Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на кімнату [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, посвідченим 03.05.2001 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим номером 446, після смерті [PERSON], померлого [INFO], посилаючись на те, що строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, а реалізувати своє право на одержання свідоцтва про право на спадщину не може у зв*язку з відмовою нотаріуса у прийнятті заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив, що в провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова перебуває справа за заявою Харківської міської ради до управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна ХМР про визнання спадщини відумерлою. З повідомлення суду та приватного ноніуса ХМНО [PERSON] в грудні 2013 року позивачу стало відомо про смерть [PERSON] [INFO] та про наявність заповіту, зробленому [PERSON] на його ім.*я. Зазначає, що з [PERSON] вони були знайомі і зустрічалися декілька разів ще за життя останнього, так як він звертався до його фірми, яка, зокрема, займалася благодійністю, за фінансовою допомогою на лікування хворої матері і позивач таку допомогу йому надав. Після цього вони ніколи з [PERSON] не зустрічалися, про його смерть та те, що [PERSON] міг зробити на його користь заповіт, йому не було нічого відомо і тому він в установлений законом шестимісячний термін не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак він звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса ХМНО [PERSON], так як виявив бажання прийняти спадщину після смерті [PERSON], на що йому було відмовлено, що змусило його звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з*явився, повідомлявся належним чином та своєчасно, особисту участь у справі приймати не бажає, направив в суд свого представника. Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивач протягом встановленого законом шестимісячного строку не вчинив жодної дії, щоб прийняти спадщину після смерті [PERSON] відповідно до ст.ст.548,549 ЦК України, а саме не вступив у фактичне управління чи володіння спадковим майном і не подав в шестимісячний термін нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Суд, вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, матеріали цивільної справи №644/2662/13-ц, 2-о/644/6/14, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ст.548 ЦК УРСР ( 1963 року) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту прийняття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальні конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дні відкриття спадщини. Відповідно до ст.550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений ст.549 ЦК УРСР може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Такі ж положення містяться в ЦК України, а саме відповідно до ст..1268 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти. Відповідно до ст..1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини особисто. Ст..1270 ЦК України встановлює шестимісячний термін для прийняття спадщини, який починається з дня відкриття спадщини. Згідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини є причини, пов*язані з об*єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що 26.03.2013 року в провадження Орджонікідзевського районного суду м.Харкова надійшла заява Харківської міської ради до управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна ХМР про визнання спадщини - кімнату [ADDRESS] та належала на праві власності [PERSON], померлому в [INFO] - відумерлою. По даній категорії справ суд за клопотанням заявника витребував докази смерті особи- [PERSON], а також направив запит до 4 Харківської держнотконтори за місцем відкриття спадщини про наявність спадкоємців, заповіту, видачу свідоцтва про право на спадщину ( а.с.31-33 цивільної справи№644/2662/13-ц, 2-о/644/6/14). 19.07.2013 року на запит суду від 4 Харківської держнотконтори надійшла відповідь про те, що до них ніхто з заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини не звертався. Свідоцтво нікому не видавалося, але згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру від імені [PERSON] був посвідчений заповіт приватним нотаріусом і надали суду цю інформаційну довідку ( а.с 9-10.). З наданої інформаційної довідки суд встановив, що від імені [PERSON] 03.05.2001 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] був посвідчений заповіт і суд зробив цьому приватному нотаріусу відповідний запит. 03.10.2013 року приватний нотаріус ХМНО [PERSON] направила суду належним чином завірену копію заповіту, з якого видно що [PERSON] все своє майно заповідав [PERSON]. Так як права вказаної особи зачіпалися розглядом заяви ХМР про визнання спадщини, належної [PERSON] відумерлою, суд зробив запит до адресного бюро і отримав відповідь про наявність однієї особи з таким прізвищем іменем та по-батькові, зареєстрованим на даний час в м.Харкові та Харківській області на направив йому відповідне повідомлення, яке отримане ним 30.12.2013 року згідно зворотнього повідомлення. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що [PERSON] не був родичем чи близькою людиною для [PERSON], пояснив взаємовідносини між ними та ймовірні причини, які спонукали [PERSON] на складання заповіту на ім.*я [PERSON] ( хоча заповіт не оспорений та не визнаний недійсним і причини для складання не мають правового значення по справі) і лише після отримання повідомлення від суду та приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] він дізнався про смерть [PERSON] та про наявність на його ім.*я заповіту. Ці обставини встановлені матеріалами цивільної справи №644/2662/13-ц, 2-о/644/6/14 і є такими об*єктивними, непереборними і істотними обставинами, які позбавили [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк після смерті [PERSON] [INFO] (а.с.6) звернутися з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після його смерті. Однак він заявив свої спадкові права шляхом звернення з заявою до нотаріальної контори. Однак в нотаріальній конторі отримати свідоцтво про право власності на кімнату в порядку спадкування за заповітом він не мав можливості, так як в суді розглядається справа за заявою ХМР про визнання цієї спадщини відумерлою, що змусило позивача звернутися з цим позовом до суду. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] ( а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді належної на прав власності померлому кімнати[ADDRESS], площею 11,1 кв.м.( а.с.7). Згідно акту обстеження ця кімната знаходиться в будинку коридорного типу, в якому 177 кімнат, сам будинок 1932 року в аварійному стані, в спірній кімнаті давно не робився ремонт ( а.с.5 цивільної справи №644/2662/13-ц, 2-о/644/6/14) 03.05.2011 року [PERSON] склав заповіт, в якому заповідав все своє майно [PERSON] ( а.с.8). Цей заповіт чинний, він не скасований, не оспорений, не визнаний недійсним. [PERSON] з поважних причин пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, однак прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, тобто набув право власності на вказане майно на законних підставах. Таким чином, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту прийняття спадщини, а тому слід визнати за ним право власності на кімнату [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Таким чином, позов законний, обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved