overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, третьої особи про стягнення в порядку регресу коштів, відшкодованих внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди застрахованій особі в розмірі 122 306 грн. 20 коп. Враховуючи складність справи, суд вважає, що по справі слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а виготовлення рішення в повному обємі відкласти на 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, третьої особи про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 13 580 грн. 05 коп. та пені в розмірі 1 035 грн. 43 коп. З врахуванням складності справи, суд проголошує резолютивну частину рішення, а виготовлення рішення у повному обсязі відкладає на 5 днів і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, третьої особи про усунення [PERSON], як особи, що має право на спадкування на обов'язкову частку, від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. З врахуванням складності справи, суд проголошує резолютивну частину рішення, а виготовлення рішення у повному обсязі відкладає на 5 днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, уточнивши позовні вимоги просить стягнути в його користь суму вкладу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 53318 грн. 15 коп., а також три проценти річних від простроченої суми за чотири роки та березень і квітень 2014 року в розмірі 5460 грн. 67 коп. З врахуванням складності справи, суд проголошує вступну та резолютивну частини рішення, а виготовлення рішення у повному обсязі відкладає на 5 днів і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, уточнивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача 2431,99 грн. процентів річних та 62407,29 грн. інфляційних втрат. З врахуванням складності справи, суд у відповідності до ч.3 ст.209 ЦПК України проголошує вступну та резолютивну частини рішення, а виготовлення рішення у повному обсязі відкладає на 5 днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, який збільшив в процесі розгляду справи, про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу в розмірі 146750,56 грн. Враховуючи складність справи, суд вважає, що по справі слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк 10 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким, з урахуванням уточнення, просив суд виділити йому в натурі одну другу частину спадкового майна - земельної ділянки, площею 0, 0598 га, яка розташована за адресою, [ADDRESS], що належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16 січня 2009 року, посвідченого Толстих Н.М., державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори, зареєстрованого у реєстрі за № 3-98. В судовому засіданні представник позивача просила позов свого довірителя задовольнити повністю з викладених у позові підстав. Відповідач повторно в судове засідання не з'явилась, сповіщалась про дату, час та місце його проведення, в силу ст. 169 ЦПК України, суд вважав за можливе розглядати справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступні правовідносини: За життя [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка, загальною площею 0,120 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення «ведення садівництва», що встановлено судом зі змісту державного акту серії ЯБ № 901593 на право власності на земельну ділянку, виданого 10.04.2005 року Комінтернівською районною державною адміністрацією Одеської області. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина. Зі змісту свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16.01.2009 року Толстих Н.М., державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори, зареєстрованого у реєстрі за № 3-98, [PERSON] належить на праві власності одна друга частина вказаної земельної ділянки, а інша одна друга частина вказаної земельної ділянки належить [PERSON] Зі змісту плану розподілу земельної ділянки, кадастровий номер 5122782400:01:002:0072, складеного станом на травень 2014 року ПП «ГЕОСКОМ», земельну ділянку можливо поділити на дві окремі земельні ділянки № [NUMBER], та № [NUMBER], рівною площиною по 0,0598 га кожна. Зі змісту спадкової справи, заведеної до майна [PERSON], померлої [INFO] року, інших спадкоємців, крім [PERSON] та [PERSON], судом не встановлено. Суд враховує, що позивач тривалий час фактично користується земельною ділянкою № [NUMBER], а відповідач земельною ділянкою № [NUMBER], оскільки такий порядок був обумовлений їхньою домовленістю. В силу ст. 1278 ч. 2 ЦК України кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Суд знаходить обгрунтованими вимоги позивача, в зв'язку із чим позовні вимоги слід задовольнити повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив розірвати шлюб, зареєстрований 04.04.2011 року виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис № 0І. Від спільного шлюбу є неповнолітня дитина - дочка [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 19.05.2011 року виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис № 14), що унеможливлює розірвання шлюбу через органи реєстрації актів цивільного стану. В мотивування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем виявилось невдалим із-за несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, довіри та спільних інтересів. Вони втратили одне до одного почуття кохання та поваги. Вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, тому надання строку для примирення є недоцільним, оскільки подальші сімейні відносини неможливі. Позивач вважає, що шлюб має лише формальний характер, тому просить суд задовольнити його позов та розірвати між ними шлюб. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачкою не має спору щодо місця проживання неповнолітньої дитини разом з матір'ю. Розглянувши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. При цьому суд приймає також до уваги, що спору відносно майна між сторонами не має. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу грунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив розірвати шлюб, зареєстрований 04.12.2010 року виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис № 40. Від спільного шлюбу є неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] повторно видане 31.07.2014 року виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис № 06), що унеможливлює розірвання шлюбу через органи реєстрації актів цивільного стану. Спільне життя з відповідачем виявилось невдалим, через постійні сварки, скандали та непорозуміння. Вони втратили одне до одного почуття кохання та поваги, мають несумісні характери. Вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, тому надання строку для примирення є недоцільним, оскільки подальші сімейні відносини неможливі. Позивач вважає, що шлюб має лише формальний характер, тому прохає суд задовольнити його позов та розірвати між ними шлюб. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем не має спору щодо місця проживання неповнолітньої дитини разом з батьком. Розглянувши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. При цьому суд приймає також до уваги, що спору відносно майна між сторонами не має. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою позовні вимоги в частині розірвання шлюбу грунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив розірвати шлюб зареєстрований 07.08.1995 року виконавчим комітетом Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області , актовий запис № 30. Відповідачка не зявляється до органів РАЦС, що унеможливлює розірвання шлюбу через органи реєстрації актів цивільного стану. Спільне життя з відповідачкою виявилось невдалим, через відсутність взаємної любові та порозуміння. Вони втратили одне до одного почуття кохання та поваги, мають несумісні характери. Вони не підтримують подружніх стосунків вже понад 5 років, не ведуть спільне господарство, спільних коштів та витрат на побут не мають, тому надання строку для примирення є недоцільним, оскільки подальші сімейні відносини неможливі. Позивач вважає, що шлюб має лише формальний характер, тому прохає суд задовольнити його позов та розірвати між ними шлюб. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. Розглянувши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, спільних коштів та витрат на побут не мають. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу ґрунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив розірвати шлюб, зареєстрований 08.06.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 33. Від спільного шлюбу є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 03.08.2007 року виконкомом Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис № 13), що унеможливлює розірвання шлюбу через органи реєстрації актів цивільного стану. Спільне життя з відповідачкою виявилось невдалим, через постійні непорозуміння. Вони втратили одне до одного почуття кохання та поваги, мають несумісні характери. Вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, проживають окремо з липня 2009 року, тому надання строку для примирення є недоцільним, оскільки подальші сімейні відносини неможливі. Позивач вважає, що шлюб має лише формальний характер, тому прохає суд задовольнити його позов та розірвати між ними шлюб. У судове засідання позивач не з'явився, проте подав до суду заяву, якою просив розглянути справу за його відсутності та позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем немає спору щодо місця проживання неповнолітньої дитини разом з матір'ю. Розглянувши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. При цьому суд приймає також до уваги, що спору відносно майна між сторонами немає. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу грунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив розірвати шлюб, зареєстрований 09.08.1987 року Вигодською сільською радою Борщевського району Тернопільської області, актовий запис № 23. Від спільного шлюбу є неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 25.06.2002 року виконкомом Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис № 15), що унеможливлює розірвання шлюбу через органи реєстрації актів цивільного стану. Спільне життя з відповідачем виявилось невдалим, через постійні непорозуміння. Вони втратили одне до одного почуття кохання та поваги, мають несумісні характери. Вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, проживають окремо з 2013 року, тому надання строку для примирення є недоцільним, оскільки подальші сімейні відносини неможливі. Позивач вважає, що шлюб має лише формальний характер, тому прохає суд задовольнити його позов та розірвати між ними шлюб. У судове засідання позивач не з'явився, проте подав до суду заяву, якою просив розглянути справу за його відсутності та позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідач у судове засідання також не з'явився, проте подав до суду заяву, якою просив розглянути справу за його відсутності та позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем немає спору щодо місця проживання неповнолітньої дитини разом з матір'ю. Розглянувши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. При цьому суд приймає також до уваги, що спору відносно майна між сторонами немає. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу грунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив розірвати шлюб зареєстрований 09.09.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 307. Від спільного шлюбу є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 03.10.2011 року виконавчим комітетом Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис № 53), що унеможливлює розірвання шлюбу через органи реєстрації актів цивільного стану. Спільне життя з відповідачем виявилось невдалим, через постійні сварки, скандали та непорозуміння. Вони втратили одне до одного почуття кохання та поваги, мають несумісні характери. Вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, тому надання строку для примирення є недоцільним, оскільки подальші сімейні відносини неможливі. Позивач вважає, що шлюб має лише формальний характер, тому прохає суд задовольнити його позов та розірвати між ними шлюб. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем не має спору щодо місця проживання неповнолітньої дитини разом з матір'ю. Розглянувши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. При цьому суд приймає також до уваги, що спору відносно майна між сторонами не має. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу грунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved