Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності за набувальною давністю на комплекс будівель, що знаходиться за адресою [ADDRESS] ; на нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; на нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 2006 року використовує вищезазначені будівлі та комплекс будівель по теперішній час. Будівлі вважались власністю КДСП «Степове», дане господарство не провадить господарську діяльність з 2002 року, державна реєстрація права власності не проводилась. Факт того, що позивач добросовісно та відкрито користується будівлями з 2006 року, підтверджується довідками Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, актами жителів села Полтавка. Зазначає, що є добросовісним користувачем, оскільки займається фермерським господарством та використовувала нежитлові будівлі за призначенням (зберігання сільгосппродукції, тощо), будівлі утримувала в належному стані, проводила ремонтні роботи, сплачувала рахунки за електроенергію, а тому враховуючи, що оформити в нотаріальному порядку договір купівлі-продажу неможливо, оскільки реєстрація на право власності на вищевказані будівлі не проводилась, просить визнати право власності за набувальною давністю. Ухвалою суду від 13.05.2020 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача Полтавська сільська рада, у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідач КДСП «Степове» в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.(а.с.73,74). Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії технічних паспортів на нежитлові будівлі [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS].; довідки Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, про те, що [PERSON] використовує вищезазначені будівлі з 2006 року які знаходяться на території сільської ради по теперішній час, зі згоди органу місцевого самоврядування; акт від 20.03.2020 складений від імені жителів с.Полтавка; архівна довідка Компаніївської РДА з якої вбачається, що колгосп «Комуніст» перереєстроване у КДСП «Степове»; архівні довідки виданих ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 23.03.2020 з яких вбачається, що державна реєстрація будівель, які є предметом позову не проводилась; з юр.картки КДСП «Степове» вбачається, що дане підприємство зареєструвало свою діяльність 03 жовтня 2001 року голова [PERSON] , юридична адреса с.Полтавка Компаніївського району Кіровоградської області, перебуває в статусі припинення діяльності https://ring.org.ua/edr/uk/ .(а.с.14-44). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. В Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказується, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Враховуючи положення статей 335, 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 5, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що позивач з 2006 року користується нежитловими будівлями за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS], [ADDRESS] . З початку використання будівель ніяких заяв, претензій та скарг від жителів с.Полтавка, щодо користування не надходило. Позивачем за замовленням в Кіровоградському ОО БТІ було виготовлено технічні паспорти на нежитлові будівлі. На даний час позивач користується майном, але не може провести відповідну реєстрацію цього майна. Враховуючи, що, відповідач КДСП «Степове» в особі голови Личмана П.Р., був повідомлений про наміри позивача визнати право власності за набувальною давністю на вищезазначене майно, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової кореспонденції, однак на адресу суду останній відзиву чи заперечень щодо позовних вимог не надав, суд розцінює ці дії як визнання позовних вимог за справою. Отже, враховуючи те, що Позивач, [PERSON] , добросовісно, відкрито, безперервно володіє комплексом споруд та нежитловими будівлями, які розташовані на території Полтаської сільської ради, доглядає за ними, робить необхідні ремонтні роботи, відкрито користується ними більше десяти років, не приховуючи цей факт, суд вважає за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати в порядку набувальної давності за Позивачем право власності на вказані нежитлові будівлі, які належать КДСП «Степове». Судові витрати зі згоди позивача залишити по фактично понесеним.

Outcome: approved