Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що у комунальній власності громади м.Нова Каховка перебуває житловий будинок для малих сімей, зареєстрований як гуртожиток, що розташований за адресою: м.Нова Каховка, Херсонської області, пр.Перемоги, 3-а. Наймачем житлової кімнати №50 за вказаною адресою є [PERSON], яка має наступний склад сім`ї: донька [PERSON]. Проте, відповідачі за місцем реєстрації не мешкають з січня 2016 року, але в добровільному порядку з реєстрації з вищевказаного житлового приміщення не знімаються, що порушує права територіальної громади та створює перешкоди в користуванні нерухомим майном. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, у своїй письмовій заяві позовні вимоги змінила, просила усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням, що розташоване за адресою: м.Нова Каховка, Херсонської області, пр.Перемоги, 3-а/50, шляхом виселення відповідачів, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, за останнім відомим місцем реєстрації про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Також, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 127 ЖК України передбачено, що для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жила площа в гуртожитку надається за спеціальним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації (ч.2 ст. 128 КУпАП). Частинами 1 та 2 статті 132 ЖК України передбачено, що сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв`язку з роботою чи навчанням. Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв`язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ №634522 від 09.09.2009 року, жила будівля сімейного гуртожитку, що знаходиться за адресою: Херсонська область, м.Нова Каховка, пр.Перемоги, 3-а, є комунальною власністю та належить територіальній громаді м.Нова Каховка, в особі міської ради. Згідно довідки відділу реєстрації Новокаховської міської ради від 21.11.2016 року, відповідачі [PERSON] та [PERSON] є наймачами кімнати № 50, в будинку 3-а, по пр.Перемоги, в м. Нова Каховка. З актів обстеження від 21.01.2016 року, 21.03.2016 року, 20.05.2016 року та 21.07.2016 року вбачається, що наймачі кімнати №50, в будинку №3-а, по пр.Перемоги в ній не проживають з серпня 2013 року, в гуртожитку не з`являються, внески на експлуатаційні витрати та спожиту електроенергію не сплачують, при цьому заяви про тимчасове не проживання вони не надавали. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Проте, в порушення вищевказаних норм закону, відповідачі не надали суду доказів поважності їх непроживання в спірному житловому приміщенні та не довели безпідставності заявлених проти них позовних вимог. Щодо виселення неповнолітньої [PERSON], [INFO], слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст.29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. За таких обставин, коли доказів щодо поважності причин непроживання відповідачів у спірному житловому приміщенні суду не представлено, а їх реєстрація за вказаною адресою порушує права позивача вільно користуватись та розпоряджатись належним їм майном, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої стороні понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved