Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] коштів в розмірі 13102,05 грн., судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що внаслідок ДТП, яка мала місце 23.10.2017 р. о 22 год. 15 хв. на вул. Пасічній, 98 з вини водія [PERSON] , який керував на законних підставах транспортним засобом марки Фольксваген, д.н.з. [NUMBER] , пошкоджено належний [PERSON] автомобіль Фольксваген, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 09 листопада 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та накладено адміністративне стягнення. Так як зазначена шкода винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі, а на момент скоєння ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому власник пошкодженого автомобіля звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з метою отримання відшкодування. За рахунок коштів фонду захисту потерпілих МТСБУ 22.03.2018р. здійснило виплату відшкодування потерпілому в розмірі 12402,05 грн. Після проведення виплати потерпілому, виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи. Тому просить позов задоволити. Крім того просить стягнути судові витрати по справі. У підтвердження вимог покликається на копію платіжного доручення №903061 від 22.03.2018р. про виплату страхового відшкодування, копію постанови судді Личаківського районного суду м. Львова від 09.11.2017р., звіт про оцінку автомобіля, інші долучені до справи документи, які просить вважати вичерпними в обґрунтування позову. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 15 вересня 2020 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. У судове засідання представник позивача не з`явився, клопотанням в прохальній частині позову до суду просить справу слухати у його відсутності і позов задоволити в повному об`ємі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. З врахуванням представлених документів, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що 23.10.2017 р. о 22 год. 15 хв. на вул. Пасічній, 98, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки Фольксваген, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , та автомобіля Фольксваген, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , належного [PERSON] . З представленої суду копії постанови судді Личаківського районного суд м. Львова від 09 листопада 2017 року вбачається, що відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. (а.с.2) Дана постанова набрала законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 2.1. статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), потерпілі (стаття 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно звіту № 2470/17 про оцінку автомобіля марки Фольксваген, д.н.з. [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту, з технічної точки зору, завданого власнику автомобіля на момент огляду, становить 12402,05 грн. (а.с. 5-7). З даним звітом суд погоджується, такий проведений фахівцем у галузі автотоварознавчого дослідження, відповідачем не оспорювався. Встановлено, що зазначена шкода винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі, оскільки на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У відповідності до вимог п.п. а п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно зі ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. З долученої до матеріалів справи копії платіжного доручення № 903061 від 23.03.2018р. вбачається здійснення виплати страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 12402,05 грн. (а.с.9) 22.03.2018р. МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв`язку з проведенням регламентної виплати потерпілому, а також витрат в розмірі 700 грн. за послуги щодо надання звіту про оцінку автомобіля, що підтверджується копією платіжного доручення № 1263076 від 27.12.2017р. (а.с. 9), однак на такий відповідач не відреагував, витрати не компенсовано. На підставі ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Зокрема, згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст.13 Закону. Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позивач отримав право зворотної вимоги (регресу) до відповідача на суму страхового відшкодування, яка становить 12402,05 грн. Враховуючи вимоги ст.ст. 133, 139 ЦПК України, слід також стягнути 700,00 грн. понесених судових витрат позивачем на проведення звіту №2470/17 про оцінку автомобіля, понесення яких підтверджено долученим до справи платіжним дорученням № 1263076 від 27.12.2017р. (а.с. 9). При цьому, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2102,00 грн. (а.с. 11)

Outcome: approved