Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що 28.11.2012 р. між ПАТ «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу. 28.11.2012 р. між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступає ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах укладених з боржником. Внаслідок чого відбулася заміна кредитора за договором № 1801/1207/98-687 від 28.12.2007 р. позичальником згідно якого є [PERSON] Згідно договору від 28.12.2007 р. № 1801/1207/98-687 відповідач отримав кредит в сумі 27 872 дол. США зі строком остаточного повернення до 27.12.2017 р. зі сплатою 11,90 % річних за користування кредитом. Відповідач не виконує свої зобовязання, станом на 01.04.2015 року заборгованість в сумі 113789,27 дол. США, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 1784539,32 грн. та судові витрати. Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Просить суд слухати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином з дотриманням вимог ст.74 ЦПК України, судові повістки про виклик направлено за місцем реєстрації, які повернуто зі спливом строку зберігання. Згідно з ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності належним чином повідомленого відповідача. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню виходячи зі слідуючого: Судом при розгляді справи встановлено, що 28.12.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1801/1207/98-687, що підтверджується його копією /а. с. 5-10/. 28.11.2012 р. між ПАТ «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу. Також 28.11.2012 р. між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступає ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах укладених з боржником. Внаслідок чого відбулася заміна кредитора за договором № 1801/1207/98-687 від 28.12.2007 р. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.526 ЦК України, відповідач повинен виконати дане зобов'язання належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідач не виконує свої зобовязання, має заборгованість станом на 01.04.2015 р. по кредитному договору на суму 1784539,32 грн., в тому числі: - 626433,34 грн. за тілом кредиту; - 777312,74 грн. за відсотками; - 380793,24 грн. пеня. Відповідно кредитного договору, відповідач зобовязується забезпечити повернення одержаного кредиту та сплати нарахованих відсотків, пеню. Відповідно до ч.1.ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст.ст.525-526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачами жодним чином не спростовано вимоги позивача. Укладений сторонами договір відповідачами ніколи не оспорювалася та у порядку, передбаченому ЦК України, недійсними не визнавалися. Тому, сума заборгованості за кредитом підлягає стягненню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 3654 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved