Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому зазначив, що 08 травня 2012 року придбала у відповідача, якій діяв за довіреністю, автомобіль ВАЗ 21104 ЗНГ, реєстраційний .номер [NUMBER]. Вона передала відповідачу суму у розмірі 46 300 гривень, а відповідач - ключи від автомобілю та відповідні документи. 10 травня 2013 року відповідач повинен був явитися до нотаріальної контори для укладення з нею договору купівлі -продажу, але не з,явився. На теперішній час автомобіль арештовано та вилучено на підставі постанови державного виконавцяз метою забезпечення виконання зобов,язань власника транспортного засобу. Тому просить визнати договір купівлі -продажу автомобілю ВАЗ 21104 ЗНГ, реєстраційний .номер [NUMBER], укладений між нею та відповідачем дійсним та визнати за нею право власності на зазначений автомобіль. Позивач позовні вимоги підтримала. У подальшому у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав Пояснив, що можливості оформити угоду нотаріально позивач не має, оскільки [PERSON] не з,явився до нотаріальної контори. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що у квітні 2012 року отримав у «Альфа банку» кредит для покупки спірного автомобілю. Оголошення про продаж автомобілю він знайшов у інтернеті, автомобіль продавав хлопець на ім,я [PERSON]. Більше йому нічого про цього хлопця невідомо. У [PERSON] була генеральна довіреність на автомобіль. Він віддав [PERSON] суму у розмірі 46 300 гривень за продаж автомобіля. [PERSON] -його жінка, остання не заперечувала щодо купівлі автомобіля. Отримав автомобіль він за довіреністю, продавати не мав наміру, мав намір переоформити право власності на себе. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що спірний автомобіль належав йому до 2006 року. Він брав кредит на його покупку, а потім у 2006 році у рахунок зобов'язання погашати за нього кредитні суми він віддав автомобіль людям по довіреності. Їх дані він не пам,ятає. Від позивача та відповідача він ніяких грошей не отримував. За проханням [PERSON] він видав йому у 2012 році довіреність на автомобіль. Представник третьої особи - Калінінського ВДВС Горлівського МУЮ у Донецькій області у судовому засіданні пояснив, що відкрито виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 871808/КП від 01.08.2008 р.,. Автомобіль ВАЗ 21104 знаходиться у заставі банку ПАТ КБ «Надра» , на теперішній час арештовано та вилучено. Вважаю, що фактично автомобілем володів [PERSON], юридично власником є [PERSON] Третя особа ПАТ Комерційний Банк «Надра» про місце і час розгляду справи повідомлен належним чином. Надав суду заяву, у якій просить справу розглядати у відсутність його представника. Зазначив, що Калінінським ВДВС Горлівського МУЮ відкрито виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 871808/КП від 01.08.2008 р., автомобіль ВАЗ 21104 знаходиться у заставі банку. Суд, вислухав учасників процесу, дослідив письмові докази в справі та надав оцінку у їх сукупності, приходить до наступного. Частина 2 ст. 220 ЦК України, на яку посилається позивач в обґрунтування правових підстав своїх вимог, передбачає, що, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Як встановлено у судовому засіданні, тих обставин, на які посилається у позові позивач, фактично не існувало, зазначених правовідносин між ним та відповідачем [PERSON] не виникало. Крім того, не існує правовідносин, передбачених ч. 2 ст. 220 ЦК України, між позивачем та відповідачем [PERSON], який на теперішній час юридично є власником спірного автомобілю. За вказаних обставин, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed