Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вони втратили любов та повагу один до одного. Шлюбно - сімейні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Подальше збереження шлюбу з відповідачем являється не можливим, так як це суперечить спільним інтересам. Вона твердо має намір розірвати шлюб, на примирення не погоджується. В судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з»явилася, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, тому згідно ч.5 ст.74 ЦПК України незважаючи на її відсутність за зареєстрованим місцем проживання, відповідач вважається повідомленим належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ТП №159312 виданого Овруцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, 23.10.2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №125, прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини «Вакулич» ( а.с.5). Сторони не мають неповнолітніх дітей. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися, шлюбних відносин не підтримують, тобто фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим, а тому він підлягає розірванню, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Позивач сплатив судовий збір в сумі 640,00 грн., який не бажає стягувати з відповідача.

Outcome: approved