Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору на суму 1869 грн.33 коп., судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., мотивуючи тим, що 01.08.2007 року відповідачеві по кредитному договору №001-05100-010807 було видано споживчий кредит на придбання певного майна в сумі 2000 грн.00 коп. при умові сплати нею процентів, виходячи зі ставки 12 % в рік та плати за ведення кредитної справи в розмірі 1,55 % в місяць. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит в сумі 2000 грн. 00 коп., однак відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує і тому заборгованість по кредиту станом на 03.03.2014 року становить вищевказану суму. В судове засідання представник позивача не з'явився, але в позовній заяві просять справу розглянути без їх участі. Погоджуються на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча відповідно до ст. 74 ЦПК України своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до кредитного договору №001-05100-010807 від 01.08.2007 року позивачем було надано відповідачеві кредит на придбання певного майна в сумі 2000 грн.00 коп. при умові сплати нею процентів, виходячи зі ставки 12 % в рік та плати за ведення кредитної справи в розмірі 1,55 % в місяць, що підтверджується копією вказаного кредитного договору. Згідно п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. В п. 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» законодавець закріпив, що споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Таким чином, між сторонами укладено договір про надання споживчого кредиту з визначенням у ньому всіх істотних умов. Згідно ст.208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч.1ст. 206 цього Кодексу, належить вчиняти письмовій формі. Частиною 1 ст. 206 ЦК України передбачено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком, правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми мас наслідком їх недійсність. Відповідно до ст. ст. 628, 638 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За таких обставин, суд приходить до висновку, що ПАТ «Дельта Банк» було надано відповідачеві - [PERSON] споживчий кредит, про що було укладено 01.08.2007 року кредитний договір №001-05100-010807. Відповідно до вказаного кредитного договору №001-05100-010807 від 01.08.2007 року (п.п.1.3, 1.4) позичальник доручає кредитору перерахувати продавцю майна - [PERSON] суму кредиту без врахування суми плати за надання кредиту. В п.2.1 сторони погодили, що днем надання кредиту вважається день списання суми кредиту з позичкового рахунку. 01.07.2007 року позивачем було перераховано на рахунок ФОП [PERSON] 2000 грн.00 коп. в рахунок оплати за відповідача згідно кредитного договору №001-05100-010807 від 01.08.2007 року та рахунку - фактури №45 від 01.08.2007 року, що підтверджується копією меморіального ордеру №27298325 від 01.08.2007 року (а.с.8). Тобто, позивачем виконані умови вказаного кредитного договору. Розрахунок ціни позову (а.с.9-10) свідчить, що відповідачем в свою чергу умови договору не дотримано. Вона не сплачувала своєчасно заборгованість по договору і станом на 03.03.2014 року вона склала 1869 грн.33 коп.. В п.10.1 кредитного договору №001-05100-010807 від 01.08.2007 року сторони погодили, що строк дії договору встановлюється з дня його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником зобов'язань за цим договором. Оскільки, відповідачем зобов'язання не виконано, тому відповідно строк позовної давності позивачем не пропущено. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно від суми позики. Оскільки, відповідачем не вживаються заходи щодо добровільного погашення заборгованості по кредитному договору №001-05100-010807 від 01.08.2007 року, суд вважає за необхідне стягнути з неї суму заборгованості. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., який відповідно до ст.88 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved