Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивач звернувся з названим позовом в суд і просив розірвати кредитний договір №ОК-1/0165/13/1/1 від 07.11.2013 року; стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь кредитної спілки „Ощад Каса суму заборгованості по сплаті основної суми кредиту за №ОК-1/0165/13/1/1 від 07.11.2013 року в розмірі 4599,92 гривень; суму несплачених процентів відповідно до умов кредитного договору за №ОК-1/0165/13/1/1 від 07.11.2013 року станом на 16.03.2015 року в розмірі 1131,20 гривень; суму нарахованої пені за прострочення виконання умов кредитного договору за №ОК-1/0165/13/1/1 від 07.11.2013 року за період з 01.12.2014 року по 16.03.2015 року в розмірі 390,68 гривень; суму понесених витрат на правову допомогу у розмірі 1500,00 гривень, що разом складає суму в розмірі 7621,80 гривень та судовий збір в розмірі 243,60 гривень. В судове засідання позивач направив заяву про збільшення позовних вимог до 9201,21 гривень, з них: 4599,92 гривень сума заборгованості по сплаті основної суми кредиту №ОК-1/0165/13/1/1 від 07.11.2013 року; 1854,85 гривень сума несплачених процентів відповідно до умов кредитного договору за №ОК-1/0165/13/1/1 від 07.11.2013 року станом на 11.06.2015 року; 1246,44 гривень сума нарахованої пені за прострочення виконання умов кредитного договору за №ОК-1/0165/13/1/1 від 07.11.2013 року за період з 01.12.2014 року по 11.06.2015 року; 1500,00 гривень сума понесених витрат на правову допомогу. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що між кредитною спілкою „Ощад Каса та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав, а відповідач отримав 7000,00 гривень строком на 36 місяців до 07.11.2016 року з розрахунку 66% річних. Між відповідачами [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки 07.11.2013 року, згідно якого поручитель [PERSON] зобовязувався нести солідарну відповідальність перед позивачем за виконання зобовязань. Відповідачі порушили умови договору, тому позивач просив розірвати кредитний договір за №ОК-1/0165/13/1/1 від 07.11.2013 року та стягнути з відповідачів суму заборгованості згідно кредитного договору. Представник позивача [PERSON], яка діє за наказом №1-К від 21.07.2013 року, в судовому засіданні підтримала збільшені позовні вимоги, просить задовольнити їх. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала частково, просить зменшити розмір пені, зважаючи на її тяжкий матеріальний стан. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №ОК-1/0165/13/1/1 від 07.11.2013 року. За умовами договору кредитна спілка „Ощад Каса надала [PERSON] кредит на споживчі потреби в сумі 7000,00 гривень зі сплатою 66 % річних за користування кредитними коштами, строком на 36 місяців, до 07.11.2016 року. Позивач виконав свої зобовязання, здійснив видачу коштів в сумі 7000,00 гривень, що підтверджується касовим ордером №211 від 07.11.2013 року. Між сторонами виникли цивільні правовідносини, що регулюються главою 71 ЦК України. Відповідач [PERSON] сплачувала кредит, відсотки за користування кредитом та несвоєчасно. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору, наданим позивачем загальна сума заборгованості складає 9201,21 гривень, з них: 4599,92 гривень сума заборгованості по сплаті основної суми кредиту №ОК-1/0165/13/1/1 від 07.11.2013 року; 1854,85 гривень сума несплачених процентів відповідно до умов кредитного договору за №ОК-1/0165/13/1/1 від 07.11.2013 року станом на 11.06.2015 року; 1246,44 гривень сума нарахованої пені за прострочення виконання умов кредитного договору за №ОК-1/0165/13/1/1 від 07.11.2013 року за період з 01.12.2014 року по 11.06.2015 року; 1500,00 гривень сума понесених витрат на правову допомогу. В силу ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Для забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором між відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №ОК-1/0165/13/1/1 від 07.11.2013 року, яким передбачено, що у випадку прострочення позичальником своїх зобовязань, визначених кредитним договором, їх виконати зобовязується поручитель. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Позивач згідно повідомлень №28/15 від 25.02.2015 року та №29/15 від 25.02.2015 року нагадував відповідачам про заборгованість по кредитному договору, вимагав погасити заборгованість по кредитному договору солідарно та пропонував розірвати кредитний договір. Але відповідачі по даний період заборгованість по кредиту не погасили. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся в квітні 2015 року про стягнення основної заборгованості по кредитному договору в розмірі 4599,92 гривень, суму несплачених процентів в розмірі 1131,20 гривень; суму нарахованої пені за прострочення виконання умов кредитного договору в розмірі 390,68 гривень за період з 01.12.2014 року по 16.03.2015 року. Станом на липень 2015 року позивач збільшив розмір предявлених вимог по процентах до 1854,85 гривень та розмір пені до 1246,44 гривень за період з 01.12.2014 року по 11.06.2015 року. За три місяці розмір пені зріс майже втричі. В межах строку кредитного договору (до 07.11.2016 року) боржником погашено загалом 5719,20 гривень, що свідчить про ступінь виконання боржником своїх зобовязань. З цієї суми боржником [PERSON] погашалась не тільки сплата основного боргу, процентів, але сплачувалася і пеня за порушення графіку розрахунків, що визнається сторонами. З грудня 2014 року зобовязання не виконуються. Згідно акту, поданого відповідачем, [PERSON] проживає в 1/3 частині будинку, де крім неї проживають дочка, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, з чоловіком та дитиною. Відповідач [PERSON] не працює і джерел для існування немає, окрім земельної ділянки біля будинку, що знаходиться в користуванні. При наявній і непогашеній заборгованості іншими інтересами сторін є інтерес кредитора в отриманні 66 % річних за користування кредитними коштами до повного виконання зобовязань, в тому числі і нарахування пені за їх прострочення, які мають значний розмір та впливають на можливості боржника виконання ним своїх зобовязань. При цьому, значний розмір має і сама пеня. Тому, відповідно до вимог ч.3 ст. 551 ЦК України, суд з врахуванням вищезазначених обставин у своїй сукупності, вправі зменшити розмір пені і визначити в розмірі 850,00 гривень. Відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Витрати фізичних осіб, пов'язані з оплатою правової допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій. В силу ч.3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачів на користь позивача 1500,00 гривень в рахунок оплати витрат на правову допомогу, оскільки матеріали справи не містять склад, розмір та розрахунок виплат, повязаних з оплатою правової допомоги. [PERSON] того, з видаткового касового ордеру від 16.03.2015 року вбачається, що отримувачем платежу є фізична особа-підприємець, а не адвокат. В силу ст. 88 ЦПК України, витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial