Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування зазначила, що їй та третій особі [PERSON] належить квартира № 37, що знаходиться у будинку № 132 по вулиці Космічна у м. Запоріжжі. Їх право власності на цю квартиру підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №19525106 від 14.03.2017 року. Відповідач [PERSON] раніше проживав однією сімєю з донькою позивача [PERSON] у цивільному шлюбі. Наразі відповідач та донька позивача, стосунки не підтримують, відповідач проживає закордоном України, але до теперішнього часу залишається зареєстрованим у вищезазначеній квартирі. Реєстрація відповідача у квартирі чинить позивачу перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном, він змушений нести додаткові витрати у зв'язку з реєстрацією відповідача у квартирі, сплачувати комунальні витрати повязані з опаленням, освітленням квартири, утриманням прибудинкової території будинку, так як нарахування проводиться на усіх зареєстрованих у квартирі осіб. Все це порушує право власності, та ставить позивача у тяжке матеріальне становище, у звязку з чим він просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в який просила розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує та просить розглядати справу без його участі. Представники третіх осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради та Комунарського відділу реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечують. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила. Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Позивач проживає за адресою: [INFO]. Зазначена квартира належить їй та [PERSON] на праві спільної часткової власності на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2016 року, що також підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. В зазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] співмешканець її доньки. Як вбачається з матеріалів справи відповідач за адресою реєстрації не проживає, будь-яких витрат на утримання житла не несе, на теперішній час фактично проживає за кордоном України. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно зі ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст. 405 ЦК України лише члені сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником. Питання проживання не членів сімї власника житла, врегульовано Главою 59 (ст. ст. 810-826) ЦК України, якою передбачено, що підставою проживання таких осіб є договір найму жилого приміщення. Згідно зі ст. ст. 810, 811 ЦК України власник житла (наймодавець) передає наймачеві житло для проживання на певний строк і за плату на підставі договору найму (оренди), який укладається в письмовій формі. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не укладав з власниками житла договору найму квартири № 37, що знаходиться у будинку № 132 по вулиці Космічна у м. Запоріжжі та не є членом сімї власників. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають, що власник використовує житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Таким чином, аналізуючи у сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідач на теперішній час не мешкає у спірній квартирі, не є її власником, не несе обовязків, що випливають з договору найму жилого приміщення, але залишається зареєстрованим у ній, що спричиняє позивачу додаткові матеріальні витрати за прописаного відповідача, тому позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved