Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом у якому просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 29 504,11 грн. та судові витрати. Вимоги мотивує тим, що 28.07.2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500503457, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 45 052,39 грн. зі строком користування коштами з 28.07.2014 року по 29.07.2017 року. Банк свої зобов'язання відповідно до укладеного договору виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти у розмірі передбаченому договором. Проте [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед банком, яка згідно розрахунку, станом на 29.05.2016 року складається із заборгованості за кредитом у розмірі 24 505,44 грн., за відсотками у розмірі 974,67 грн. та по комісії у розмірі 3 424,00 грн. Крім цього, у зв'язку із систематичним порушенням боржником своїх зобов'язань зі сплати кредиту нараховано штраф у розмірі 600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, суду подав заяву з проханням розглядати справу у відсутності представника ПАТ «Альфа-Банк», у заяві вказав, що позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, 28.07.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500503457, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 45 052,39 грн. зі сплатою 11,99 % річних за користування кредитними коштами строком повернення до 29.07.2017 року (а.с. 4). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 2.8 кредитного договору передбачено, що комісійна винагорода банку за управління кредитом становить за період з 1-го місяця користування кредитом по 60-й місяць користування кредитом - 1,90 % від суми кредиту. Згідно пункту 13 розділу № 2 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за його користування та/або комісії та/або інші платежі за цим договором, у порядку, визначеному договором. У разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена розділом № 1 цього договору та/або інших платежів за договором сплатити банку штраф у розмірі 50,00 гривень за кожне допущене прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів (включно) з моменту виникнення прострочення платежу. Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 29.05.2016 року виникла заборгованість у розмірі 29 504,11 грн., що включає заборгованість: за кредитом у розмірі 24 505,44 грн., за відсотками у розмірі 974,67 грн., по комісії у розмірі 3 424,00 грн. та штраф у розмірі 600 грн. Позивачем на адресу [PERSON] надсилалася вимога від 17.06.2016 року про дострокове повернення кредиту та сплату вищевказаного боргу, яка відповідачем виконана не була (а.с. 12). У спростування викладених обставин будь яких доказів відповідачем суду не надано. Отже, враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 1 378 грн. 00 коп. (а.с. 3).

Outcome: approved