Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про визнання довіреності удаваним правочином, який вчинено з метою приховання іншого правочину договору купівлі-продажу транспортного засобу. В обгрунтування своїх вимог вказує, що 28.07.2009року він та його син [PERSON] придбав у відповідача за дорученням автомобіль MERCEDES-BENZ, модель 108D, 1997 року випуску, тип - фургон малотоннажний, кузов(шасі) JMWSA63 806413071791, реєстраційний номер 22972МЕ. Вартість автомобіля складала 7000 доларів США. Оскільки відповідач був знайомим його сина автомобіль не був належними чином оформлений в органах ДАІ, але останній запевняв їх, що після укладання довіреності вони будуть мати всі права власника. В період з 28.07.2009року по день смерті сина [PERSON] 26.02.2015року вони користуалися даним автомобілем. Після смерті сина відповідач почав завляти до нього претензії щодо спірного автомобіля. Вважає, що в дійсності був укладений договір купівлі продажу автомобіля і на даний час порушуються його права як власника даного автомобіля і тому він змушений звертатись до суду з даним позовом. Посить суд визнати правочин, яким є Довіреність, видана [PERSON] на ім'я [PERSON] та [PERSON] довіреність щодо володіння, користування і розпорядження транспортним засобом автомобіль MERCEDES-BENZ, модель 108D, 1997 року випуску, тип - фургон малотонажний, кузов(шасі) JMWSA63 806413071791, реєстраційний номер 22972МЕ - удаваним правочином, вчиненого з метою приховання іншого правочину, договору купівлі-продажу транспортного засобу та визнати за ним право власності на даний автомобіль. В судовому засіданні адвокат [PERSON] , який представляє інтереси позивача [PERSON] збільшив позовні вимоги та просив суд визнати правочин, яким є Довіреність, видана [PERSON] на ім'я [PERSON] та [PERSON] довіреність щодо володіння, користування і розпорядження транспортним засобом автомобіль MERCEDES-BENZ, модель 108D, 1997 року випуску, тип - фургон малотонажний, кузов(шасі) JMWSA63 806413071791, реєстраційний номер 22972МЕ - удаваним правочином, вчиненого з метою приховання іншого правочину, договору купівлі-продажу транспортного засобу автомобіль MERCEDES-BENZ, модель 108D, 1997 року випуску, тип - фургон малотонажний, кузов(шасі) №VSA63806413071791, реєстраційний номер 22972МЕ, застосувати до нього правила щодо правочину купівлі-продажу транспортного засобу та визнати за ним право власності на спірний автомобіль. Зазначив, що спірний автомобіль придбавався ним та покійним сином [PERSON] 28.07.2009року у відповідача по справі [PERSON] Вартість спірного автомобіля складала 7000 доларів США, оскільки відповідач був знайомим покійного сина [PERSON] то автомобіль оформили довіреністю. Весь час вони мали у розпорядженні даний автомобіль і не виникало проблем з його користуванням. Після смерті сина [PERSON] відповідач заявив до нього претенції, щодо повернення йому даного атомобіля, як законному власнику. Вважає, що в дійсності був укладений договір купівлі продажу автомобіля MERCEDES-BENZ та просив суд задоволити їх вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив що він є власником спірного автомобіля MERCEDES-BENZ. З покійним [PERSON] перебував у дружніх стосунках і тому надав доручення лише на керування даним атомобілем, ніякого договору купівлі продажу не відбувалося, кошти йому не передавалися, ніяких розписок і договорів ним не укладалося. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Суд, заслухавши пояснення адвоката [PERSON]. відповідача, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та обставини: - відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель 108D, 1997 року випуску, тип - фургон малотонажний, кузов(шасі) №VSA63806413071791, реєстраційний номер 22972МЕ на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії РКС № 332104 належить відповідачу [PERSON] - 28 липня 2009року відповідач [PERSON] видав довіреність, що посвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером №1958, на ім»я [PERSON] та [PERSON] на право керування та розпоряджатися автомобілем та віддав технічний паспорт на ТЗ серії РКС № 332104 - [PERSON] помер 26.02.2015року, що підтвердено копією свідоцтва про смерть серії І-СР № 256191 В межах діючого законодавства існує спеціальний порядок купівлі- продажу транспортних засобів, що регламентується Законом України «Про дорожній рух» та Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 p. N 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх і типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів». Зокрема ст.34 вказаного Закону передбачає обов'язкову реєстрацію транспортного засобу при вчиненні угоди про його придбання. А п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 p. N 1388 обов'язковою умовою для укладення договору купівлі- продажу транспортного засобу передбачає його попереднє зняття в установленому порядку з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Пунктами 7, 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 1388 від 7 вересня 1998 року, передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості; правомірність придбання транспортних засобів, складових частин, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданими суб'єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки, митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами - виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ, а також угодами, укладеними на товарних біржах. Для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім названих документів, додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Відчуження, передача власником придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах ДАІ, не проводиться. Реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків. Реєстрація транспортних засобів скасовується в разі встановлення факту, що документи, які посвідчують особу власника, підтверджують правомірність придбання транспортного засобу або право на користування та розпорядження ним, є фіктивними чи підробленими. Реєстрація транспортних засобів також скасовується у разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів його складових частин. У відповідності до ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Як передбачено п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року за № X, за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що 28 липня 2009року відповідач [PERSON] видав довіреність, що посвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером №1958, на ім»я [PERSON] та [PERSON] на право керування та розпоряджатися автомобілем та віддав технічний паспорт на ТЗ серії РКС № 332104. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель 108D, 1997 року випуску, тип - фургон малотонажний, кузов(шасі) №VSA63806413071791, реєстраційний номер 22972МЕ на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії РКС № 332104 належить відповідачу [PERSON] 26.02.2015року [PERSON] помер, що підтвердено копією свідоцтва про смерть серії І-СР № 256191. В судоовму засіданні ні позивачем, ні адвокатом [PERSON] не надано доказів того, що між сторонами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі продажу спірного автомобіля, не доведено факту, що сторони ухилилися від нотаріального посвідчення даного договору купівлі-продажу, що грошові кошти за купівлю автомобіля передавались відповідачу [PERSON] З матеріалів справи вбачається що при укладенні доручення від 28.07.2009року автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель 108D, 1997 року випуску, тип - фургон малотоннажний, кузов(шасі) JMWSA63 806413071791, реєстраційний номер 22972МЕ з обліку не був знятий, а тому суд вважає, що визнати право власності за позивачем на вищевказаний автомобіль в судовому порядку за позивачем не можливо. Позиція позивача що необхідно визнати правочин, яким є довіреність, видана [PERSON] на ім'я [PERSON] та [PERSON] щодо володіння, користування і розпорядження транспортним засобом автомобілем MERCEDES-BENZ, модель 108D, 1997 року випуску, тип - фургон малотонажний, кузов(шасі) VSA63 806413071791, реєстраційний номер 22972МЕ - удаваним правочином, вчиненого з метою приховання іншого правочину, договору купівлі-продажу транспортного засобу автомобіль MERCEDES-BENZ не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, і на думку суду не встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Крім того суд не погоджується з вимогами позивача щодо застосування правил щодо правочину купівлі-продажу транспортного засобу і визнання за ним право власності на автомобіль MERCEDES-BENZ, модель 108D, 1997 року випуску, тип - фургон малотонажний, кузов(шасі) №VSA63806413071791, реєстраційний номер 22972МЕ оскільки це є безперечним порушенням його законного права як власника оскільки суд вважає їх безпідставними, так як встановлено в судовому засіданні, що позивач не є власником транспотного засобу, а лише його користувачем. Крім того, факт передачі [PERSON]. [PERSON] суми вартості автомобіля відповідачу [PERSON] в розмірі заявленому позичачем 7000 доларів США не є доведеним та не може вважатися таким, що підтверджує факт укладання сторонами по справі договору купівлі-продажу спірного автомобіля. Суд важає, що укладений в усній формі договір купівлі-продажу спірного автомобіля не може бути визнаний дійсним та підлягає нотаріальному посвідченню. Крім того жодна із сторін не ухилялася від нотаріального посвідчення даного договору купівлі-продажу. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позивач не довів в судовому засіданні обставини, на які посилалався як на підставу своїх позовних вимог а тому позов не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed