Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, мотивуючи це тим, що 14 лютого 2016 року померла його мати [PERSON], яка останні 5-6 років свого життя дуже хворіла та потребувала постійного догляду, а тому восени 2014 року позивач остаточно пересилився до матері, щоб доглядати її та проживав з нею однією сімєю і вів спільне господарство до дня її смерті. Після її смерті залишилося спадкове майно, на яке за життя [PERSON] склала заповіт, в якому все своє майно заповіла позивачу. Після смерті матері він не поспішав приймати спадщину, бо вважав, що не зобовязаний подавати заяву про прийняття спадщини, оскільки спільне проживання з матірю давало йому таке право, а тому він в 6 місячній термін не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак це зробили його брат [PERSON] і сестра [PERSON], які являються відповідачами по справі, та отримали все спадкове майно, яке потім розділили між собою за договором. Пізніше він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивовану тим, у його свідоцтві про народження імя матері було вказано як [PERSON], а в інших правовстановлюючих документах її імя вказано як [PERSON], а тому просить суд встановити факт його спільного проживання з матірю [PERSON] однією сімєю; визнати недійсним договір про поділ спадкового майна від 30 листопада 2016 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Олександрійської районної державної нотаріальної контори [PERSON]; визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчені державним нотаріусом Олександрійської районної державної нотаріальної контори [PERSON] 30 листопада 2016 року на імя спадкоємців [PERSON] та [PERSON]; визнати недійсною реєстрацію видачі свідоцтв про право на спадщину від 30 листопада 2016 року; визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними забудовами № 48 по вул.Чумацькій в смт.Петрове Петрівського району Кіровоградської області, на трактор Т-16М, на земельну ділянку № 470 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області, площею 7, 00 га, на земельну ділянку № 471 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області, площею 7,15га, а також стягнути з відповідачів по 9882 гривні 36 копійок отриманих від Агрофірми «Фортуна» за користування даними земельними паями, крім того стягнути з відповідачів на його користь судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та в уточненій позовній заяві. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що позивач звернувся з вище зазначеним позовом, як до осіб, які набули прав на спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 14 лютого 2016 року, так і до державного нотаріуса, який видав свідоцтво про право на спадщину за законом та посвідчив договір про поділ спадкового майна, що є неприпустимим відповідно до вимог законодавства, оскільки у позові ставиться вимога про визнання права власності на спадкове майно, тому державний нотаріус [PERSON] не може бути належним відповідачем у вказаній цивільній справі. Крім того позивач, відповідно до відмітки у паспорті, з 16 жовтня 2002 року по теперішній час зареєстрований за адресою: [INFO], а спадщина була відкрита за місцем постійного проживання спадкодавця [PERSON] за адресою: смт. Петрове Петрівського району Кіровоградської області вул. Чумацька, 48. Таким чином, оскільки позивач не прийняв спадщину в установлений ст.ст. 1268 - 1270 ЦК України порядок та строк, державним нотаріусом правомірно було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, на підставі чого представник відповідачів просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідачів понесені ними судові витрати. Державний нотаріус Олександрійської державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засідання не зявилась, одна письмовою заявою просила суд слухати справу без її участі, своєї позиції щодо позовних вимог не висловила. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідачів, допитавши свідків, дослідивши документи справи, вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14 лютого 2016 року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №218893, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області 15.02.2016 року ( а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з: житлового будинку №46, розташованого в смт. Петрове по вул. Кіровоградська Петрівського району Кіровоградської області, загальною площею 43,5 кв.м.; земельної ділянки площею 7,15 га, розташованої на території Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ - КР 099619, виданого 20.03.2002 року Петрівською районною державною адміністрацією Петрівського району Кіровоградської області; земельної ділянки площею 7,00 га, розташованої на території Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ - КР 009620, виданого 20.03.2002 року Петрівською районною державною адміністрацією Петрівського району Кіровоградської області та самохідного шасі марки Т- 16М, 1979 року випуску, заводський номер 243162 (а.