Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення матеріальної шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди посилаючись на те, що 25.05.2018 року сталась дорожньо-транспортна пригода, у якій був пошкоджений автомобіль марки «Mitsubishi», державний номерний знак [NUMBER] , під його керуванням. Дана пригода сталася з вини водія [PERSON] який керував автомобілем «Audi», державний номерний знак [NUMBER] . Згідно постанови Печерського районного суду м. Києва від 22.08.2018 року відповідача визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до висновку про вартість об`єкта незалежної оцінки, вартість пошкоджень автомобіля марки «Mitsubishi», державний номерний знак [NUMBER] , становить 236 876,25 грн. 09.09.2019 року йому було відшкодовано страхову суму у розмірі 100 000 грн. Таким чином, майнова шкода, яка йому не відшкодована становить 136 876,25 грн., які просив стягнути з відповідача. Окрім того, він поніс витрати - 6000 грн. за проведення двох досліджень та виготовлення звітів про визначення матеріального збитку, та вартість евакуатора і стоянка автомобіля - 2500 грн., які просив стягнути з відповідача. До суду позивач не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи у разі неявки відповідача до суду. До суду відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм чинного законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов суду не надав, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача, в заочному порядку, по доказам наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 03.02.2020 року. 04.02.2020 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 05.02.2020 року здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані відповідача. 11.02.2020 року надійшла відповідь з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Згідно ухвали суду від 12.02.2020 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В суді встановлено, що 28.05.2018 року о 00.20 годині, в м. Києві на вулиці Грушевського відбулась ДТП за участю автомобіля «Mitsubishi», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля «Audi», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Печерського районного суду м. Києва від 22.08.2018 року винним у ДТП особою визнано [PERSON] . Згідно Звіту ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» від 20.12.2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi», державний номерний знак [NUMBER] , складає 422 893,73 грн., вартість матеріального збитку - 236 876,25 грн. З метою отримання страхового відшкодування, [PERSON] , який є власником автомобіля «Mitsubishi», державний номерний знак [NUMBER] , звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро, яке 13.11.2018 року повідомило про виплату страхового відшкодування в розмірі 100 000,00 грн. Кошти перераховано 13.11.2018 року. У зв`язку з викладеними обставинами, позивач просить суд стягнути з відповідача різницю між завданою шкодою та сумою страхового відшкодування - 136 876,25 грн. (236 876,25 грн. - 100 000,00 грн.). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням обставин справи суд може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Проаналізувавши надані докази та враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими та мають бути задоволені. В частині стягнення 6000 грн. за проведення двох досліджень і виготовлення звітів, та 2500 грн. за послуги евакуатора та стоянки автомобіля у розмірі 2500 грн. суд відмовляє, оскільки дані витрати позивач не підтвердив. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач до суду не з`явився, заперечень та доказів на підтвердження свої заперечень не надав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Позивач сплатив судовий збір в розмірі 1474,00 грн. Оскільки, позовні вимоги задовольняються частково, в сумі 136 876,25 грн., з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 368,76 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial