Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача [PERSON] матеріальної шкоди, що спричинена вчиненням дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивує тим, що 13 вересня 2015 року біля 13 год. 30 хв. водій [PERSON] рухаючись на автомобілі «ВАЗ-2103», номерний знак [NUMBER] по вул. Дніпропетровська дорога в м. Одеса по крайній правій смузі руху при наявності трьох смуг, перед виконанням розвороту наліво не зайняв завчасно відповідне крайнє положення на проїжджій частині, та при зміні напрямку руху не переконався, що зазначений маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Toyota Corolla», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався в попутному напрямку по середній смузі, а саме з лівого боку відносно автомобіля «ВАЗ-2103» Постановою Фрунзівського районного суду Одеської області від 19 квітня 2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі стосовно нього закрито у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постановою Апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2016 року було відмовлено в задоволені апеляційної скарги [PERSON], а постанову Фрунзівського районного суду Одеської області від 19 квітня 2016 року залишено без змін. Автомобіль «Toyota Corolla», номерний знак [NUMBER], належить [PERSON] на праві приватної власності. При зіткненні автомобіль «Toyota Corolla», номерний знак [NUMBER], зазнав серйозних технічних пошкоджень. Згідно звіту № 09-032 від 19 жовтня 2015 року вартість матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП становить 80 573 грн. 50 коп. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в Українській пожежно-страховій компанії. Українська пожежно-страхова компанія виплатила 50 000 грн. страхового відшкодування. Оскільки страхового відшкодування, наданого позивачу страховою компанією, недостатньо для повного відшкодування завданої матеріальної шкоди, позивач просить стягнути з [PERSON] різницю між завданою шкодою яка становить 30 573 грн. 50 коп. (80 573 грн. 50 коп. - 50 000 грн.). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки на його думку подані позивачем докази, а саме звіт вартості матеріальної шкоди завданої автомобілю позивача, не повинен прийматись судом до уваги, оскільки стороною позивача не надано для огляду його оригіналу, а сама його копія, що міститься в матеріалах справи виконана в поганій якості та не завірена належним чином. З'ясував обставини справи, всилухав представників сторін, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст.\~10,\~60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив наступні обставини: 13 вересня 2015 року біля 13 год. 30 хв. водій [PERSON] рухаючись на автомобілі «ВАЗ-2103», номерний знак [NUMBER] по вул. Дніпропетровська дорога в м. Одеса по крайній правій смузі руху при наявності трьох смуг, перед виконанням розвороту наліво не зайняв завчасно відповідне крайнє положення на проїжджій частині, та при зміні напрямку руху не переконався, що зазначений маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Toyota Corolla», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався в попутному напрямку по середній смузі, а саме з лівого боку відносно автомобіля «ВАЗ-2103» Постановою Фрунзівського районного суду Одеської області від 19 квітня 2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі стосовно нього закрито у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. (а.с. 6-8). Постановою Апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2016 року було відмовлено в задоволені апеляційної скарги [PERSON], а постанову Фрунзівського районного суду Одеської області від 19 квітня 2016 року залишено без змін. (а.с. 9,10). Власником пошкодженого транспортного засобу ««Toyota Corolla», номерний знак [NUMBER] є [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ВНС 163502. (а.с. 19). Відповідно ж до ч. 2\~ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто враховуючи вищевикладене, факт винуватості [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 13 вересня 2015 року, є встановленим і доказуванню не підлягає. Розмір матеріальної шкоди визначений позивачем згідно: - Звіту №09-032 від 19 жовтня 2015 року, що складний ФРП [PERSON] Розмір матеріальної шкоди, що завдана автомобілю «Toyota Corolla», номерний знак [NUMBER], згідно вказаного висновку склав 80 573 грн. 50 коп. Суд не приймає в якості доказу вказаний звіт, виходячи з наступного. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення вирішення справи.\~\~\~\~ Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Виходячи з приписів статті 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. \~Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч.1 ст. 131 ЦПК України сторони зобовязані подати суду свої докази або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням зазначених вимог не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин. При цьому у відповідності з вимогами ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Стороною позивача оригіналу Звіту №09-032 від 19 жовтня 2015 року для огляду в судовому засіданні не надано, з відповідними клопотаннями про витребування зазначеного звіту за час розгляду справи сторона позивача не звертались та матеріали справи також не містять хоча б завіреної належним чином її копії, тому суд не приймає зазначений доказ як належний та допустимимий доказ по справі. Враховуючи зазначене, суд залишає позовні вимоги [PERSON] без задоволення за недоведеністю позовних вимог.

Outcome: dismissed