Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про зняття арешту з нерухомого майна, зобов'язання до вчинення дій. Вимоги мотивовано тим, що під час нотаріального оформлення договору купівлі-продажу нежитлового приміщеня позивачем виявлено те, що на все його майна у 2005 році накладено арешт. Звернувшись до відповідача з вимогаю надати інформацію на підставі чого накладено арешт та вимогою про зняття такого отримав відповідь відповідно до якої відповідач повідомив [PERSON] про те, що надати таку інформацію неможливо оскільки вказане виконавче провадження знищено. Відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 05 березня 2015 року, на все нерухоме майна позивача накладено арешт на підставі постанови Каховського ВДВС від 24 березня 2005 року АВ № 424833. Оскільки позивач до кримінальної або будь-якої іншої відповідальності в 2005 році не притягувався вважає, що постанова про накладення арешту на все його майно винесена помилково. За вказаних обставин вказана вище постанова порушує права позивача, тому просив звільнити з під арешту все нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності [PERSON], зобов'язати відповідача виконати весь комплекс заходів по внесенню змін до Реєстрів щодо зняття арешту з неру-хомого майна позивача та зняття заборони на відчуження позивачем свого нерухомого майна. В судовому засіданні позивач на задоволенні вимог наполягав, з підстав викладе-них в позові. Представник відділу ВДВС Каховського МРУЮ в судовому засіданні позовні ви-моги [PERSON] визнав в повному обсязі. Вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що протоколом №1 загальних зборів засновників ККТВП «Меліоратор» від 27 лютого 2015 року [PERSON] реалізовано шляхом продажу магазин загальною площею 314,9 кв.м. (а.с. 4). Як слідує з відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухо-мого майна, на підставі постанови АВ 424833 від 24 березня 2005 року Каховського ВДВС на все нерухоме майно, що належить [PERSON] накладено арешт (а.с. 5). З відповіді начальника ВДВС Каховського МРУЮ Барзікова О.Г. від 04 березня 2015 року № 07-35, слідує, що виконавче провадження, за яким накладено арешт на майно позивача відповідно до вимог порядку роботи з документами в органах державної вико-навчої служби було знищено (а.с. 6). На звернення позивача з приводу надання інформації про підстави накладення арешту на все нерухоме майно, завідувач Каховської міської державної нотаріальної кон-тори надав відповідь про те, що вказана інформація не зберіглася (а.с. 7). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст. 41 Конституції України). Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезна-ходження його майна (ст. 317 ЦК України). Згідно з ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випли-ває із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом (ст. 328 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм Майном (ст. 391 ЦК України). На теперішній час не можливо встановити обставини винесення постанови дер-жавним виконавцем про закінчення виконавчого провадження щодо виконання виконав-чого листа, під час якого було накладено арешт на все нерухоме майно позивача, так як документи виконавчого провадження по даній справі знищені. Згідно п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року (далі - Порядок), строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за поста-новами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Відповідно до п. 9.10 Порядку, завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт. Виконавчі провад-ження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою. З вищевикладеного вбачається, що завершення виконавчого провадження та за-кінчення строків зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень є підставою для їх знищення. Враховуючи норми чинного законодавства про виконавче провадження суд вба-чає доведеним факт завершення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа під час виконання якого 24 березня 2005 року було накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] У разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», накладений арешт на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового вико-нання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконав-чого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Крім того, якщо у виконавчому провадженні дер-жавним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення ви-конавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого орга-ну (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті об-ставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вбачає, що підстав для збереження чинності арешту всього майна позивача не встановлено. Накладений арешт на майно позивача, перешкоджає йому реалізувати право власності на нерухоме майно в повній мірі. Враховуючи вищенаведене, порушене право позивача підлягає захисту шляхом знаття накладеного арешту з нерухомого майна та зобо-в'язання відповідача до подання заяви про зняття арешту державному реєстратору.

Outcome: approved