Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення коштів посилаючись на те, що 27.06.2018 року відповідач був прийнятий на роботу на філію «Дарницький вагоноремонтний завод» АТ «Укрзалізниця» на посаду електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах, про що видано наказ № 748/ос від 26.06.2018 року. Згідно наказу № 1588 від 18.12.2018 року відповідачу була надана щорічна основна відпустка за період роботи з 27.06.2018 року по 26.06.2019 року включно на 24 календарні дні та додаткова відпустка на 7 календарних днів, а всього 31 календарний день з 02.01.2019 року по 02.02.2019 року включно. За час відпустки йому виплачено заробітну плату в сумі 10 470,00 грн. В період з 01.04.2019 року по 17.06.2019 року відповідач перебував на лікарняному, що підтверджено листком непрацездатності серії АДС № 455823 від 01.04.2019 року, який був наданий 17.06.2019 року. 20.06.2019 року йому було нараховано та виплачено аванс за червень 2019 року у розмірі 1960,00 грн. В липні 2019 року на їх адресу від Лівобережного відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві надійшов лист № 2164-04 від 16.07.2019 року у відповідь щодо перевірки видачі листа непрацездатності серії АДС № 455823 на ім`я [PERSON] ТОВ «Медаком», де заначено, що даний листок є фальсифікованим. Таким чином, з 18.06.2019 року по 12.08.2019 року відповідач був відсутній на роботі, пояснень з цього приводу не надав. У зв`язку з чим він був звільнений з роботи з 29.03.2019 року на підставі наказу № 771/ос від 12.08.2019 за прогул без поважних причин (п. 4 ст. 40 КЗпП України). Після перерахунку податків, станом на день звільнення борг відповідача складає 5811,07 грн. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. До суду відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства. Враховуючи відсутність відповідача, заяви про розгляд справи у його відсутність, відзиву на позов, суд вважає за можливе прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим позивачем, в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 16.02.2021 року. 17.02.2021 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 19.02.2021 року здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані відповідача. 22.02.2021 року надійшла відповідь з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Згідно ухвали від 26.02.2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подавав. Клопотання по суті спору та з процесуальних питань сторонами не подавалися. В суді встановлено, що наказом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Дарницький вагоноремонтний завод» № 748/ос від 26.06.2018 року [PERSON] був прийнятий на роботу з 27.06.2018 року на посаду електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах. Наказом № 1588 від 18.12.2018 року [PERSON] надано щорічну відпустку за період роботи з 27.06.2018 року по 26.06.2019 рік включно на 24 календарних днів та 7 календарних днів додаткової відпустки за роботу зі шкідливими і важкими умовами праці в період з 02.01.2019 року по 02.02.2019 року включно. Згідно платіжної відомості № 40/1544 від 27.12.2018 року [PERSON] нараховано відпускні в розмірі 10 470,00 грн. Згідно листка непрацездатності серії АДС № 455823, виданого 01.04.2019 року ТОВ «Медаком» [PERSON] в період з 01.04.2019 року по 17.06.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні. Згідно платіжної відомості № 40/582 від 20.06.2019 року [PERSON] нараховано аванс за червень 2019 року в сумі 1 960,00 грн. За листком непрацездатності серії АДС № 455823, виданий 01.04.2019 року ТОВ «Медаком» була здійснена перевірка, в процесі якого Лівобережним відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду у м. Києві Фонду Соціального страхування України (лис № 2164-04 від 16.07.2019 року) було установлено, що даний листок був виготовлений на замовлення МОЗ, та після його виготовлення був направлений до «Дніпропетровський обласний наркологічний диспансер». Місцезнаходження ТОВ «Медаком» - м. Луганськ, вул. Оборонна, 79. Інформацію щодо даного листка непрацездатності мали передати до правоохоронних органів. Наказом № 771/ос від 12.08.2019 року [PERSON] звільнено із займаної посади за грубе порушення трудової дисципліни з 29.03.2019 року на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин, оскільки з 01.04.2019 року по теперішній час був відсутній на роботі. Пояснення щодо причин невиходу на роботу вказаного періоду не надав. Середньоденна заробітна плата [PERSON] , яка розрахована для відпускних, склала 674,05 грн. Встановлено, що в травні 2019 року з [PERSON] утримані внески на медичне страхування, в наслідок чого виник борг в сумі 100,00 грн. (розрахунковий листок 16417 за червень 2019 року). В червні 2019 року нараховано аванс в розмірі 1 960,00 грн. (розрахунковий листок 16417 за червень 2019 року). В серпні 2019 року з відповідача утримано кошти за 7 днів перевикористаної відпустки на суму 4 718,34 грн. Після повернення сплачених податків та профспілкового внеску з відпускних сума утримання склала 3 751,07 грн.: ПДФО (18 %) - 849,30 грн. (4718,34*18 %), військовий збір (1,5 %) - 70,78 грн. (4718,34*1,5%), профспілковий внесок (1%) - 47,19 грн. (4718,34*1%), сума боргу - 3 751,07 грн. (418,34-849,30-70,78-47,19). Загальна сума боргу відповідача - 5 811,07 грн. (100+1960+3751,07). Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно статті 19 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» право громадян на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом. Застраховані особи, які протягом дванадцяти місяців перед настанням страхового випадку за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців, мають право на матеріальне забезпечення відповідно до цього Закону в таких розмірах: допомога по тимчасовій непрацездатності - виходячи з нарахованої заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, але не більше за розмір допомоги, обчислений із мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг - допомога по тимчасовій непрацездатності. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен в день звільнення видати працівнику належним чином оформлену трудову книжку та провести з ним розрахунки у строки визначені законодавством. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому до виплати від підприємства проводиться в день звільнення. Відповідно до ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Згідно ст. 127 КЗпП України відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України. Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу: для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми; при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв`язку з переходом на пенсію; при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (стаття 136). По даній справі було встановлено, що [PERSON] з 01.04.2019 року по 12.08.2019 року був відсутній на роботі, листок непрацездатності за період з 01.04.2019 року по 17.06.2019 року виданий ТОВ «Медиком», яке його не отримувало, у зв`язку чим відповідач був звільнений із займаної посади з 29.03.2019 року на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України - прогул без поважних причин. Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала . Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. (ст. 1215 Цивільного кодексу України). Враховуючи встановлені обставини та норми діючого законодавства, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які мали підтвердити належне виконання ним норм діючого законодавства. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 2270,00 грн. Дані кошти слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved