Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 11\~452,01 грн. та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.06.2011 [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», згідно якої отримав кредитну картку «Універсальна». 24.12.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Універсальна Gold», відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, підтверджується підписом у заяві. При укладені договору сторони керувались ч.1\~ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований\~про умови кредитування в Приватбанку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. У звязку з порушеннями відповідачем зобовязань за кредитним договором, станом на\~30.01.2018 року він має заборгованість в сумі 11\~452,01 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 2299,31 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 8131,18 грн.,а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг (фіксована складова) 500 грн. та штрафу (процентна складова)\~521,52 грн. У встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, від сторін клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надійшло. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов з викладенням заперечень щодо позовних вимог та поданням доказів на їх повне або часткове спростування. З огляду на що, суд вважає можливим розглянути справу відповідно до ст. ст. 274-279 ЦПК України за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 16.06.2011 відповідач став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», згідно якої отримав кредитну картку «Універсальна». 24.12.2013 відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Універсальна Gold», відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обовязків. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. У відповідності з вимогами п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Банком зобовязання за договором виконались, а саме відповідачу надались кредитні кошти. У свою чергу позичальник зобовязався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у визначені договорами терміни, а також виконати інші свої зобовязання згідно з кредитними договорами. Відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобовязання, тобто в односторонньому порядку відмовилась від виконання договірних зобовязань, що має відображення у [PERSON] заборгованості за кредитним договором (далі [PERSON]). З наданого Розрахунку судом також встановлено, що заборгованість виникла з 25.07.2014 року. Відтак, кількість прострочених днів по кредиту станом на 30.01.2018 року складає 1286 днів. З [PERSON] також встановлено, що 01.09.2014 року банком збільшено відсоткову ставку до 32,40 %, з 01.04.2015 року до 42,00 %, з 31.12.2015 року до 48,32 %. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №489/9289/14-ц, в разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Такий висновок наведений також у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17. В той же час, матеріали справи не містять доказів того, що між позивачем і відповідачем існувало якесь листування, узгодження зміни процентної ставки чи будь-який інший двохсторонній обмін інформацією. Відповідач же згоди на підвищення відсоткової ставки з 27,60% до 48,32 % річних не надавав. А нарахована банком сума заборгованості за відсотками складає 8131,18 грн., що 3,5 разів перевищує заборгованість по тілу кредиту. А, враховуючи, що згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які посилається, суд вважає недоведеним факт узгодження підняття процентної ставки. Тому, суд бере до уваги наданий позивачем [PERSON] лише в частині, яка визначає відсоткову ставку у розмірі 27,60%. Відтак, судом розраховується заборгованість за відсотками за наступною формулою: (А1*0,276*А2)/360 днів = Х, де А1 це тіло кредиту; 0,276 27,60% річних, А2 кількість днів прострочення. Таким чином, заборгованість за відсотками за кредитним договором становить 2266,97грн. (2299,31грн.*0,276*1286)/360 днів = 2266,97грн.). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 5294,59 грн., яка складається з наступного: 2299,31 грн. заборгованість за кредитом; 2266,97 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 228,31 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги були заявлені в розмірі 11\~452,01 грн., задоволено вимоги в розмірі 5294,59 грн., що складає 46,23%, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 814,62 грн. На підставі ст.ст. 11, 525, 526, 610, 611, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: partial