Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого покликався на те, що згідно кредитного договору № ABIFCC9FQ30034, укладеного 14.03.2011р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON], останній отримав кредитні кошти в сумі 20000грн. на термін до 07.12.2013р. та зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав у зв'язку з чим станом на 01.08.2014р. заборгованість по кредиту становить 334542,52грн. з яких: 20000грн. - заборгованість по кредиту; 35,89грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 13223,66 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 301282,97грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. У зв'язку з наведеним просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В судове засідання представник позивача - Гузар В.М. не з'явився, однак подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутності, не заперечивши проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] згідно вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України викликався в судове засідання через оголошення у пресі, однак в судове засідання повторно не з'явився, про причину неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Тому суд, враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти вирішення справи за відсутності відповідача, розглянув справу за відсутності останнього та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, дослідивши які суд вважає наступне. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 14.03.2011р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № ABIFCC9FQ30034 (а.с.7,8,9,10,11,12), згідно якого останній отримав кредитні кошти в сумі 20000грн. на термін до 07.12.2013р. та зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) зобов'язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.5-6) [PERSON] порушував графік погашення заборгованості, внаслідок чого кредит вчасно не сплачував. Таким чином [PERSON] станом на 01.08.2014р. має непогашену заборгованість перед позивачем в розмірі 334542,52грн. з яких: 20000грн. - заборгованість по кредиту; 35,89грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 13223,66грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 301282,97грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором відповідачем суду не подано. В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З урахування викладеного вище та виходячи з умов справедливості та розумності, суд вважає за можливе зменшити розмір пені з 301282,97грн. до 20035,89грн. - суми заборгованості за договором (кредит + відсотки) за виключенням пені. Крім цього, позивачем не подано доказів в обґрунтування нарахування комісії, яка підлягає сплаті позичальником, така сторонами не погоджена, що свідчить відсутність про це вказівки у заявах позичальника-відповідача (а.с.7-12). Умов та правил надання банківських послуг суду ж не подано. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає правильним позов задоволити частково, стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 40071,78грн. (20000грн. - заборгованість по кредиту; 35,89грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 20035,89грн. - пеня), відмовивши при цьому в решті позовних вимог, а саме: про стягнення комісії у розмірі 13223,66грн. та пені у розмірі 281247,08грн. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved