Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернувся з названим позовом до суду, посилаючись на те, що він являється власником 1/2 квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі - продажу від 23.12.2005 року. Іншим співвласником квартири являється його дружина, третя особа по справі. Відповідач по справі являється бувшим зятем, який з 2006 року перебуває на реєстраційному обліку в даній квартирі. З червня місяця 2010 року відповідач залишив житлову площу квартири і переїхав до своїх батьків в м. Вишневе. Відповідач не проживає за вказаною адресою більше року, добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає, позивач сплачує комунальні послуги за нього і не може оформити субсидію. А тому змушений звернутись до суду з зазначеним позовом, яким просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи, просить суд позов задовольнити. Третя особа в судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, також підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про виклик до суду, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому по справі зі згоди позивача суд постановляє заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, що позивач являється співвласником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 23 грудня 2005 року державним нотаріусом Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори, що підтверджено копією договору купівлі-продажу квартири. Відповідач по справі являвся зятем позивача, який з 2006 року перебував на реєстраційному обліку в квартирі. Починаючи з червня 2010 року відповідач забрав всі свої речі і залишив помешкання квартири в добровільному порядку. На протязі останніх пяти років, відповідач жодного разу в квартирі не зявлявся, станом квартири не цікавиться, плату за комунальні послуги не вносить. Однак з реєстраційного обліку не знявся і по даний час. На даний час відповідач проживає разом зі своїми батьками в м. Вишневе. Вищенаведене підтверджується письмовими матеріалами справи. Аналізуючи викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач без поважних причин не користується спірним житлом на протязі більше ніж 1 рік, а тому перебуваючи на реєстраційному обліку житлового приміщення позивача чинить перешкоди здійснювати своє право на безперешкодне користування власним житловим приміщенням. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням проводиться в судовому порядку. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном (в даному випадку квартирою) на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Таким чином, враховуючи, що відповідач, який не проживає в спірному жилому приміщенні, має інше постійне місце проживання, але залишився перебувати на реєстраційному обліку в квартирі, що належить позивачу, порушує права власника, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею судові витрати з другої сторони. На підставі викладеного,

Outcome: approved