с.10-11,20). За життя мати позивача - [PERSON], 02.04.2004 року склала заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області за №549, в якому все своє майно заповідала сину, тобто позивачу - [PERSON] ( а. с.113-115). Однак як вбачається з копії спадкової справи №39/2016 рік, заведеної Петрівською районною державною нотаріальної конторою Кіровоградської області до майна померлої 14 лютого 2016 року [PERSON], з заявами про прийняття спадщини звернулись лише діти померлої - [PERSON] та [PERSON], ними ж було укладено договір про поділ спадкового майна від 30 листопада 2016 року та отримані свідоцтва про право на спадщину за законом. В той же час будь-яких відомостей щодо звернення [PERSON] до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини матері в матеріалах спадкової справи немає (а.с. 111-112). Також відсутня і постанова нотаріуса про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину, так як у його свідоцтві про народженні імя матері було вказано як [PERSON], а в інших правовстановлюючих документах її імя вказано як [PERSON] ( а.с. 111-112 ). Вказані розбіжності у правовстановлюючих документах вирішені у рішенні Петрівського районного суду Кіровоградської області від 23 січня 2017 року, яке набрало законної сили 03.02.2017 року, відповідно до якого встановлено, що [PERSON], яка померла 14 лютого 2016 року, являлась матірю [PERSON], [INFO], однак позов [PERSON] в частині визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті матері [PERSON], залишено без задоволення за відсутністю поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини (а.с.18-19). Відповідно до копії довідки Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області №7287 від 16 листопада 2016 року, яка мається в спадковій справі, [PERSON], [INFO], що померла 14.02.2016 року, до своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована по вулиці Чумацька (попередня назва вулиці Кіровоградська) у будинку №46 а, що в смт. Петрове Петрівського району Кіровоградської області; з 02.03.1971 року по теперішній час за вищевказаною адресою інших зареєстрованих осіб немає (а.с.122). Згідно довідки Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області №9919 від 13 грудня 2018 року та копії паспорту серії ЕА №119157, виданого Петрівським РВ УМВС України в Кіровоградській області 05 червня 1996 року, [PERSON] з 16 жовтня 2002 року по даний час зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. До складу його сім'ї входять : дружина [PERSON], син [PERSON], дочка [PERSON], онук [PERSON] (а.с. 4, 201). Крім цього, у судовому засіданні були допитані наступні свідки , які пояснили: Свідок [PERSON] - що в матері [PERSON] дома він бував неодноразово, так як обслуговував газопровід, обслуговування здійснювалось по графіку, раз у дві неділі, тому він бачив як позивач навідував свою матір та дбав про неї, закуповував їй продукти харчування, крім того йому відомо, що в зиму 2016-2017 року, коли зима буда сніжною, [PERSON] прохав трактора, що розчищає сніг, щоб прогорнути підїзд до будинку, так як необхідний був підїзд автомобіля швидкої допомоги. Як звали матір позивача він точно не знає, але памятає, що всі називали її баба [PERSON]. Відповідачів він у [PERSON] не бачив. Крім того, як депутат він підписував акт про проживання позивача разом з матірю, однак його зміст не памятає, оскільки акт складався десь у 2015 -2016 році; Свідок [PERSON] - що перебуває в родинних стосунках з позивачем, а саме, є його двоюрідною сестрою, тому знає, що спадкодавець за віком та станом здоровя потребувала сторонньої допомоги, а позивач цю допомогу їй надавав, зокрема ходив в лікарню провідувати матір, коли вона хворіла, також доглядав за городом. У позивача і його мами вдома вона не бувала, тому не знає як вони ділили бюджет. На момент смерті спадкодавця вона вже була в смт. Петрове, а до цього, на протязі 3 років, проживала в м.