Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування шкоди. Позовна заява мотивована тим, що, як вказано в позовній заяві, позивачу рішенням [PERSON] міської ради №46 від 28 березня 2007 року затверджено проект відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Гребінки в м. Жовква Львівської області та надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради №213 від 26 квітня 2007 року даній земельній ділянці присвоєно вуличний номер «вул. Гребінки, 8». На підставі рішення [PERSON] міської ради №76 від 28 березня 2007 року йому видано Державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку серії ЯД №436299. Розпорядитись даною ділянкою на власний розсуд позивач не зміг, оскільки з моменту надання йому земельної ділянки між ним та ФОП «[PERSON]М.» виник спір щодо належності частини цієї земельної ділянки. 06 жовтня 2009 року Господарським судом Львівської області у справі №15/363 винесено рішення яким скасовано, як незаконне Рішення [PERSON] міськради №46 від 28 березня 2007 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки гр. [PERSON] М-Б.М. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Гребінки в м. Жовква». Дане рішення набрало законної сили та у відповідності до нього на теперішній час скасовано його право власності на зазначену земельну ділянку. У результаті незаконно прийнятих рішень [PERSON] міською радою він поніс матеріальні збитки, що виразились у витраті власних коштів на виготовлення технічної документації, державного акта на право власності, проведеної переписки з відповідними державними органами та організаціями, проведення судової будівельно- технічної експертизи, тощо, на загальну суму 4115 гривень 87 коп. Тому просив визнати протиправними дії відповідача [PERSON] міської ради в частині виділення йому, [PERSON] земельної ділянки в м. Жовкві по вул. Гребінки, 8, та надання йому дозволу на її приватизацію. Стягнути з відповідача [PERSON] міської ради на його, [PERSON], користь матеріальну шкоду на загальну суму 4115 гривень 87 коп. Позивач [PERSON]-Б.М та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов в повному обсязі, не заперечили щодо ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому судом постановлено провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення по справі. У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивачу рішенням [PERSON] міської ради №46 від 28 березня 2007 року затверджено проект відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Гребінки в м. Жовква Львівської області та надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку, що підтверджується копією цього рішення. Судом встановлено, що 06 жовтня 2009 року Господарським судом Львівської області у справі №15/363 винесено рішення яким скасовано, як незаконне Рішення [PERSON] міськради №46 від 28 березня 2007 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки гр. [PERSON] М-Б.М. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Гребінки в м. Жовква», та встановлено неправомірність прийняття рішення [PERSON] міською радою № 46 від 28.03.2007 року, що підтверджується копією цього рішення. Судом встановлено, що позивач поніс витрати, які стосуються наданої йому у власність рішенням [PERSON] міськради №46 від 28 березня 2007 року земельної ділянки, на загальну суму 4115 гривень 87 коп., що підтверджується копією квитанцій, наявних в матеріалах справи. Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з пунктами 2, 3-4, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992р. Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди(із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України від 08 липня 1994р., від 30 вересня 1994р., від 25 травня 1998р., від 24 жовтня 2003р.), шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що дії [PERSON] міської ради по прийнятті рішення № 46 від 28.03.2007 року були неправомірними, і між ними і шкодою, завданою позивачу, є безпосередній причинний зв'язок. За таких обставин позов підлягає до повного задоволення. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1102,40 грн. Згідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно до ч.2 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Згідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки стороною у спорі до винесення ним рішення не зроблено заяву про застосування позовної давності, підстав застосувати наслідки спливу позовної давності немає.

Outcome: approved