Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 23.04.2013 року. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя між ним та відповідачкою не склалося. Причинами розладу в шлюбно-сімейних відносинах стали припинення взаєморозуміння між ними. З 15.10. 2013р. року вони припинили сімейні стосунки. Вважає, що примирення між ними неможливо. Просить суд, розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 23.04.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жданівського міського управління юстиції у Донецькій області під актовим записом № 17. Позивач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), установив наступне. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жданівського міського управління юстиції у Донецької області, 23.04.2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 17. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини з 15.10.2013 року, не проживають однією сім'єю і не ведуть сумісне господарство, за цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження сімейних стосунків. Суд вважає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних відносин та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі чоловіка, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved