Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги по утриманню приміщення гаражу та прибудинкової території, посилаючись на те, що ДП «РЕУ» ПАТ «Житлобуд» з лютого 2005 року по 31 серпня 2010 року утримувало прилеглу територію та багатосекційний житловий будинок з підземно-надземними гаражами та вбудовано-прибудованими приміщеннями по [ADDRESS] та забезпечувало ці будівлі комунальними послугами. Згідно договору на участь у витратах на утримання приміщень гаражів та прилеглої території від 24 лютого 2005 року відповідач отримував та споживав житлово-комунальні послуги. Відповідач належним чином не сплачує комунальні послуги по гаражу, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, яка за період з 01 вересня 2007 року по 31 серпня 2010 року складає 1 679 грн. 18 коп., що змусило позивача звернутись до суду за захистом своїх прав. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд стягнути з відповідача на користь ДП «РЕУ» ПАТ «Житлобуд» заборгованість за послуги по утриманню приміщення гаражу та прибудинкової території у розмірі 1 679 грн. 18 коп., 3% річних в сумі 291 грн. 73 коп., інфляційні в сумі 735 грн. 99 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 600 грн., а всього 3 550 грн. 50 коп. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні позову відмовити, застосувавши наслідки спливу строку позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства. В судовому засіданні встановлено, що ДП «РЕУ» ПАТ «Житлобуд» з лютого 2005 року по 31 серпня 2010 року утримувало прилеглу територію та багатосекційний житловий будинок з підземно-надземними гаражами та вбудовано-прибудованими приміщеннями по [ADDRESS] та забезпечувало ці будівлі комунальними послугами. Згідно договору на участь у витратах на утримання приміщень гаражів та прилеглої території від 24 лютого 2005 року відповідачу як власнику гаражу [ADDRESS] надано комунальні послуги. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги по утриманню будинків та прибудинкових територій відносяться до категорії комунальних послуг. Відповідно до ч. 3 ст. 20 та ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний щомісячно оплачувати житлово-комунальні послуги, однак відповідач належним чином не сплачує комунальні послуги по гаражу, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, яка за період з 01 вересня 2007 року по 31 серпня 2010 року складає 1 679 грн. 18 коп. Згідно ст. 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановленні договором або законом. Таким, чином відповідач ухиляється від сплати послуг по утриманню гаражу та прибудинкової території, користується ними безкоштовно, чим порушує вимоги чинного законодавства. Статтею 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено порядок оформлення претензій до надання житлово-комунальних послуг. Статтями 20 та 21 цього ж Закону визначені права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком виконавця - є надання таких послуг вчасно та відповідної якості. В силу даних норм закону відповідач не скористався свої правом на оформлення претензії позивачу щодо якості та кількості наданих комунальних послуг, управлінню і обслуговуванню гаражів та прилеглої території. Посилання відповідача на застосування строку позовної давності, суд оцінює критично, виходячи з наступного. Статтями 256 та 257 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 05 січня 2012 року за заявою ДП «РЕУ» ПАТ «Житлобуд» Соснівським районним судом м. Черкаси видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 1 679 грн. 18 коп., судового збору в сумі 107 грн. 30 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 320 грн., а всього 2 106 грн. 48 коп. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 липня 2012 року зазначений судовий наказ був скасований. З даним позовом ДП «РЕУ» ПАТ «Житлобуд» звернулося до суду 17 жовтня 2014 року. Таким чином, трирічний строк позовної давності позивачем не пропущений. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого ДП «РЕУ» ПАТ «Житлобуд» розрахунку 3% річних становить 291 грн. 73 коп., інфляційні становлять 735 грн. 99 коп., що підлягають до стягнення з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданої представником позивача квитанції про розмір витрат по сплаті судового збору складає 243 грн. 60 коп., які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Отже, позовна вимога про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 600 грн. є правомірною, обґрунтованою на законі та підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги по утриманню приміщення гаражу та прибудинкової території у розмірі 1 679 грн. 18 коп., 3% річних в сумі 291 грн. 73 коп., інфляційні в сумі 735 грн. 99 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 600 грн., а всього 3 550 грн. 50 коп.

Outcome: approved