Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] перебуває на обліку в Департаменті соціального захисту населення Маріупольської міської ради та одержував щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Щомісячна адресна допомога внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до вимог чинного законодавства була призначена йому та сплачувалась з 08 листопада 2018 року по 31 березня 2019 року в розмірі 4766,67 грн.. Проте, згідно отриманої інформації у володінні члена родини відповідача, а саме дружини [PERSON] є квартира розташована у [ADDRESS] , що, відповідно до п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, стало підставою для припинення вищевказаних виплат, оскільки за період з 08 листопада 2018 року по 31 березня 2019 року, коли відповідачу виплачувалась щомісячна адресна допомога, місто Маріуполь Донецької області, де розташована квартира, яка належить на праві власності члену родини відповідача, не входила до переліку населених пунктів на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, і на території міста органи державної влади України здійснювали та продовжують здійснювати свої повноваження в повному обсязі. Вказане є причиною виникнення переплати раніше виплачених сум допомоги. Посилаючись, зокрема, на ст.ст.16, 1166 ЦК України, просив суд стягнути з [PERSON] суму надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в загальному розмірі 4766,67 гривень. Судові витрати покласти на відповідача. Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалу суду від 22.07.2020р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу направлено за визначеною адресою та визначено строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с.33) У визначений строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку ст. 83 ЦПК України суду не надав. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини, [PERSON] перебуває на обліку в департаменті як ВПО та має діючу довідку від 22.12.2015 р. №1414-8106 (а.с.31) Згідно заяви від 08 листопада 2018 року [PERSON] звернувся до Департаменту з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зазначивши, що ані в нього, ані у членів його родини немає у володінні житлового приміщення в регіонах інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції (а.с. 9-10). Рішенням Департаменту від 14.12. 2018 р. [PERSON] призначена допомога переміщеним особам на проживання, яка виплачувалась з 08 листопада 2018 року по 07 травня 2019 року щомісячно в розмірі 1000 грн. ( а.с. 15). Згідно розрахунку за проживання [PERSON] за період з листопада 2018 р. по березень 2019 р. було виплачено 4766,67 грн. (а.с. 21). Між тим, за результатами проведеної перевірки, зокрема Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02 липня 2019 р. № 172292141, було встановлено, що дружині Відповідача - [PERSON] , з 25 липня 2016 р. на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] ( а.с17-18). Рішенням Департаменту соціального захисту населення від 26 липня 2019 року [PERSON] припинено виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання в тому числі оплату житлово-комунальних послуг оскільки відсутнє право на допомогу з 08.11.2018 з причин наявності нерухомого майна дружини заявника ( а.с.19). Згідно розрахунку надмірно сплачених коштів, допомоги переміщеним особам на проживання за період з 08 листопада 2018 року по 31 березня 2019 року розмір загальної суми допомоги, отриманої відповідачем, становить 4766,67 грн. ( а.с.21). Департаментом на адресу Відповідача було направлено повідомлення від 30 жовтня 2019 р. про відшкодування коштів з викладенням усіх обставин та запропоновано з`явитися до Департаменту з метою вирішення виниклого питання, проте станом на теперішній час, ані рішення Департаменту, ані вказане повідомлення відповідачем не виконані (а.с.22). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно п. п. 2, 3 від 20.10.2014 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року, визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї. Відповідно до п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Внаслідок неповідомлення Відповідачем про обставини, які впливають на призначення грошової допомоги останньому надмірно нарахована та виплачена адресна допомога в розмірі 4766,67 грн., адже за наявності у члена сім`ї Відповідача у власності житлового приміщення, розташованого в регіоні, іншому, ніж тимчасово окупована територія України, районі проведення антитерористичної операції та населеного пункту, що розташований на лінії зіткнення, а саме квартири в м. Маріуполі, останній права на отримання щомісячної адресної допомоги станом на 08 листопада 2018 року не мав. Відповідно до п. 11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки вимога Позивача про повернення коштів залишена без реагування, добровільно кошти не повернуті, вони підлягають стягненню з Відповідача. Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з Відповідача на користь Позивача судовий збір у розмірі 2102 грн.

Outcome: approved