, прив`язаності до членів її сім`ї. Позивач, навпаки, постійно створює умови та обставини життя, які мають негативний вплив на дитину, свариться та ображає її у присутні сина. На цей час син носить спільне прізвище разом з нею, наявність різних прізвищ може призвести до непорозумінь і до труднощів у спілкуванні з оточуючими його дітьми. Тому просить в позові відмовити. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. Представник відповідача Личаківського районного у місті Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Львівв судове засідання не з`явився, заявою до суду просить слухати справу у її відсутності. З врахуванням представлених документів, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності цієї установи. Оглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з таких мотивів. У відповідності до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, однак спільно проживали з літа 2015 року. В період спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією актового запису про народження №1163 (а.с. 54). При реєстрації дитини відомості про батька у Книзі реєстрації народжень були записані зі слів відповідача [PERSON] , відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, а саме в графі «батько» зазначено [PERSON] , громадянин України. Прізвище дитини зазначене як [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). Із позовом про визнання батьківства чи материнства можуть звертатися до суду лише особи, зазначені у СК. З долученого до матеріалів справи результату дослідження №23959 аналізу ДНК на батьківство (а.с. 8), вбачається, що ймовірність батьківства [PERSON] , щодо дитини [PERSON] становить 99,9999%. Ухвалами Личаківського районного суду м. Львова неодноразово призначалась молекулярно-генетична експертиза, однак відповідач [PERSON] у визначений експертом термін для відібрання зразків не з`явилась. Виходячи із змісту норми ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Враховуючи наведені вище обставини суд приходить до переконання про під ставність вимог щодо визнання [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] , та зобов`язання Личаківського районного у місті Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Львівзмінити відомості про батька в актовому записі про народження [PERSON] , [INFO] , на « [PERSON] ». Що стосується вимоги позивача про зміну прізвища дитини з « [INFO] » на « [INFO] », суд виходить з наступного. Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Статтею 145 СК України установлено, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч.ч. 3,5 ст. 148 СК України у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. За приписами ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Батько та мати дитини мають різні прізвища. Згідно з поясненнями сторін, вони не дійшли згоди щодо того, яке прізвище повинно бути визначене дитині. На даний час, відповідно до актового запису про народження №1163, прізвище дитини визначене як « [INFO] ». Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, враховуючи, що сторони не дійшли згоди, яке прізвище повинно бути визначене дитині та те, що позивач визнаний батьком дитини і визначено внести зміни у свідоцтво про народження дитини в графі «батько», записати « [PERSON] », суд не вбачає підстав для зміни прізвища дитини з « [INFO] » на « [INFO] ». Аналіз норм дає підстави для висновку, що при вирішенні спору між батьками щодо зміни прізвища дитини приймаються до уваги різні обставини, які мають свідчити про те, що зміна прізвища дитини відповідає або ні, її інтересам. До них відноситься: виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини; інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища дитини її інтересам. Тобто інтереси дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору щодо зміни прізвища дитини. Обґрунтування позовних вимог позивач зводить лише до позиції, що він є біологічним батьком, а тому повинні бути внесені відповідні зміни у прізвищі дитини, не беручі до уваги інтереси дитини. Суд вважає, що позовні вимоги в частині внесення змін в актовий запис щодо зміни прізвища дитини не можуть бути задоволені, оскільки це не відповідатиме інтересам дитини. Дитина ідентифікує себе з прізвищем « [INFO] », зміна прізвища може негативно вплинути на емоційний стан дитини, крім того, відмова у задоволенні позову в цій частині, жодним чином не вилине на обсяг прав, інтересів та обов`язків позивача щодо дитини. Отже, в цій частині позову слід відмовити. При цьому, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. До завершення судових дебатів у відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України повноважний представник позивача заявив клопотання про надання додаткового часу для подання доказів про розмір витрат на правову допомогу, які поніс позивач у зв`язку з розглядом справи. У зв`язку з цим, на даний час питання про компенсацію понесених позивачем витрат на правову допомогу не вирішується.

Outcome: approved