Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся з позовом до суду в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , мотивуючи тим, що відповідач, будучи матір`ю малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та доньки - [PERSON] , [INFO] , їх вихованням та утриманням не займається, не забезпечує належні умови для їх харчування, проживання та лікування, не цікавиться їх життям та здоров`ям. Враховуючи дані обставини, позивач просить відібрати у відповідача малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав, та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві. Відповідач позов не визнала, в судовому засіданні просила суд не відбирати у неї дітей і відмовити позивачу в задоволенні позову. Представник третьої\~особи - виконавчого комітету Ганнівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, як органу опіки і піклування, в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, щодо задоволення позову не заперечувала. Суд, заслухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач являється матір`ю неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданного відділом ЗАГС Краснофлотського району адміністрації м. Хабаровська Російської Федерації 21.04.20105року та доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданного відділом ЗАГС Краснофлотського району адміністрації м. Хабаровська Російської Федерації 10.08.2005року (а. с.8 -11). Позивач стверджує\~про те,\~що відповідач\~ будучи матір`ю неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання, розвитку та утримання своїх дітей, не проявляє турботи, не піклується про її здоров`я, не створює належні умови для проживання та утримання дітей. Службою у справах дітей Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області та комісією Ганнівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, неодноразово обстежувалися умови проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] , про що маєються акти обстеження (а. с.26, 31,60). Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області №60 від 18.06. 06.2019 року неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах (а. с.19). Згідно рішення №4 комісії з питань захисту прав дитини Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 26.06.2019 року було прийняте рішення про доцільність відібрання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків (а. с. 32). Працівниками служби у справах дітей Петрівської районної державної адміністрації неодноразово проводилися профілактичні бесіди з відповідачкою щодо необхідності належного виконання нею своєї батьківських обов`язків, але ситуація не змінюється. Як вбачається з характеристики виданої Ганнівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, відповідач по справі - [PERSON] виявила себе з негативної сторони, не забезпечує належні умови для проживання, виховання та розвитку неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.23). В судовому засіданні відповідач суду пояснила, що вона бажає виховувати та утримувати своїх дітей, вона намагається створити належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей та просила суд не відбирати у неї дітей. У відповідності до висновку Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 23.07.2019 року, було прийняте рішення про доцільність відібрання дітей, без позбавлення батьківських прав у відповідача [PERSON] неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а. с.33- 35). Згідно ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дітей, турбуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. На підставі ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої ст.164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. \~ \~ \~ \~ Згідно до ст.111 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст. 112 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У п. 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції. У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 311!1/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Європейський суд у своєму рішенні у справі «Гаазе проти Німеччини» (заява від 08 квітня 2004 року № 11057/02) зазначив, що згідно з усталеною прецедецтною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по - друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. Як вбачається з характеристики виданої Ганнівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, відповідач по справі - [PERSON] проживає зі своїм громадянським чоловіком [PERSON] за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~без реєстрації (а.с.23). У вказаному житлі комісією Ганнівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області 26.11.2019 року було проведено обстеження та згідно з актом обстеження умов проживання, умови задовільні. Крім цього, як вбачається з довідки виданої ТОВ «Агрофірма Пятихатська» від 23.10.2019 року, громадянський чоловік відповідача - [PERSON] працює на посаді підсобного робітника млинокомплекса з 16.09.2019 року (а.с.61). Також в судовому засіданні було вирішено питання заслухати думку неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] з приводу відібрання їх від матері без позбавлення батьківських прав. \~ \~ \~ \~ Неповнолітня донька відповідача - [PERSON] , [INFO] , в судовому засіданні пояснила, що вона хоче залишитись проживати вдома з мамою та вітчимом. \~ \~ \~ \~ Неповнолітній син відповідача - [PERSON] , [INFO] звернувся з заявою до служби у справах дітей Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області в якій вказав, що він не бажає повертатись додому і хоче щоб його маму позбавили батьківських прав (а.с.59). Згідно інформації наданої Комунальним закладом «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської області від 06.11.2019 року, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває в центрі з 03.07.2019 року по теперішній час. За час перебування [PERSON] в закладі, мати [PERSON] ним не цікавилася, сама не відвідувала сина. Також, в матеріалах справи мається інформація надана Петрівським ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 25.07.2019 року, що відповідач по справі [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності в тому числі і за невиконання батьківських обов`язків щодо неповнолітніх дітей (а.с.49). На підставі вищевикладеного, суд вважає, що незважаючи на висновок позивача про доцільність відібрання дітей, без позбавлення батьківських прав у відповідача, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на те, що відповідач дійсно прагне виховувати неповнолітню доньку - [PERSON] , піклуватися про її виховання, для чого намагається створювати відповідні умови, а відтак є можливість не відбирати у неї її доньку. Що стосується неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , то враховуючи думку останнього, а також те, що він сам11.06.2019 року звернувся до служби у справах дітей Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, з заявами про вчинення над ним фізичного насилля з боку членів родини та з проханням про тимчасове влаштування його за межі родини, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивача, а саме: відібрати у відповідача сина [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав та стягнути аліменти на його утримання. Відповідно до\~ч.3 ст. 12 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.76 ЦПК України,\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2\~ст. 78 ЦПК України,\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 150,164,170,180,181,182 СК України, ст.ст. 12,76,78 ЦПК України, Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцєю про права дитини.

Outcome: partial