Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 60 833,18 грн., моральної шкоди в сумі 30 000,00 грн., завданої залиттям гаражного боксу № [ADDRESS] , судових витрат, які складаються з витрат на проведення оцінки матеріального збитку та підготовку звіту № 03/13 від 11 лютого 2019 року у розмірі 1800,00 грн. та витрат на професійну правову допомогу в сумі 5 917,41 грн. В обґрунтування означених позовних вимог, позивач вказує, що він є власником зазначеного гаражного боксу, а з вини відповідача, балансоутримувача водоводу Д=600 мм, який проходить біля гаражного кооперативу, було затоплено бокс позивача, внаслідок чого завдано йому матеріальної та моральної шкоди. Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 15 квітня 2019 року вказану цивільну справу направлено за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва, ухвалою якого 23 липня 2019 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання, сторонам одночасно роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. 27 вересня 2019 року до суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив, 17 жовтня 2019 року відповідь на відзив, 05 листопада 2020 року заперечення, 25 листопада 2019 року та 21 грудня 2019 року пояснення в порядку ст. 43 ЦПК України. Ухвалою суду від 24 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Ухвалою суду від 22 січня 2020 року, постановленою на місці, без виходу до нарадчої кімнати, занесеною до протоколу судового засідання відмовлено в задоволенні клопотання про витребування у відповідача належним чином завірених копій проектної документації водоводу Д-600 мм, за адресою: [ADDRESS] , побудованому у 1972-1973 роках, який перебуває на балансі ПрАТ «АТ «Київводоканал». Вислухавши представника позивача, який в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а також представника відповідача, яка проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на письмово викладено позицію з приводу спору, суд, дослідивши письмові докази, що містять матеріали справи, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 1988 року є членом Автогаражного кооперативу № 4 та володіє гаражним боксом № [NUMBER] , що підтверджується довідкою № 28, виданою 23 січня 2019 року головою кооперативу (а.с. 8). 16 січня 2019 року відбувся прорив водоводу Д=600 мм, за адресою: [ADDRESS] , який перебуває на балансі відповідача, розташованого біля Автогаражного кооперативу № 4, внаслідок чого була залита територія кооперативу та підвальних приміщень боксів, які знаходяться на першій лінії кооперативу, що підтверджується актом № 1 від 23 січня 2019 року (а.с. 9). Відповідно до Акту про наслідки залиття нежитлового приміщення, складеного 23 січня 2019 року, що бокс № [NUMBER] знаходиться на першій лінії кооперативу і складається безпосередньо з гаражного боксу площею 18 кв.м. та підвального приміщення площею 16 кв.м. і висотою 2,20 м. 16 січня 2019 року о другій годині ночі стався прорив водогону (водопостачальної труби високого тиску діаметром 60 сантиметрів), розташованого біля гаражного кооперативу. Внаслідок цього була залита територія кооперативу і підвальні приміщення боксів, які знаходяться на першій лінії кооперативу. Актом також встановлено, що під час залиття підвалу боксу № [NUMBER] вода в підвалі піднялась на два метри. ЇЇ рівень досягав стелі підвалу. 21 січня 2019 року вода з підвалу була викачана [PERSON] . Але внаслідок тривалого затоплення у підвалі було підмито стінку між боксами №№ [NUMBER] , [NUMBER] , і вона повністю зруйнувалася. Внаслідок руйнування стінки розбилась домашня консервація. Норми технічної експлуатації у боксі № [NUMBER] не порушувались. Таким чином, причиною його залиття стала аварія водогону який експлуатує Київводоканал. Відповідно до звіту № 03/19 від 11 лютого 2019 року розмір матеріального збитку, завданого [PERSON] в результаті залиття гаражного боксу № [ADDRESS] станом на момент складання звіту становило 52 623,88 грн. (а.с. 53-66) При цьому, за проведення даного експертного дослідження позивачем було сплачено 1800,00 грн. (а.с. 42). Частиною 1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Вдаючись в аналіз даних положень закону, для покладення на особу відповідальності за заподіяння майнової та моральної шкоди, зокрема в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обов`язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди. Таким чином, деліктна відповідальність настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Оскільки, в судовому засіданні та у запереченнях сторони відповідача, останнім не заперечувався факт залиття гаражного боксу, а лише вказувалось на невідповідності причин такого залиття, а також на порушення норм містобудування, проте доказів на підтвердження своєї позиції надано не було, суд приходить до висновку про доведення обставин на які має місце посилання позивача в частині розміру завданого збитку, що підтверджується висновком експерта. Наряду із зазначеним, вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої знищенням консервації та овочів є необґрунтованими, оскільки не є документально підтвердженими. За наведених обставин, підлягають задоволенню позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди у розмірі 52 623,88 грн. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Як на підставу для задоволення вимог в частині відшкодування моральної шкоди позивач посилається на те, що завдання моральної шкоди позивачу підтверджується консультативним висновком к.мед.н., зав. відділенням Інституту серця МОЗ України від 29 листопада 2018 року. Відповідно до вказаного висновку [PERSON] встановлено діагноз: IXC: Стенокардія напруги ІІ ФК, постінфарктний (неясної давнини) кардіосклероз. Помірна відносна МНд. Невелика відносна ТНд. Легенева гіпертензія ІІ ст. В області верхівкових відділів ЛШ візуалізується фіксоване, гіперехогенне утворення (тромб). Гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 2 ст, ризик 3. СН ІІ А ст. зі зниженою фракцією викиду ЛШ (ФВ - 42 %). Супутній: Тромбоемболія легеневої артерії, дрібних гілок. (КТ від 27 листопада 2018 року). У п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 зазначено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Разом з тим, наданим консультативним висновком не підтверджується факт наявності причинного зв`язку між шкодою у визначеному позивачем розмірі і протиправним діянням відповідача та вини останнього в її заподіянні. За правилами ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума витрат на правову допомогу у розмірі 5 917,41 грн., а також кошти за проведення експертного дослідження в сумі 1 800,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial