Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд стягнути з відповідача збитків в порядку регресу в розмірі 12173,80 грн., витрат на правову допомогу в розмірі 9157,20 грн., судові витрати в розмірі 704,80 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 19.02.2019 року в м. Одесі, по вул.. Гагаринське плато 5 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки Mitsubishi Pajero, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON]. та BMW, номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON],. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 04.04.2018 року [PERSON] визнано винним у скоєні ДТП. Вартість ремонтних робіт автомобіля Mitsubishi Pajero, державний номерний знак [NUMBER] склала 12 173,80 гр. Проте відповідач завдану шкоду не відшкодував, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, представник подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином у встановленому порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.02.2019 року в м. Одесі, по вул.. Гагаринське плато 5 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки Mitsubishi Pajero, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON]. та BMW, номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 04.04.2018 року [PERSON] визнано винним у скоєні ДТП. Вартість ремонтних робіт автомобіля Mitsubishi Pajero, державний номерний знак [NUMBER] склала 12 173,80 гр. Автомобіль марки Mitsubishi Pajero, державний номерний знак [NUMBER] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. Між ПрАТ СК «Вусо» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №4305531-02-16-01 від 31.07.2017 року. За заявою [PERSON] ПрАТ СК «Вусо» виплатило суму страхового відшкодування в розмірі 12173,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5012 від 05.03.2018 року. Відповідальність водія автомобіля BMW, номерний знак [NUMBER] - [PERSON] не була забезпечена договором обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів. 16.07.2018 року між ПрАТ СК «Вусо» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір про відступлення права вимоги №16/07/2018 у тому числі за договором стархування №4305531-02-16-01 від 31.07.2017 року укладений між ПрАТ «Вусо» та [PERSON] Позивачем було направлено на адресу відповідача регресну вимогу №01975-02 про відшкодування 12173,80 грн. Вказану вимогу задоволено не було. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, у позивача з'явились підстави для пред'явлення майнових вимог до відповідача про відшкодування заподіяної ним матеріальної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків, ч.2 п.1 вказаної статті відносить витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, суд приходить до висновку щодо задоволення вимог про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 12173,80 грн. Крім того позивач просить суд стягнути на його користь оплату за юридичні послуги в розмірі 9157,20 грн. За правилами ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.8, ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно поданої представником позивача квитанції, наявної в матеріалах справи позивач сплатив їй суму 9157,20 грн. за надання правничої допомоги за період розгляду справи, що підтверджується довідкою №010/26/09 ВІД 26.09.2018 року та квитанцією до прибуткового ордеру . Суд вважає,що визначений адвокатом розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт за понад рік розгляду справи у суді; ціною позову та значенням справи для сторони, тому суд дійшов до переконання, що представником позивача надано належні та допустимі докази понесених ним витрат у справі, які підлягають стягненню на його користь. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження. На підставі викладеного та

Outcome: approved