Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, в обгрунтування позовних вимог посилаються на те, що він, на підставі договору купівлі - продажу являється співвласником 11/25 частки житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями №26 по пров. Комунальний в м.Новоукраїнка. Відповідач [PERSON] є членом сім'ї колишнього власника даного будинку, які на даний час проживають в іншій країні, а в вищевказаному будинку не проживають з 2013 року. Власником іншої частки даного будинку згідно договору купівлі - продажу являється [PERSON]. Відповідач не проживає з ними у вказаній квартирі з 2013 року, але залишається зареєстрований в ній, що підтверджується актом обстеження депутата міської ради. Сторони в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями, позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, а тому суд ухвалив про заочний розгляд справи, згідно положень ст.ст. 97,224 ЦПК України. Судом встановлено наступні обставини. Позивач [PERSON] є власником 11/25 часток житлового будинку, з господарсько - побутовими будівлями, який розташований за адресою: м. Новоукраїнка, пров. Комунальний,26, що підтверджується договором купівлі - продажу жилого будинку від 03.09.2013 року, який посвідчено Державним нотаріусом Новоукраїнської районої державної нотаріальної контори Кіровоградської області [PERSON]Г.( а.с.7-8). \~Згідно наданої копії домової книги, за адресою місцезнаходження вказаного будинку в січні 1990 році було зареєстровано місце проживання відповідача по справі [PERSON] (а.с.11-12). \~Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 12.12.2016 року, складеного дупутатом Новоукраїнської міської ради\~ [PERSON] відповідач [PERSON] за адресою м. Новоукраїнка, пров.Комунальний,26, не проживає з 2013 року (а.с.10). Виходячи із норм статтей 316 і 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місце знаходження майна. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується^ розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» № 24-150/0/4-13, від 28.01.2013 при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, колишніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї колишнього власника житла. Суд погоджується із доводами позивача про те, що відповідач без поважних причин протягом тривалого часу не проживає за зареєстрованим місцем проживання, факт реєстрації відповідач створює для позивача перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому майном, відповідач добровільно не користується домоволодінням, доказів чинення йому при цьому перешкод судом не встановлено, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення.

Outcome: approved