Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якому зазначив, що відповідач зайняв у неї гроші у розмірі 10000,00 грн. та зобов'язався повернути їх до 31.11.2013 р. До теперішнього часу гроші не повернув, тому просила стягнути з відповідача на її користь борг у розмірі 10000,00 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Позивачка в судове засідання не з»явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступне. Дослідивши інші матеріали справи, судом встановлено, що згідно розписки [PERSON] взяв у [PERSON] позику в розмірі 10000 грн., строком до 30.11.2013 р. (а.с.4). Так, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами, та іншими особами, які беруть участь у справі. Докази повинні бути належними та допустимими, відповідно до ст. ст. 58,59 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст..611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно з вимогами ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Таким чином, суд, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач отримав позику, що підтверджується відповідною розпискою, але належним чином не виконав свої обов'язки за договором. Згідно зі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 229,40 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved