Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що від перебуває з відповідачкою у шлюбних відносинах з 16 серпня 2005 року. У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з матір'ю. Він фактично припинив з відповідачкою шлюбні стосунки, вони припинили вести спільне господарство, внаслідок чого їхнє спільне подальше життя та збереження шлюбу стало неможливим та суперечить його інтересам. Спочатку їхнє спільне життя складалося добре, однак з часом погіршилося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки. У сім'ї почалися сварки, які поступово привели до того, що вони стали чужими людьми. Можливості зберегти сім'ю немає. Від позивача до канцелярії суду надійшла заява, у якій він просить розглядати справу у його відсутності та задовольнити позов у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачка у судове засідання не з'явилася повторно, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомила. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, зі згоди позивача суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 16 серпня 2005 року зареєстрували шлюб у Трускавецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 127, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] /арк. справи 4/. У шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією витягу із свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом РАЦС комуни м. Апрілья, Італійська Республіка /арк. справи 8-14/. З матеріалів справи встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинено. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги, відсутність наміру зберігати шлюб. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність, і може мати наслідки, встановлені законом, що передбачено ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім'ї неможливе та суперечить інтересам позивача, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивача є доведеними та такими що підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved