Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою до Тухлянської сільської ради Сколівського району Львівської області за участю третьої особи Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту ДАБІ у Львівській області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме: розпиловочний цех (літера «В-1») площею 544.7 кв.м., склад (літера «Г-1») площею 364.6 кв. м., трансформаторна (літера «Д-1») площею 4.8 кв. м., прохідна (літера «Ж-1») площею 14.2 кв. м., ремонтна майстерня з офісними приміщеннями (літера «З-2») площею 536.8 кв. м., склад (літера «И-2») площею 31 кв. м., навіс (літера «І»), розпиловочний цех (літера «К») площею 190.2 кв. м., сушарка (літера «Л») площею 42.6 кв. м., навіс (літера «М»), які входять до складу деревообробного підприємства, що знаходиться по [ADDRESS] . Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 25.10.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі на 15.11.2019 року. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 15.11.2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 29.11.2019 року. 29.11.2019 року судом було відкладено засідання у зв`язку з повторним викликом відповідача в судове засідання на 17.12.2019 року. В судовому засіданні 17.12.2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав, в обгрунтування доводів позовної заяви посилався на ту обставину, що позивач є власником земельної ділянки площею 0.9 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка розташована на території Тухлянської сільської ради Сколівського району Львівської області за межами населеного пункту с. Тухля, кадастровий номер 4624587800:02:000:0547. На вказаній земельній ділянці у 2018 році позивачем було побудовано розпиловочний цех, склад, трансформаторну, прохідну, ремонтну майстерню з офісними приміщеннями, склад, навіс, розпиловочний цех, сушарку, навіс, які входять до складу деревообробного підприємства, що знаходиться по [ADDRESS] . Інвентаризаційна вартість побудованого майна становить 7\~360\~368,00 грн. Крім цього, представник позивач зазначає, що при здійсненні позивачем будівництва вищезазначених об`єктів нерухомого майна, ним було дотримано державних будівельних норм та правил, а також протипожежних та санітарних вимог. Додатково вказав, що позивач не звертався до Департаменту ДАБІ у Львівській області з вимогою про прийняття вищезазначених об`єктів нерухомого майна до експлуатації, оскільки такі побудовані після 2015 року, а відтак не входять до вичерпного переліку об`єктів будівництва, збудованих на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, внаслідок чого за захистом своїх майнових прав та інтересів вимушений звернутись до суду. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 0.9 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка розташована на території Тухлянської сільської ради Сколівського району Львівської області за межами населеного пункту с. Тухля, Сколівського району, Львівської області, кадастровий номер 4624587800:02:000:0547. Даний факт підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 59419080 від 19.05.2016 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4603481622016 від 11.05.2016 року та розпорядженням Сколівської РДА Львівської області № 106 від 27.04.2016 року «Про затвердження проекту землеустрою та зміну цільового призначення земельної ділянки». Рішенням виконавчого комітету Тухлянської сільської ради Сколівського району Львівської області № 23 від 27 вересня 2017 року деревообробному та брикетному цеху, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 4624587800:02:000:0547 та входить до складу деревообробного підприємства, присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] ». У 2018 році позивачем було збудовано на належній йому земельній ділянці розпиловочний цех (літера «В-1») площею 544.7 кв.м., склад (літера «Г-1») площею 364.6 кв.м., трансформаторна (літера «Д-1») площею 4.8 кв.м., прохідна (літера «Ж-1») площею 14.2 кв. м., ремонтна майстерня з офісними приміщеннями (літера «З-2») площею 536.8 кв.м., склад (літера «И-2») площею 31 кв.м., навіс (літера «І»), розпиловочний цех (літера «К») площею 190.2 кв.м., сушарка (літера «Л») площею 42.6 кв.м., навіс (літера «М»), які увійшли до складу деревообробного підприємства, розташованого по [ADDRESS] ,\~яке в\~цілому,\~відповідно до\~технічного паспорта\~від 05.08.2019\~року складається\~з наступних\~об`єктів: брикетний цех (літера «А-1») площею 268,6 кв.м., деревообробний цех (літера «Б-1») площею 638,7 кв.м., розпиловочний цех (літера «В-1») площею 544.7 кв.м., склад (літера «Г-1») площею 364.6 кв.м., трансформаторна (літера «Д-1») площею 4.8 кв.м., прохідна (літера «Ж-1») площею 14.2 кв. м., ремонтна майстерня з офісними приміщеннями (літера «З-2») площею 536.8 кв.м., склад (літера «И-2») площею 31 кв.м., навіс (літера «І»), розпиловочний цех (літера «К») площею 190.2 кв.м., сушарка (літера «Л») площею 42.6 кв.м., навіс (літера «М»), ворота (1), огорожа (2). Самочинно побудовано: розпиловочний цех (літера «В-1») площею 544.7 кв.м., склад (літера «Г-1») площею 364.6 кв.м., трансформаторна (літера «Д-1») площею 4.8 кв.м., прохідна (літера «Ж-1») площею 14.2 кв. м., ремонтна майстерня з офісними приміщеннями (літера «З-2») площею 536.8 кв.м., склад (літера «И-2») площею 31 кв.м., навіс (літера «І»), розпиловочний цех (літера «К») площею 190.2 кв.м., сушарка (літера «Л») площею 42.6 кв.м., навіс (літера «М»). Відповідно до Технічного висновку про стан будівельних конструкцій та інженерних мереж господарських будівель та споруд деревообробного підприємства по [ADDRESS] , складеного Дрогобицьким відділенням Державного інституту проектування міст «МІСТОПРОЕКТ» від 27.08.2019 року, за результатами проведення технічного обстеження прийнято висновок про те, що розпиловочний цех (літера «В-1») площею 544.7 кв. м., склад (літера «Г-1») площею 364.6 кв. м., трансформаторна (літера «Д-1») площею 4.8 кв. м., прохідна (літера «Ж-1») площею 14.2 кв. м., ремонтна майстерня з офісними приміщеннями (літера «З-2») площею 536.8 кв. м., склад (літера «И-2») площею 31 кв. м., навіс (літера «І»), розпиловочний цех (літера «К») площею 190.2 кв. м., сушарка (літера «Л») площею 42.6 кв. м., навіс (літера «М»), які входять до складу деревообробного підприємства по [ADDRESS] , відповідають державним будівельним нормам, протипожежним та санітарним вимогам, є надійними та придатними для подальшої експлуатації. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. Частинами 1,5 статті 376 Цивільного кодексу України врегульовано, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. В абзаці 4 пункту 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз`яснено, що якщо позивач не звертався до компетентного державного органу із заявою про прийняття об`єкта до експлуатації, суд вирішує спір по суті з урахуванням наведених обставин та вимог закону. Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст. 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» № 6 від 30.03.2012 року встановлено, що власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно (із змінами внесеними згідно із Законами № 2269-VIII від 18.01.2018 року, №2443-VIII від 22.05.2018 року, № 2475-VIII від 03.07.2018 року ) - державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Враховуючи те, що самочинно побудовані позивачем приміщення, а саме: розпиловочний цех (літера «В-1») площею 544.7 кв.м., склад (літера «Г-1») площею 364.6 кв.м., трансформаторна (літера «Д-1») площею 4.8 кв.м., прохідна (літера «Ж-1») площею 14.2 кв. м., ремонтна майстерня з офісними приміщеннями (літера «З-2») площею 536.8 кв.м., склад (літера «И-2») площею 31 кв.м., навіс (літера «І»), розпиловочний цех (літера «К») площею 190.2 кв.м., сушарка (літера «Л») площею 42.6 кв.м., навіс (літера «М»), які входять до складу деревообробного підприємства по [ADDRESS] , розташовані на земельній ділянці, належній позивачу [PERSON] на праві приватної власності з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, будівництво виконано з додержанням будівельних, архітектурних, санітарних, екологічних норм і правил, не порушує прав та інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. При вирішенні питання про розподіл судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України, судом враховане клопотання позивача в позовній заяві, а саме, що судові витрати позивач покладає виключно на себе.

Outcome: approved