Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Благоєвської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно , так як [INFO] помер його батько [PERSON] . Останнім місцем проживання [PERSON] та місцем відкриття спадщини є с.Благоєве Іванівського району Одеської області . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] на земельній ділянці загальною площею 0,24 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Все своє майно [PERSON] заповідав позивачу, що підтверджується копією заповіту. Спадщину позивач прийняв, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем до дня його смерті , відмову від спадщини не заявляв. Отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в нотаріальній конторі не є можливим, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Позивач на позовних вимогах наполягав, надав заяву про слухання справи у його відсутність. Представник відповідача позов визнав, про що надав письмову заяву . Судом встановлено , що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Останнім місцем проживання [PERSON] та місцем відкриття спадщини є с.Благоєве Іванівського району Одеської області. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , розташованого в [ADDRESS] на земельній ділянці загальною площею 0,24 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Все своє майно [PERSON] заповідав позивачу, що підтверджується копією заповіту. Спадщину позивач прийняла, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем до дня його смерті , відмову від спадщини не заявляв. Отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в нотаріальній конторі не є можливим, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Відповідно до ч.1 ст..1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Як вбачається з матеріалів спадкової справи позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] . Позивач прийняла спадщину у вигляді будинку, але не оформив своє право власності на житловий будинок в установленому законом порядку. Отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в нотаріальній конторі не є можливим, оскільки відсутній правовстановлюючий документ та державна реєстрація права власності. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. З ст. З Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст. З зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момені виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР. затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 р.. яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 р. № 56. Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 р. № 75 і зареєстроване в Мін'юсті 18.07.2002 р. за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене у передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Позивач при наявності заповіту, який залишив спадкодавець, прийняв спадщину, але у видачі документів на спадкове нерухоме майно йому було відмовлено, з посиланням на відсутність правовстановлюючого документу. На час забудови житлового будинку [ADDRESS] яку здійснив спадкодавець [PERSON] не було передбачено обов'язкової реєстрації права власності. Право власності спадкодавця на цей житловий будинок було оформлено відповідно до законодавства, що діяло на той час. Вказане підтверджується матеріалами справи: випискою із погосподарських книг , довідкою сільської ради . Судом досліджено документи , які свідчать про те , що померлий володів вказаним житловим будинком, але за життя не встиг зареєструвати право власності на будинок. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Вважає , згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те , що позивачкою доведено право на спадкування зазначеного майна то, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач , обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе позовну заяву [PERSON] до Благоєвської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити .

Outcome: approved