Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 жовтня 2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 травня 2016 року і до повноліття дітей. Позивач вказує, що розмір аліментів визначений судом не покриває витрати на дітей та забезпечення їх всім необхідним, вважає, що є підстави для збільшення розміру аліментів. Тому просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача до 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дітей. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився був повідомлений належним чином, відзив на позов не наддав, причини неявки до судового засідання суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджено рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 05.10.2016 року згідно якого з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 травня 2016 року і до повноліття дітей. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України передбачає, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. В той же час, відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення, оскільки зміна законодавства не є підставою в розумінні ч.4ст. 273 ЦПК України, що впливає на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення. За таких обставин , вимога про зміну розміру аліментів є безпідставною, тому задоволенню не підлягає. Позивач же не позбавлена права звернення з заявою до виконавчої служби щодо нарахування аліментів у визначеному законодавством мінімальному розмірі, оскільки такий розмір є законодавчо визначеним і не потребує відповідного судового рішення, яким такий розмір визначається. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

Outcome: dismissed