Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на його користь борг у сумі 85 470 гривень та всі судові витрати. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив такі обставини: 18.10.2011 року [PERSON] під розписку позичила у нього гроші у розмірі 85470 гривень. Кінцевою датою повернення боргу є 20.11.2011 року. Відповідачка не виконала свої зобов'язання і на день звернення до суду має перед позивачем заборгованість у сум 85 470 гривень. Починаючи з дня останньої дати виконання зобов'язання, позивач пред'явив відповідачу усну вимогу, згідно розписки та положенням діючого цивільного законодавства щодо повернення заборгованості, на що відповідач ніяким чином не прореагувала і до сьогоднішнього часу ухиляється від повернення суми боргу, чим порушує взяті на себе зобов'язання. Неповернення боргу відповідачем порушує законні майнові права та інтереси позивача, гарантовані йому Конституцією та законами України. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі, просив суд його задовільнити з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідачка позов визнала частково, пояснила, що 31 грудня 2011 року повернула позивачу одну тисячу доларів США, на підтвердження чого надала розписку від 31.12.2011 року. Після пояснень відповідачки та надання нею розписки про отримання позивачем частини боргу у розмірі 1000 доларів, представник позивача погодився, що частина позики у сумі 1000 доларів є поверненою. Представник позивача визнав, що мало місце часткове повернення позики. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, суд встановив, що 18.10.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] позичила у [PERSON] 6 600 доларів США, що підтверджується розпискою, виданою [PERSON] на підтвердження отримання зазначених коштів (а.с.5). Позичені кошти позичальник зобов'язався повернути до 20.11.2011 року, але повернув лише частково позичені кошти - 1000 доларів США. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. В розумінні ч.2 ст.1047 ЦК України, якщо договір укладається в простій письмовій формі, його укладення може бути здійснено як у формі окремої угоди, так і шляхом обміну листами, телеграмами тощо. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої само якості, що були передані йому позикодавцеві) у строк та в порядку, що встановлені договором у строк та в порядку, що встановлені законом. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальникові протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Оскільки відповідач позичені кошти не повернув, то ці кошти мають бути стягнені на користь позивача примусово. Відповідно до ст.524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно розписки від 19 лютого 2014 року кошти передавалися у доларах - 6600 доларів США, 1000 доларів з яких повернула, але відповідно до ст.533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Позивач при розрахунку боргу враховує курс долара станом на 15.10.2014 року - 1295,2038, а відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог. Основна сума боргу з урахуванням зазначеного курсу долара США відносно гривні складає 72 520 (сімдесят дві тисячі п'ятсот двадцять) гривень (5600 * 12,95). З урахуванням обставин, викладених у мотивувальній частині рішення, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу у розмірі 72 520 (сімдесят дві тисячі п'ятсот двадцять) гривень. В решті вимог позов задоволенню не підлягає, тобто позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору - 3 654 гривні, що підтверджується квитанцією про сплату судового збору (а.с.20).

Outcome: partial