Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 21.02.2011 року у розмірі 13897 гривень 87 копійок, що складається з такого: 1049 гривень 79 копійок заборгованість за кредитом; 8810 гривень 09 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом; 2900 гривень 00 копійок заборгованість за комісією; а також з штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 (пятсот) гривень 00 копійок штраф (фіксована частина); 637 (шістсот тридцять сім) гривень 99 копійок штраф (процентна складова). Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 21.02.2011 року, що складається із заяви відповідача про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, власне Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифами банку (договір приєднання), відповідач отримав кредит у розмірі 3500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 29 лютого 2016 року має означену заборгованість. В судовому засіданні представник позивача надав пояснення, уточнив, що заборгованість відповідно до розрахунку по кожному виду платежу виникла в межах трирічного строку позовної давності; 2900 грн це комісія, ця сума не включає пені; штраф і пеня нараховані в момент звернення до суду. Відповідач заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що не погоджувався на умову договору про застосування збільшеного строку позовної давності у 5 років. Відповідач важає, що позивач зловживає своїм право на звернення досуду; строк позовної давності закінчився 2 лютого 2015 року, а тому відповідач просив застосувати його як підставу для відмови у задоволенні позову (59-62). В судовому засіданні відповідач та його представник підтримали надані суду письмові заперечення проти позову. Крім того, відповідач пояснив, що повністю погасив кредит, який отримав у 2011 році, що підтверджується квитанціями у кількості 15 штук, які, нажаль, на даний час неможливо прочитати (а.с. 64-65). Також відповідач пояснював, що він отримував у банку лише картку №4149437721496782 від 15 лютого 2012 року, в тому числі пін-код до неї (картка №3 у довідці на а.с. 130. При цьому відповідач заперечував отримання інших двох карток, зазначених у цій довідці. В судових засіданнях відповідач не заперечував факт підписання Анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду. В судовому засіданні 17 листопада 2016 року судом оглянуто оригінали цих документів, а також засвідчену відповідачем 21.02.2011 року копію його паспорту, що надавалась при оформленні кредиту. При огляді оригіналів відповідач також не заперечував того, що підписував дані документи. Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх звязок, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з підстав. Заперечення відповідача про те, що він не отримував карток № 4149437410382517 від 21 лютого 2011 року та № 4149437411667510 від 17 березня 2011 року спростовуються фактом підписання Анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду, а також власноруч засвідченою 21.02.2011 року копію власного паспорту при укладанні кредитого договору. Крім того, це спростовується усним твердженням відповідача про те, що він в 2011 році отримав кредит та погасив його повністю, що намагався довести суду шляхом надання 15-ти квитанцій, які через сплив часу не має змоги прочитати. Однак, на деяких квитанціях чітко проглядаються штампи «23 тра 2011», «25 бер 2011», «21 кві 2011», що є підтвердженням усних пояснень відповідача, що він гасив свої кредитні зобов'язання в 2011 році, тобто ті, зобов'язання, які виникали шляхом зняття готівки з карток № 4149437410382517 від 21 лютого 2011 року та № 4149437411667510 від 17 березня 2011 року (а.с. 64, 65, 130). Також заперечення в цій частині спростовується змістом заяви до служби безпеки банку, в якій відповідач зазначає, що «у 2011 році я брала кредит у ПАТ «Приватбанк», сплатила його в повному обсязі, про що отримала довідку» (а.с. 153). Непослідовність позиції відповідача вбачається із заяви до служби безпеки банку, в якій відповідач зазначає, що не оформляв та не отримував жодної із трьох карток, та грошові кошти не отримував (а.с. 153). Як вбачається з пояснень представника позивача та з розрахунку заборгованості, якому у точній відповідності по датах та видах платежів та їх зарахуванням кореспондують виписки по трьох картках відповідача, відповідач станом на дату оформлення картки (15 лютого 2012 року) № 4149437721496782 від 15 лютого 2012 року, не мав ні поточної заборгованості за кредитом, ні відємного сальдо, на яке в цьому періоді проценти не нараховуються, а також не мав заборгованості по інших видах платежів за кредитним договором. Отже, на момент оформлення третьої у часі картки, відповідач дійсно погасив усі свої зобовязання перед банком. У подальшому відповідач отримував грошові кошти за кредитом виключно з кредитної картки № 4149437721496782, про що свідчить виписка. Дані виписки підтверджують також, що з інших карток ніхто не отримував взагалі грошових коштів у кредит ні готівкою, ні в будь-який інший спосіб (а.с. 5, 6, 130, 132-135). У звязку з тим, що відповідач визнає отримання у банку картки №4149437721496782 від 15 лютого 2012 року, в тому числі пін-коду до неї, то у суду не має доказів ставити під сумнів факт отримання відповідачем у кредит відповідних коштів. Крім того, непослідовність відповідача ставить під сумнів його добросовісність як позичальника. Відповідач не надав суду жодних розрахунків, не оспорив наданого позивачем розрахунку. Представник позивача в судовому засіданні надав детальні пояснення щодо розрахунку та кореспонденції проведених платежів відповідно до виписок по картках. Під час перевірки судом встановлена відповідність виписок наданому розрахунку і навпаки. Суд відхиляє доводи відповідача щодо застосування строку позовної давності як підстави для відмови у задоволенні позову. Відповідно до розрахунку відповідач отримав кредит 29.02.2012 року. З того часу користувався відновлювальною кредитною лінією шляхом погашення заборгованості та отримання чергових сум у кредит. Відповідач здійснив останній платіж в погашення своїх зобовязань 23.08.2013 року шляхом поповнення картки №4149437721496782 від 15 лютого 2012 року на суму 400,00 гривень готівкою в терміналі самообслуговування за адресою: смт. Ярмолинці, вул.Хмельницька, буд.8, корп.1, відділення банку. У звязку з цим відбулись такі зміни у розрахунку заборгованості: - сальдо простроченої заборгованості за кредитом зменшилось з 245,3 до 186,2 гривень, тобто на 59,1 гривню; - нараховані на поточну заборгованість за кредитом проценти зменшились з 15,62 до 4,97 гривень, тобто на 10,65 гривень; - нараховані на прострочену заборгованість за кредитом проценти зменшились з 4,44 до 1,07 гривень, тобто на 3,37 гривень; - погашено 140,9 гривень процентів, - загальна заборгованість за процентами (накопичувальним підсумком) зменшилась з 191,94 гривень до 57,08 гривень, тобто на 134,86 гривень; - сума комісії та пені (накопичувальним підсумком) зменшилась з 200 гривень до 0 гривень, тобто на суму 200 гривень. Отже, сума проведених платежів, а саме, 59,1 плюс 140,9 плюс 200 дорівнює 400 гривень. Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Відповідно до ч.3 ст.264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Отже, з 23.08.2013 року, тобто з моменту сплати відповідачем 400 гривень на користь позивача, перебіг позовної давності почався заново. З урахуванням цього трирічний строк позовної давності (строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу) закінчується 23.08.2016 року. Позивач звернувся до суду 21.04.2016 року за допомогою засобів поштового звязку, а отже, в межах загального трирічного строку позовної давності (а.с. 39, 40). Позовна давність в один рік щодо штрафу також не пропущена, оскільки штрафи нараховані згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг на момент 29.02.2016 року за поточні порушення строків платежів (ст.258 ЦК України). Стосовно іншої заборгованості (за кредитом, по процентах за користування кредитом та пені) відсутня норма матеріального права про застосування спеціальної позовної давності (меншої тривалості). У звязку з тим, що доводи позивача підтверджені належними та допустимими доказами, а доводи відповідача спростовані, слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 21.02.2011 року станом на 29 лютого 2016 року у розмірі 13897 (тринадцять тисяч вісімсот девяносто сім) гривень 87 копійок, що складається з такого: 1049 (одна тисяча сорок девять) гривень 79 копійок заборгованість за кредитом; 8810 (вісім тисяч вісімсот десять) гривень 09 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом; 2900 (дві тисячі девятсот) гривень 00 копійок заборгованість за комісією; а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 (пятсот) гривень 00 копійок штраф (фіксована частина); 637 (шістсот тридцять сім) гривень 99 копійок штраф (процентна складова). Крім цього, відповідно до правил розподілу судових витрат, передбачених ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень. На основі викладеного та

Outcome: approved