Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь заборгованості за кредитним договором у розмірі 41 383,54 грн., з яких: заборгованість за прострочене тіло кредиту - 29 008,40 грн.; заборгованість за відсотками та комісією - 12 375,14 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору - 1378,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, було укладено кредитний договір №005-29072-100113 від 10 січня 2013 року, відповідно до умов якого відповідачубуло відкрито кредитну лінію на загальну суму 50 000,00 грн., зі сплатою 4,9 % річних за користування кредитною лінією. Обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною Договору. Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом року. Кожний наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами договору та не потребує підписання додаткових угод до договору.Погашення кредиту та відсотків за його користування повинно було здійснюватись у вигляді обов'язкового мінімального платежу відповідно до умов тарифів та правил надання банківських послуг. Свої зобов'язання ПАТ «Дельта Банк» виконав повністю, надавши відповідачу кредитний ліміт у вищевказаному розмірі, проте, відповідач порушив умови зазначеного договору, свої зобов'язання виконував не належно, внаслідок чого, станом на 10.11.2016 року у нього перед позивачем виникла вказана заборгованість, що змушує останнього звернутись з даним позовом до суду. Представник позивач у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій просить проводити судовий розгляд справи у його відсутність. Зі змісту заяви убачається, що заявлені позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання також не з'явився, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи або заперечень проти позову до суду не надійшло. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 січня 2013 року на підставі заяви [PERSON] між ним та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір №005-29072-100113 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, відповідно до умов якого [PERSON] було відкрито кредитну лінію на загальну суму 50 000,00 грн., зі сплатою 4,9 % річних за користування кредитною лінією та 3,95 % в місяць як плата за обслуговування кредитного залишку (а.с. 5-6). Як убачається із виписки по рахунку клієнта [NUMBER] сформованої 16 лютого 2017 року ПАТ «Дельта Банк» виконав свої зобов'язання належним чином та відкрив відповідачу [PERSON] кредитний ліміт на грошові кошти відповідно до умов укладеного між ними договору кредиту у розмірі 50 000,00 грн. (а.с. 37-46). Натомість відповідач, порушив свої зобов'язання в результаті чого, як убачається із розрахунку заборгованості у нього станом на 10.11.2016 року виникла заборгованість за прострочене тіло кредиту - 29 008,40 грн. та заборгованість за відсотками - 12 375,14 грн.(а.с. 4). Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 611 ЦК України, передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Оскільки [PERSON] порушив зобов'язання встановлені договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи не має, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості за прострочене тіло кредиту - 29 008,40 грн. та заборгованості за відсотками - 12 375,14 грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,00 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved