Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 вересня 2013 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] йому було видане свідоцтво про право власності, зареєстроване в реєстрі за №2292, яким посвідчено, що на підставі акту про проведення прилюдних торгів по реалізації предмета іпотеки, затвердженого Відділом державної виконавчої служби у Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, згідно якого йому належить на праві власності трикімнатна квартира за адресою: [ADDRESS]. Доказом факту придбання майна з аукціону є Акт від12.09.2013 року. Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності право власності на дану квартиру позивачем було зареєстровано 12.09.2013 року. На його письмовий запит до Реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку, 27.11.2013 року був отриманий Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно чого йому стало відомо, що на дану квартиру накладено заборону за №2471848 накладену 29.02.2008 року 12:53:35 приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON]. Підстави виникнення обтяження: договір іпотеки №Д002/ІЖ-065/1.08.1 від 29.02.2008р., обтяжувач: ВАТ «Родовід Банк». Між тим позивач зазначив, що між [PERSON] (колишнім власником) та ВАТ «Родовід Банк» було укладено договір, згідно якого нерухоме майно, а саме трикімнатна квартири, загальною площею 63,6 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], було передано в іпотеку банку 29 лютого 2008р. У зв'язку з порушенням боргових зобов'язань колишнім власником квартири перед заставоутримувачем - ВАТ «Родовід Банк» вищезазначене майно було реалізоване. На даний час банк, як обтяжував, не зняв обтяження на дану квартиру, що порушує його права як власника, тому він просив суд зняти заборону № 2471848 на нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру загальною площею 63,6 кв.м., у тому числи житловою площею 41,5 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], накладену 29 лютого 2008 р. 12:53:35 приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.3-5). В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали у повному обсязі, надали аналогічні пояснення викладеним в позовній заяві та просили суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, надала письмові заперечення (а.с.22) та не заперечувала проти того, що дійсно позивачем дана квартира була придбана з прилюдних торгів, розрахунки за її придбання було здійснено у повному обсязі, а тому банк має зняти обтяження з квартири [ADDRESS], але на момент розгляду даної цивільної справи кошти від продажу іпотечного майна банку перераховано не було, тому даний факт свідчить про те, що процедура реалізації майна в межах виконавчого провадження не є закінченою. Банком було отримано копію платіжного доручення №7173 від 17 грудня 2013 року, зі змісту якого вбачається, що ГУ ДКСУ в Донецькій області було перераховано на адресу банку 238172,01 грн., однак кошти від продажу майна банком отримано не було. Представник 3-ї особи Відділу державної виконавчої служби Київського РУЮ в м. Донецьку в попередніх судових засіданнях позов підтримала у повному обсязі та пояснила, що на підставі нотаріального надпису 03 липня 2009 року було відкрите виконавче провадження. У зв'язку з порушенням боргових зобов'язань колишнім власником квартири перед заставоутримувачем - ВАТ «Родовід Банк», відповідно до ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» квартира [ADDRESS] була реалізована позивачу. Згідно виписки УДК Київському районі м. Донецька ГУ ІКСУ у Донецькій області від 09.09.2013 року, кошти у розмірі 264704,71 грн. були внесені позивачем на депозитний рахунок відділу ДВС Київського районного управління юстиції у м. Донецьку. 23.09.2013 року була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві. Згідно платіжного доручення №7173 від 17 грудня 2013 року ГУ ДКСУ в Донецькій області було перераховано на адресу банку 238172,01 грн., але чому на цей час банк не отримав кошти їй не відомо. В подальшому представник Відділу державної виконавчої служби Київського РУЮ в м. Донецьку в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, згідно якої просила справу розглянути за її відсутністю (а.с.69). Представник Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області належним чином повідомлений про день та час розгляду справи (а.с.68) в судове засідання не з'явився, про причини своєї не явки в судове засідання не повідомив, тому суд з'ясувавши думку учасників процесу, вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника. Суд заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, представника Відділу державної виконавчої служби Київського РУЮ в м. Донецьку, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що позов [PERSON] до Відкритого акціонерного товариства «Родовід Банк», треті особи: Відділ державної виконавчої служби Київського РУЮ в м. Донецьку, Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, про усунення перешкод у здійсненні права власності - підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що12 вересня 2013 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] було видане свідоцтво про право власності, зареєстроване в реєстрі за №2292, яким посвідчено, що на підставі акту про проведення прилюдних торгів по реалізації предмета іпотеки, затвердженого Відділом державної виконавчої служби у Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, йому належить на праві власності трикімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності право власності позивача на дану квартиру було зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 12.09.2013 року за №2471698 (а.с.9). З Акту державного виконавця про реалізацію нерухомого майна від 12 вересня 2013 року вбачається, що реалізація даної квартири відбулась із дотриманням вимог ЗУ «Про іпотеку». Згідно виписки УДК Київському районі м. Донецька ГУ ДКСУ у Донецькій області від 09.09.2013 року, кошти у розмірі 264704,71 грн. були внесені позивачем на депозитний рахунок відділу ДВС Київського районного управління юстиції у м. Донецьку (а.с.7,10-12). 23.09.2013 року була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, згідно якої судом встановлено, що від реалізації предмета іпотеки - квартири [ADDRESS], на рахунок стягувача перераховано коштів у сумі 238172,01 грн.. Перерахованих коштів недостатньо для задоволення вимог стягувача (а.с.59). Згідно платіжного доручення №7173 від 17 грудня 2013 року ГУ ДКСУ в Донецькій області було перераховано на адресу банку 238172,01 грн. (а.с.23). Згідно рішення Київського районного суду м. Донецька від 15 січня 2013 року в задоволені позову [PERSON] в інтересах [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], ВАТ «Родовід Банк», Донецької філії ТОВ «Укрспецторг Групп», третя особа Відділ державної виконавчої служби Київського РУЮ в м. Донецьку про визнання прилюдних торгів недійсними було відмовлено (а.с.50-51). Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 27 березня 2014 року рішення Київського районного суду м. Донецька від 15 січня 2013 року було залишено без змін (а.с.52-57). Згідно з витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 2471848 від 29.02.2008р. приватним нотаріусом [PERSON], на підставі договору іпотеки №Д002/ІЖ-065/1.08.1 від 29.02.2008р., зареєстровано заборону на відчуження нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS]. Іпотекодержателем виступає ВАТ «Родовід банк» (а.с.13-14). Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України, громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної і комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як передбачено ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За приписами ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Відповідно до п. 5.1 Глави 15 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки). Відповідно до п. 6.2 Глави 15 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, відомості про зняття заборони відчуження нерухомого майна, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на об'єкти нерухомого майна підлягають обов'язковій реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку, установленому Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Відповідно до п. 25 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України за № 410 від 31.03.2004 року, після виконання зобов'язання, забезпеченого іпотекою, іпотекодержатель зобов'язаний протягом десяти днів надіслати реєстратору письмове повідомлення про виключення запису з Реєстру з обов'язковим зазначенням порядкового номера запису. Запис про обтяження майна іпотекою може бути виключений на підставі рішення суду з обов'язковим зазначенням порядкового номера запису. В матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в забороні на відчуження нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS], яка належить позивачу. Відповідачем не надано доказів про те, що виконавче провадження не закінчене та в його межах існує необхідність в забезпеченні вимог стягувача, крім того, суд вважає зазначити, що відповідно до п.7.1. Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 15.07.99р. №42/5, право власності на майно переходить до переможця аукціону після повного розрахунку за придбане майно. Відповідно до Акту від 12.09.2013 року саме позивачем на депозитний рахунок відділу ДВС Київського районного управління юстиції у м. Донецьку були внесені кошти у розмірі 264704,71 грн., тобто він провів повний розрахунок за придбане майно (а.с.7,10-12). Крім того, як було встановлено в судовому засіданні, що згідно платіжного доручення №7173 від 17 грудня 2013 року ГУ ДКСУ в Донецькій області було перераховано на адресу банку 238172,01 грн. (а.с.23), тому не отримання грошових коштів банком згідно платіжного доручення №7173 від 17 грудня 2013 року не є підставою вважати, що процедура реалізації майна в межах виконавчого провадження не є закінченою. Вказане свідчить про те, що заборона на відчуження майна існує формально, чим обмежує права позивача вільно користуватися і розпоряджатися своїм майном та є підставою для усунення перешкод у здійсненні [PERSON] права користування і розпорядження своїм майном як це передбачено ст. 391 ЦК України. Таким чином суд приходить до висновку, що при даних обставинах саме на іпотекодержателя діюче законодавство покладає вчинення дій щодо зняття заборони у випадку, коли відпали підстави, що були підставою для накладення цієї заборони і саме обраний позивачем спосіб цивільно-правового захисту підлягає застосуванню в спірних правовідносинах. Аналізуючи правовий зміст вказаних норм права і підзаконних актів та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо та їх взаємному зв*язку, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення в порядку захисту права власності позивача на нерухоме майно. Відповідно до ч.3 ст.10, чч.1, 2 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам під час розгляду справи було роз'яснено їх права та обов'язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів та було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань, що підтверджується матеріалами справи та записом судового засідання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з ПАТ «Родовід Банк» судовий збір в сумі 229,60 грн. на користь [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved