Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовною заявою до відповідачів про визнання особи такою , що втратила право користування жилим приміщенням за адресою будинок № 41 вул. Леніна в смт.Лиманське Роздільнянського району Одеської області . Позивач позов підтримав ,заяви про відмову від позовних вимог не подав , просив вимоги задовольнити , пояснивши в позовній заяві , що вказаний будинок №41по вул.Леніна в смт. Лиманське Роздільнянського району належить йому на праві приватної власності згідно договору купівлі продажу, що підтверджується відповідними документами доказами , які є в справі , витягом з реєстрації нерухомого майна. У вказаному будинку позивач проживає , а тому він , як власник вказаного помешкання має право заявити вимоги на усунення перешкод в користуванні власністю - позбавлення права користування житловим приміщенням шляхом визнання особи такою , що втратила право користування жилим приміщенням за вказаною адресою. Просить позов задовольнити та розглянути без його участі. . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України та постановленої ухвали. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , І. позовні вимоги не визнали заперечень не надали , викликалися належним чином , суд визнає їх неявку в суд неповажною.. . Третя особа - Роздільнянський районний підрозділ ГУ Державної міграційної служби України в Одеській області написав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд вивчивши матеріали справи , дослідивши докази по справі , заслухавши сторони по справі , вважає , що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав Судом встановлено , що відповідачі зареєстровані та проживають з дозволу власника у вказаному будинку , що не оскаржується сторонами по справі. У відповідності з вимогами ст. 47 Конституції України кожен має право на житло , а відповідно до ст.379 ЦК України , житлом є житловий будинок , квартира , інше приміщення нарівні з власником будинку / квартири/. Згідно ст.156 ЖК України члени сім.ї власника квартири або будинку мають право на проживання та користування вказаним житлом. Припинення відносин з власником житла не припиняє право проживання та користування ним, а відповідно до ст.64 ЖК України члени сім,ї несуть майнову відповідальність , яка випливає з договору найму житла . При вселенні відповідачів у вказаний будинок відповідно до вимог ст.156 ЖК України не було іншої угоди про порядок користування вказаним житловим приміщенням , а тому відповідно до цієї ж ст. 156 ЖК України , припинення сімейних відносин не позбавляє їх права користуванння цим приміщенням. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов.язана довести ті обставини , на які вона посилається , як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Позивач надав достатньо доказів того , що відповідачі не проживають у вказаному будинку більше року , участі в утриманні будинку не приймають , а тому у суду є законні підстави для позбавлення права користування вказаним жилим приміщенням відповідача. Є докази не проживання відповідачів та їх відсутності понад 1 рік. Тобто судом встановлено законні підстави , саме законні підстави для усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням , як об.єктом власності , визнання особи такою , що втратила право користування жилим приміщенням Крім цього суд констатує , що вимоги про зняття з реєстрації , протирічать вимогам ст. 33 ЦПК України , вимоги пред,являються до відповідача , але клопотання про залучення органів міграційної служби в якості відповідача можливе тільки за наявності заявленого від позивача такого клопотання , суду таке клопотання про залучення органів підрозділу Міграційної Служби України в Одеській області заявлено не було , а тому в частині зобов.язання зняття з реєстрації необхідно також відмовити. Судовий збір при поданні позовної заяви сплачені повністю.

Outcome: partial