Києві, однак їй відомо, що мати позивача останні три роки хворіла та потребувала допомоги, тому на протязі 2014-2016 років позивач за нею доглядав. З відповідачами по справі вона не спілкується, так як вважає, що вони вчинили несправедливо; Свідок [PERSON] - що перебуває в родинних стосунках з позивачем, а саме, є його двоюрідною сестрою, тому знає що, після смерті у 2001 році батька сторін, матірю більше опікувався позивач, так як вона не раз лежала у лікарні у 2014, 2015 роках, а він доглядав її. Вона памятає, що [PERSON] померла у 2016 році, однак на похороні вона не була, а була її дочка, яка і повідомила, їй що позивач сам організовував похорон, відповідачі не приймали участі в організації. Також вона стверджує, що коли при житті провідувала [PERSON], остання говорила їй, що [PERSON] будинок побудували, [PERSON] також побудували, а [PERSON] буде батьківська хата. Їй відомо, що позивач фактично останні 10 років проживав з матірю, вів у дворі господарство, варив їсти, а як вона переламала ногу, носив її на руках. Також вона згадала, що разів 4-5 на рік заходила до померлої особисто, при цьому остання ображалась на свою дочку, зокрема за те, що та не відвідує її. Вона підтверджує, що позивач жив з матірю як одна сімя, з жінкою своєю проводив менше часу. В неї з усіма сторонами по справі нормальні відносини; Свідок [PERSON] - що перебуває в родинних стосунках з позивачем, а саме, є його двоюрідною сестрою, тому знає що позивач проживав з матірю близько 5 останніх років. З 2014 року мати позивача потребувала постійної допомоги, а позивач допомогав їй в усьому, жив на дві сімї - з матірю і з дружиною. Крім того, вона жодного разу не бачила, щоб відповідачі допомагали матері; Свідок [PERSON] - що з 1995 року знайомий з батьками позивача, пізніше познайомився і з позивачем, який неодноразово його просив допомогти відвезти матір в лікарню, а потім забрати звідти, також він допомогав перекривати шифер на будинку матері позивача, склили вікна, робити ремонт. Йому відомо, що позивач вів господарство, так наприклад його мама тримала кіз, то він їздив їм косить сіно. Останні роки він фактично жив у матері, купував їй продукти харчування, готував їжу, прибирав, а коли вона була в тяжкому стані, то виводив чи виносив її на двір подихати свіжим повітрям. На які кошти жили, він точно не знає, думає, що на спільні. Крім того він стверджує, що підписував акт про проживання позивача разом з матірю десь у 2018 році, однак точної дати не памятає. Також згадав, що позивач ще за життя батька багато часу проводив у домоволодіння батьків та допомогав їм, проживав і у матері, і у жінки, і з жінкою у його матері, а відповідачів він там не бачив; Свідок [PERSON] - що постійно бачила позивача у дворі матері, він там майже все сам робив по господарству, коли він був на роботі, то до матері навідувалася або сусідка, або син чи дочка позивача. Відповідачка [PERSON] навідувалася до матері, але рідко. Відповідача [PERSON] вона там не бачила взагалі. Останні роки їхня мати потребувала сторонньої допомоги, яку надавав позивач, який після смерті батька фактично постійно перебував у матері. Їй відомо, що мати позивача, коли зламала ногу, деякий час знаходилась у відповідачки, приблизно дві неділі, однак це було десь років 3-4 тому. Також підтверджує той факт, що її чоловік підписував акт про проживання позивача разом з матірю у 2018 році; Свідок [PERSON] - що вона була сусідкою покійної [PERSON], а тому з впевненістю може підтвердити той факт, що більше двох останніх років життя мати позивача потребувала сторонньої допомоги, яку їй надавав [PERSON], який проживав з матірю однією сімєю та мав з нею спільний бюджет; Свідок [PERSON] - що вона була сусідкою покійної [PERSON], а тому з впевненістю може підтвердити той факт, що мати позивача потребувала сторонньої допомоги, яку їй надавав [PERSON], який проживав з матірю однією сімєю. Свідок [PERSON] - що з покійною була добре знайома, так як колись вони працювали разом, часто спілкувалась з нею і приходила до неї в гості не рідше 4 разів на рік, останній раз була у неї у 2016 році перед Різдвом Христовим. Вказує, що позивач приходив до матері рідко, так як мав власну сімю, з якою проживав окремо. В більшості в матері була [PERSON], особливо 2 останні місяці, коли покійна була з переломом ноги; Свідок [PERSON] - що позивач не проживав з матірю, мав спільне господарство, за яким приходив доглядати. Інколи приходив до матері допомагати, як і всі інші діти. [PERSON] з своєю сімєю проживав окремо, однак де саме, він не знає. Знає дружину позивача, так як працював з нею на карєрі, однак чи проходила вона до покійної матері позивача він не може сказати так як не бачив. Як йому відомо, за останні 3-4 роки до смерті матері [PERSON], він в неї ні разу не був; \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] - що її покійний брат був чоловіком [PERSON], крім того вона живе по сусідству з [PERSON], тому їй відомо, що покійна мала трьох дітей, які жили у своїх оселях і допомагали всі однаково. Так, наприклад, коли покійна перший раз зламала ногу, відповідачка з нею була місяць у м. Жовті Води, потім забрала її до себе додому на три місяці, а потім за бажанням матері її відвезли додому, де всі діти її провідували та допомагали. Коли другий раз покійна зламала ногу, то лікувалася дома, де її всі доглядали, як їй пізніше стало відомо від самих дітей покійної. На скільки їй відомо, [PERSON] постійно у своєї матері не проживав, жив у себе вдома, як і всі діти покійної. Вона у покійної вдома була два рази за 3-4 роки. Останні 2-3 роки за матірю доглядали [PERSON] та [PERSON]; Свідок [PERSON] - що покійну знав, так як з її чоловіком на комбайні працював, крім того жили на одній вулиці. Йому відомо, що останні роки перед смертю покійна проживала сама. Перед її смертю [PERSON] з нею не жив, але доглядав за нею, носив продукти харчування, возив її. Проживав [PERSON] зі своєю сімєю, де саме не знає. [PERSON] також допомагала, так коли покійна зламала ногу та її возила до лікарні в м. Жовті Води, там з нею була деякий час, після чого забрала матір до себе додому, де вона прожила місяців 2. Коли стався даний випадок він не памятає. Останні 3-4 роки в покійної вдома він не бував; Свідок [PERSON] - що він був сусідом покійної [PERSON], яка померла у 2016 році, а тому достовірно знає про те, що покійна останнім час проживала сама, а діти приходили її відвідувати. [PERSON] на той час проживав окремо зі своєю сімєю, він у матері бував часто, однак сказати що він у неї проживав неможе. Також він бачив, що до покійної приходила [PERSON], тому сказати хто більше з дітей доглядав за матірю не може, бо не був там присутній. В дворі, у хаті покійної за останні 3-4 роки був два рази, тому сказати конкретно чи жив з нею хтось на той час він не може; \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] в судовому засіданні, під час розгляду справи, пояснив, що покійну знав, так як жив поблизу. Коли вона померла точно не памятає. Останнім часом з нею ніхто не проживав. До неї приходили її діти [PERSON] та [PERSON], [PERSON] був рідше. [PERSON] незадовго до її смерті не проживав разом з нею, інакше він би знав, так як живе недалеко. Позивач проживав окремо разом із своєю сімєю. Свідок живе від будинку покійної за пів кілометра і у її будинку був один раз близько 7 років тому; \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] - що покійну знала, так як проживала від неї метрів 150-200, однак коли вона померла точно не памятає, десь два-три роки тому. Вказує, що після смерті чоловіка покійна проживала сама, діти приходили її доглядати [PERSON] частіше, [PERSON] рідше, [PERSON] вона не бачила взагалі. Також зазначила, що за останні 3-4 роки до смерті в дворі покійної вона бувала, однак коли саме не памятає, в будинку не була, і чи жив там [PERSON] не знає, бачила лише як він порався на городі; Свідок [PERSON] - що сторони по справі є його двоюрідніми племінниками, крім того від будинку покійної він проживає метрів 350, а тому йому відомо, що [PERSON] померла два роки тому. Останнім часом перед смертю до неї ходили діти. Однак чи проживав [PERSON] в будинку матері, та чи займався він господарством, він не знає, так як там не був, а лише бачив, що він після роботи завжди йшов до мами. Крім того бачив, що і відповідачі до неї ходили. На підставі ч.1\~ст.4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~\~ \~ \~ \~ \~Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1\~ст.81 ЦПК україни\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.27\~Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.\~ \~Згідно статей\~1218,\~1217,\~1223 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі\~ст.1264 ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п.2 ст.3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 21 \~Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008р. № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2\~ст. 3 СК\~про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. В той же час, заявляючи позовні вимоги про встановлення факту його спільного проживання з матірю [PERSON] однією\~сімєю,\~позивач при поданні позовної заяви та протягом розгляду цивільної справи не скористався своїм процесуальним правом і не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування, а саме, жодних документів (наприклад спільних рахунків, квитанцій, тощо), які б свідчили про його проживання однією сім'єю з померлою матір'ю на протязі\~останніх 5\~років до\~дня її\~смерті та\~що вони\~були пов'язані\~спільним побутом,\~мали взаємні\~права та\~обов'язки,\~спільний бюджет. Навпаки, як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] з 02.03.1971 року до своєї смерті постійно проживала одна, про що свідчить відвідна довідка Петрівської селищної ради Кіровоградської області від №7287 від 16 листопада 2016 року (а.с.122). Що ж стосується акту про спільне проживання однією сім'єю [PERSON] та його матері [PERSON], він не може бути судом взятий до уваги як доказ по справі, так як не відповідає вимогам закону, і не дає суду можливості зрозуміти, що це за документ, оскільки в ньому мається лише перелік осіб з зазначенням їхніх адрес, номерів телефонів та підписів (а.с.7-8). Вказані особи були допитані в судовому засіданні як свідки, а саме, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], однак суд не може прийняти до уваги їх покази про те, що позивач проживав однією сім'єю з матір'ю [PERSON] на протязі останніх років до дня її смерті , та що вони були пов'язані спільним побутом і мали спільний бюджет, оскільки жоден з вказаних свідків не входив до складу сім'ї покійної , не проживав з позивачем, не є близькими родичами, а тому посвідчити проживання разом [PERSON] та її сина [PERSON] не можуть. Вказані свідки , на думку суду, лише підтвердили, що позивач здійснював догляд за своєю матір'ю, у якої був похилий вік та поганий стан здоров'я , але в той же час він проживав зі своєю сім'єю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4, 201). Крім цього обставини, що позивач лише здійснював догляд за своєю матір'ю, у якої був похилий вік та поганий стан здоров'я, підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Разом з тим, суд приходить до висновку, що встановлення такого факту обумовлює виникнення права у [PERSON] на спадщину померлої [PERSON] у четверту чергу спадкоємців за законом. Як вбачається з матеріалів справи, на час відкриття спадщини [PERSON] 14.02.2016 року, крім спадкоємця за заповітом [PERSON],\~були інші\~спадкоємці за\~законом першої\~черги спадкування,\~а саме,\~діти померлої\~ [PERSON]\~та [PERSON],\~які скористались\~своїм правом\~на спадкування\~через неприйняття\~спадщинив установлений ст.ст. 1268 - 1270 ЦК України порядок та строк [PERSON], та у визначений законом строк звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини і отримали свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.141-142). Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини другої\~статті 1258 ЦК України\~кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Оскільки позовна заява [PERSON] ґрунтується на факті постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, що за наявності на той час спадкоємців першої черги за законом [PERSON] та [PERSON], виключає набуття ним права на спадкування після померлої [PERSON] у четверту чергу, встановлення такого факту не має відповідного правового значення. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які не були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність та достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, а також те, що факт, про встановлення якого просить позивач, не породжує права на спадщину померлої [PERSON] у четверту чергу спадкоємців за законом, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про встановлення факту його спільного проживання з матірю [PERSON] однією сім`єю ; визнання недійсним договору про поділ спадкового майна від 30 листопада 2016 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Олександрійської районної державної нотаріальної контори [PERSON]; визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, посвідчені державним нотаріусом Олександрійської районної державної нотаріальної контори [PERSON] 30 листопада 2016 року на ім'я спадкоємців [PERSON] та [PERSON]; визнання недійсною реєстрації видачі свідоцтв про право на спадщину від 30 листопада 2016 року; визнання за ним право власності на житловий будинок з надвірними забудовами № 48 по вул.Чумацькій в смт.Петрове Петрівського району Кіровоградської області, на трактор Т-16М, на земельну ділянку № 470 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області, площею 7, 00 га, на земельну ділянку № 471 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області, площею 7,15га, а також про стягнення з відповідачів по 9882 гривні 36 копійок отриманих від Агрофірми «Фортуна» за користування даними земельними паями є не обґрунтованими та є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вказані позивачем обставини судом не встановлено, а показання свідків, які не проживали разом з позивачем, не є близькими родичами, не можуть бути єдиною підставою для встановлення вказаного факту. Що стосується заперечень представника відповідачів щодо неналежного відповідача державного нотаріуса Олександрійської державної нотаріальної контори [PERSON], та відповідно до ст.51 ЦПК України, заміна відповідача у судовому засіданні може відбутись лише за клопотанням позивача. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України. Таким чином, у звязку з тим, що в задоволення позову відмовлено, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на позивача, а саме, сплачений ним судовий збір в сумі 4484,51 грн., крім того суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідачів [PERSON] та [PERSON] по 3500 грн. кожному в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат на правничу допомогу (а.с.183-187). На підставі ст.3 СК України, ст.ст.1218,1223,1261,1264,1258 ЦК України та

Outcome: approved