Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № МL-703/301/2008 від 09.10.2008 у розмірі 4303662,61 грн на користь ТОВ «ОТП Факторінг Україна» звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS] , що належить [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Червонозаводською районною радою м. Харкова 24.09.2008, за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на час укладення правочину щодо відчуження предмету іпотеки. Також, позивач просить передати предмет іпотеки в його управління на період до її реалізації з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладання договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.10.2008 між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № МL-703/301/2008, згідно з яким боржник отримав кредит у розмірі 107076,41 доларів США. Відповідач зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом. 09.10.2008 в забезпечення виконання зобов`язань між ПАТ «ОТП Банк» був укладений договір іпотеки № PML-703/301/2008, відповідно до умов якого відповідачі зобов`язані відповідати перед Кредитором за повне та своєчасне виконання за Кредитним договором [PERSON] . Предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] , що належить відповідачам у справі. Відповідач [PERSON] умови договору не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість за Кредитним договором. 27 листопада 2014 року Фрунзенським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення по справі № 645/4995/14-ц про стягнення з [PERSON] суми боргу за кредитним договором в розмірі 4 303 662,61 гривень. Рішення суду не виконано. 29.06.2010 між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № МL-703/301/2008 від 09.10.2008 та договором іпотеки № PML-703/301/2008 від 09.10.2008. Отже, до позивача перейшли усі права банку щодо права вимоги з виконання зобов`язання за кредитним договором, а також за договором іпотеки. Позивач зазначає, що має законне право задовольнити свої вимоги за рахунок реалізації предмета іпотеки, посилаючись на положення Закону України «Про іпотеки». Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 березня 2018 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами загального підготовчого провадження. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 червня 2018 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2018 року цивільну справу прийнято до провадження судді Теслікової І.І. відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку з відрахуванням зі штату суду судді Мицик С.А. За результатами автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із закінченням повноважень судді Теслікової І.І. справу передано в провадження судді Єжова В.А. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2019 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання представник позивача Жила П.С. не з`явився, надав суду заяву, якою просить розглянути справу у його відсутність, задовольнити позовні вимоги. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст.12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, саме на сторони покладено обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Судом встановлено, що 09 жовтня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-702/377/2007, відповідно до якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 107076,41 доларів США, на умовах визначених договором. Дата остаточного повернення кредиту 09 жовтня 2023 року. В забезпечення зобов`язань за вказаним договором між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] був укладений Договір іпотеки (майнової поруки) № PML-703/301/2008, предметом якого є квартира [ADDRESS] , що належить відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Червонозаводською районною радою м. Харкова 24.09.2008, зареєстрованого в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 26.09.2008, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20375870. 12.11.2010 між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі -Позивач) було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов пункту 3.1. якого Публічне акціонерне товариство «ОТП Факторинг України» продає (переуступає) Товаристу з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прав на кредитний портфель, який включає у себе кредитні договори, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» приймає такий Кредитний портфель та зобов`язується сплатити на користь ПАТ «ОТП Банк» винагороду. Отже, до позивача перейшли усі права Банку щодо права вимоги до відповідачів з виконання зобов`язання за Договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 107076,41 доларів США. Відповідно до п. 1.4 кредитного договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити банку відповідну плату. Згідно п.п. 1.4.1; 1.4.1.1.2 для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка, яка розраховується наступним чином: Фіксований відсоток + FIDR, фіксований відсоток дорівнює 5,99 % річних, FIDR - це процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. Відповідно до п. 1.4.1.2 кредитного договору, проценти нараховуються щомісяця у день сплати процентів, але не пізніше дати повернення кредиту, визначеної у Графіку Платежів, на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та включаючи день повернення, та сплачуються позичальником відповідно до умов п. 1.5 договору. Пунктами 1.5.1 та 1.5.1.1 кредитного договору передбачено, що повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку Платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Нараховані в порядку, передбаченому договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту та в строк, передбачений в Графіку Платежів. Якщо до сплати процентів з моменту надання кредиту залишається не більше 3 (трьох) банківських днів, перше нарахування та сплата процентів здійснюється у наступному місяці. Усі платежі для повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом повинні здійснюватись позичальником у валюті кредиту в строки та на умовах, встановлених даним договором. Інші платежі розраховуються у валюті кредиту і підлягають сплаті у валюті України, виходячи з валютного курсу НБУ на день сплати. (п.1.11.1, п. 1.11.1.1 кредитного договору). Відповідач [PERSON] не виконував належним чином зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 13.02.2014 виникла заборгованість на загальну суму 4303662,61 грн, яка складається з суми заборгованості за кредитом в розмірі 106558,52 доларів США, що еквівалентно 911149,93 грн; заборгованості з нарахованих за користування кредитними коштами відсотками в розмірі 16 770,71 доларів США, що еквівалентно 143 401,31грн; заборгованості з нарахованої пені у розмірі 997279,10 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. За правилом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2014 року з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторінг Україна» стягнуто заборгованість за кредитним договором № ML-702/377/2007 від 09.10.2008 у сумі 4303662,61 грн. Зазначене судове рішення набрало законної сили, а тому відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України встановлені у ньому обставини є преюдиційними при розгляді зазначеної справи. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Однак, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором, яке набрало законної сили, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно (постанова Верховного Суду України від 04 вересня 2013 року у справі № 6-573цс13). Разом із тим, задоволення подібних позовних вимог можливе лише у разі, коли суду надані беззаперечні докази того, що попередні заходи не призвели до належного виконання зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Однак, судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів того, що на час розгляду справи, рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2014 року не виконано. Зазначені докази не подані позивачем, з зв`язку з чим не виконані вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України; не заявлено відповідних клопотань про витребування доказів, що передбачено ст.84 ЦПК України. Звертаючись з позовом, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості в сумі 4303662,61 грн, при цьому, відповідних розрахунків, з чого складається вказана сума, суду не надав. Крім того, позивач не надав доказів, на підтвердження погашення, часткового погашення, а також не можливість погашення суми заборгованості відповідачами. Суд вважає вказані обставини обов`язковими для встановлення, оскільки виконання рішення суду на час розгляду справи може вплинути на обсяг кінцевого боргового зобов`язання позичальника. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Таким чином, суд приходить до висновку про недоведеність обставин, якими позивач обґрунтовував заявлені позовні вимоги. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. Інші посилання позивача є безпідставними та не ґрунтується на законі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати віднести на рахунок позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed