Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.12.2012р. у розмірі 18 345,12 грн. Із змісту позовної заяви слідує, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) б/н від 24.12.2012р. відповідач отримала кредит у розмірі 13 903,84 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з ''1'' по ''25'' число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими позивачем Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом в Генеральній угоді. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, а саме - надав відповідачу кредит. Відповідач не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення кредитної заборгованості. Тому, станом на 17.06.2019р. остання має заборгованість - 18345,12 грн., з яких: - 4273,61 грн. - заборгованість за кредитом; - 3559,52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 7995,88 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 2516,11 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ ''ПРИВАТБАНК'', та змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 18.07.2019р. по даній справі відкрито провадження та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи, просить суд розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в тому числі і шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відзив на позов до суду не подавала, із заявами, клопотаннями не зверталася. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясував наступне. 24.12.2012р. між сторонами, з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань за кредитними договорами від 02.03.2006р., 20.06.2007р. та 13.12.2007р. укладено Генеральну угоду, яка підписана сторонами. За умовами даної угоди сторонами погоджено: - зменшити заборгованість за кредитним договором від 02.03.2006р., а саме - за процентами на 227,73 грн., за штрафом на 1026,88 грн. та визначено, що заборгованість за цим договором становить 1558,21 грн.; - зменшити заборгованість за кредитним договором від 20.06.2007р., а саме - за процентами на 492,85 грн., за комісією на 202,65 грн. та визначено, що заборгованість за цим договором становить 5706,05 грн.; - зменшити заборгованість за кредитним договором від 13.12.2007р., а саме - за процентами на 1326,02 грн. та визначено, що заборгованість за цим договором становить 7544,58 грн. Відповідно до п.1.8 Генеральної угоди всі решта умов договорів, які не суперечать розділу ''Реструктуризація заборгованості'' даної Генеральної угоди, залишаються незмінними. Згідно п.2.1 Генеральної угоди позивач встановив відповідачу кредитну лінію на платіжну картку на споживчі цілі у розмірі 13 903,84 грн. зі сплатою процентів в розмірі 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, з кінцевим строком повернення кредиту, процентів, а також інших витрат згідно Умов і правил до 31.12.2015р. Визначено щомісячний платіж в сумі 504,43 грн. Пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачено, що в разі прострочення заборгованості позичальник сплачує штраф у розмірі 3276,13 грн. Відповідно до п.2.8 Генеральної угоди при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої вказано в Умовах і правилах за кожен день прострочки. Пунктом 2.9 Генеральної угоди передбачена можливість зміни процентної ставки по кредиту. Суд вважає, що відповідач своїм підписом засвідчила факт та згоду з умовами цього договору, підтвердила свої права та обов`язки за цим договором і погодилася з ними, а також підтвердила свою здатність виконувати умови даного договору. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, а саме надав відповідачу кредит. Відповідач взятті на себе зобов`язання виконувала неналежним чином, а тому за розрахунком Банку станом на 17.06.2019р. має заборгованість - 18345,12 грн., з яких: - 4273,61 грн. - заборгованість за кредитом; - 3559,52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 7995,88 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 2516,11 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди (згідно наданого Банком розрахунку). Доказів на спростування вказаного розрахунку відповідач до суду не надала. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Із змісту позовної заяви слідує, що позивач, окрім заборгованості за кредитом та процентами, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за пенею та комісією, а також штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином, суд вважає, що не можуть бути задоволенні вимоги позивача щодо одночасного стягнення пені та комісії, а також штрафу з відповідача, оскільки такі вимоги є незаконними (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015р. по справі №6-2003цс15). При цьому, в судовому засіданні встановлено, що вказана генеральна угода підписана сторонами, відповідач виконувала її умови, але неналежним чином, що призвело до наявності кредитної заборгованості. Під час укладення зазначеної угоди позивач надав відповідачу інформацію про сукупну вартість кредиту, процентну ставку (можливість її зміни) та деталізований графік погашення боргу, оскільки умовами генеральної угоди передбачено погашення наявності заборгованості, шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі 504,43 грн. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме - в частині стягнення з відповідача на користь позивача 4273,61 грн. заборгованості за кредитом; 3559,52 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 2516,11 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, тобто на суму в загальному розмірі 10 349,24 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. (Аналогічні правові позиціі викладені в постанові Верховного Суду від 04.09.2019р. по справі №277/805/16-ц провадження №61-33771 св 18 та в постанові Верховного Суду від 03.10.2019р. по справі №645/4387/16-ц провадження №61-30000 св 18). Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial