Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом і просить скасувати арешти, накладені: -по виконавчому провадженню № 44741665 з примусового виконання постанови № 169658, виданої 02 березня 2013 року ІДПС групи ДПС ВДАІ Дарницького РУ, згідно постанови про арешт майна від 17 вересня 2014 року, реєстраційний номер обтяження № 7246219 від 07 жовтня 2014 року; - по виконавчому провадженню № 17544013 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1088, виданого 21 січня 2010 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області, про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 3605 грн. 60 коп., згідно постанови про арешт майна від 10 червня 2010 року, реєстраційний номер обтяження № 12465352 від 05 травня 2012 року. Просить виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи, внесені 07 жовтня 2014 року за реєстраційним номером 7246219 та 05 травня 2012 року за реєстраційним номером 12465352. Посилається на\~те,\~що про\~накладення арешту\~на його\~майно йому\~стало відомо\~під час\~оформлення правочину\~у нотаріуса.\~Із відповіді\~відділу ДВС,\~яка була\~дана на\~його заяву,\~вбачається,\~що на\~виконанні у\~відділі перебували\~виконавче провадження\~№ \~61796224\~про стягнення\~із нього\~штрафу в\~розмірі 850\~гривень.\~Штраф та\~судовий збір\~був сплачений\~ним у\~повному обсязі,\~що підтверджується\~доданою до\~позову квитанцією\~та листом\~Переяслав-Хмельницького\~ВП ГУ\~НП в\~Київській області.\~Одночасно йому\~було повідомлено\~про накладення\~арешту на\~його майно\~в межах\~виконання двох\~виконавчих проваджень: - виконавчого провадження № 44741665 з примусового виконання постанови № 169658, виданої 02 березня 2013 року ІДПС групи ДПС ВДАІ Дарницького РУ, про стягнення із нього штрафу в розмірі 1020 грн 00 коп.; - виконавчого провадження № 17544013 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1088, виданого 21 січня 2010 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області, про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 3605 грн 60 коп. Що стосується виконавчого провадження № 44741665, із відповіді Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області № С378 від 29 травня 2020 року вбачається, що Дарницьким управління поліції ГУ НП в м. Києві він притягувався лише один раз до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 510 грн., штраф був стягнутий на користь держави. Стосовно виконавчого провадження № 17544013, то виконавчий документ був повернутий стягувачу [PERSON] в зв`язку із надходження його заяви про повне погашення заборгованості. 16 червня 2020 року він звернувся до начальника Переяслав-Хмельницького відділу ДВС із заявою про зняття арешту з його майна. На його заяву була надана відповідь, що не стосувалася суті порушених питань. На його звернення начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області надав відповідь, з якої вбачається, що по питанню зняття арешту з майна йому необхідно звертатися до суду. Копії постанов про закінчення виконавчих проваджень надані йому не були, поскільки дані виконавчі провадження були знищені в зв`язку із закінченням їх строку зберігання. Будь-яких штрафів Дарницьким управлінням поліції ГУ НП в м.Києві на нього накладено не було, до адміністративної відповідальності відділом він не притягувався. 25 березня 2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами (а.с.38). 20 квітня 2021 року від представника первісного відповідача (Головного управління Національної поліції у м.Києві) надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача належним Дарницьким районним управлінням Головного управління МВС України у м.Києві (а.с.43-46). 26 квітня 2021 року до суду надійшла клопотання позивача про заміну неналежного відповідача належним (а.с.48-49). Ухвалою від 28 квітня 2021 року (а.с.51) клопотання позивача було задоволено і первісного позивача замінено на Дарнице районне управління МВС України у м.Києві. 02 червня 2021 року до суду від представника відповідача Дарницького районного управління ГУ МВС в місті Києві надійшов відзив на позов, відповідно до якого він просить ухвалити законне та обгрунтоване рішення по справі. Посилається на те, що постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» № 730 від 16 вересня 2015 року було ліквідовано територіальні органи Міністерства внутрішніх справ. Таким чином, Дарницьке РУ ГУ МВС України в м.Києві перебуває в стані припинення. Зазначає, що не має можливості надати копію чи спростувати інформацію щодо видачі ІДПС групи ДПС ВДАІ Дарницького РУ ГУ МВС України в м.Києві постанова № 169658 від 02 березня 2013 року в зв`язку із закінченням строку зберігання справи про адміністративне правопорушення та її знищенням. 02\~червня 2021\~року до суду від представника відповідача Дарницького районного управління ГУ МВС в місті Києві надійшла заява про залишення позову без розгляду в зв`язку з тим, що у позовній заяві не зазначено жодної вимоги до Дарницького РУ ГУ МВС України в місті Києві, що суперечить нормам ст.175 ЦПК України. Відповідно до п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк. Ухвалою від 29 липня 2021 року було відмовлено в задоволенні заяви представника Дарницького районного управління ГУ МВС в місті Києві про залишення позову без розгляду. 27 липня 2021 року до суду надійшла заява позивача, відповідно до якої він судові витрати просить залишити за собою. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи відзиву чи пояснень по суті справи не подавали, будь-яких заяв чи клопотань не надіслали. Повідомлені належним чином. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Переяслав-Хмельницького міського нотаріального округу Кучеренко Н.М. з метою посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.31-32), де дізнався про накладення арешту на належне йому майно. 14 квітня 2020 року позивач звернувся до начальника відділу ДВС із заявою про наявність на виконанні у відділі виконавчих проваджень відносно нього на наявність постанов про арешт належного йому майна (а.с.7-8). Із відповіді начальника Переяслав-Хмельницького відділу ДВС Соколова Г.О. № 10051 від 21 квітня 2020 року(а.с.9-10) вбачається, що на виконанні у відділі перебуває відкрите виконавче провадження АСВП № 61796224 з примусового виконання постанови № 2158480, виданої 25 25 лютого 2020 року УПП у Вінницькій області про стягнення із [PERSON] на користь держави штрафу в розмірі 850 грн. Арешт на майно [PERSON] накладався: - в межах виконавчого виконання виконавчого провадження ВП № 44741665 з примусового виконання постанови № 169658, виданої 02 березня 2013 року ІДПС групи ДПС ВДАІ Дарницького РУ, про стягнення із [PERSON] на користь держави штрафу в розмірі 1020 грн. згідно постанови про арешт майна від 17 вересня 2014 року (реєстраційний номер 7246219 від 07 жовтня 2014 року). Виконавче провадження завершене 31 грудня 2014 року на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». - в межах виконавчого провадження ВП № 17544013 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1088, виданого 21 січня 2020 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області, про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 3605 грн. 60 коп., згідно постанови про арешт майна від 10 червня 2010 року (реєстраційний номер 12465352 від 05 травня 2012 року). Виконавче провадження завершене 28 жовтня 2010 року на підставі п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, у відповіді зазначено про неможливість надання копій постанов про арешт майна в зв`язку із знищенням виконавчих проваджень на підставі Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями. Із копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 10 квітня 2020 року (а.с.11) вбачається, що старшим державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Руденком А.В. відкрито виконавче провадження № 61796224 з примусового виконання постанови № 2158480 від 25 лютого 2020 року про стягнення із [PERSON] на користь держави штрафу в розмірі 850 грн. Відповідно до копії квитанції № 0.0.1713716341.1 від 21 травня 2020 року (а.с.12) позивачем сплачений борг\~за виконавчим\~провадження №\~61796224 в розмірі 1304 грн. 00 коп. Із інформаційного листа відділу ДВС (а.с.16-18) вбачається, що виконавчий лист № 2-1088, виданий 21 січня 2010 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області, про стягнення із [PERSON] на корить [PERSON] боргу в розмірі 305 грн. 60 коп. був повернутий\~стягувачу за\~його заявою\~в зв`язку\~з повним\~погашенням заборгованості (а.с.16-18). 21 травня 2020 року позивач звернувся із заявою до Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області із заявою про наявність відносно нього постанови ІДПС групи ДПС ВДАІ Дарницького РУ № 169658 від 02 березня 2013 року про стягнення із нього штрафу в розмірі 1020 грн. (а.с.13-14). Із листа Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області № С-378/109/1010/20/01-19 від 29 травня 2020 року (а.с.15) вбачається, що Дарницьким районним управлінням поліції ГУ НП в м.Києві [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. 07 грудня 2018 року згідно інформаційного порталу Національної поліції України штраф було стягнуто на користь держави. 16 червня 2020 року позивач звернувся із заявою (а.с.19-20) до Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зняття арешту із його майна в зв`язку з відсутністю заборгованості за виконавчими провадженнями відносно нього. З листа Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) № 18828 від 20 липня 2020 року (а.с.21-22) вбачається, що неможливо зняти арешт із майна [PERSON] до повного погашення заборгованості за виконавчими документами відносно нього в розмірі 5931 грн. 80 коп. 03 серпня 2020 року позивач звернувся до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) із скаргою про проведення службової перевірки відносно начальника Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу ДВС, зняття арешту із належного йому майна (а.с.23-25). Згідно відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області (а.с. 26-28) для зняття арешту із майна позивачу рекомендовано звернутися до суду в зв`язку із завершенням виконавчих проваджень відносно нього та знищенням виконавчих проваджень за закінченням строків їх зберігання. 07 жовтня 2000 року позивач звернувся до Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області із заявою про наявність в базі даних відомостей відносно нього про несплачені штрафи за порушення правил дорожнього руху (а.с.29). Із відповіді Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області № С-864/109/1010/20/01-20 від 29 жовтня 2020 року (а.с.30) вбачається, що на інформаційному порталі Національної поліції відсутні дані відносно [PERSON] , [INFO] , про несплачені штрафи по справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються положеннями ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Особи, які зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом.. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Згідно із ч.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. При надходженні заяви боржника у випадках виявлення арештів, державний виконавець перевіряє підстави завершення, наявність інших виконавчих проваджень, та у разі виконання боржником покладених на нього зобов`язань рішенням суду, державним виконавцем готується постанова про зняття арешту з майна ( у разі її відсутності в матеріалах виконавчого провадження), завіряється підписом та гербовою печаткою, що є підставою для зняття арешту та внесення відповідних записів до Державних реєстрів. У разі, якщо арешт накладений по виконавчому провадженню, яке знищено, відповідно до пункту 9.9 порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 №2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки, державним виконавцем на заяву боржника надається письмово роз`яснення (довідка) для звернення до суду. \~ \~ \~ \~ Згідно п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року « Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Згідно із правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 26 листопада 2019 року по справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19), орган державної виконавчої служби у справах за позовами осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, може залучатися судом як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. З наданих та досліджених доказів в їх сукупності вбачається, що позивач обмежений в розпорядженні власністю у зв`язку з наявним арештом на неї. Арешт було накладено в рамках виконавчого провадження щодо несплати боргу до [PERSON] та штрафу за постановою Дарницьке районне управління ГУ МВС України в м. Києві. Станом на 29 липня 2021 року доказів наявності невиконаних зобов`язань позивача перед відповідачами або ініційованих відповідачами немає. Виконавчі провадження знищені. У зв`язку з вище зазначеним, суд вважає необхідним здійснити захист прав позивача як власника майна шляхом зняття арешту з належного йому нерухомого майна. Що стосується заперечень представника відповідача стосовно того, що Дарницьке районне управління ГУ МВС України в м.Києві перебуває в стані припинення, тому не може бути відповідачем, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.2 ст.48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи. Згідно ч.4 ст.91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Як вбачається з поданого представником позивачу витягу із Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що Дарницьке районне управління ГУ МВС України в місті Києві перебуває в стані припинення (рішення засновників (учасників) юридичної особи, уповноваженого ними органу щодо результатів ліквідації юридичної особи від 05 листопада 2015 року). Запис в реєстрі щодо припинення даної юридичної особи відсутній. За таких обставин, враховуючи наявність накладеного арешту на майно позивача, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та здійснення захисту свого права власності іншим чином, суд дійшов висновку про необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту. Судові витрати залишаються за позивачем на підставі поданої ним заяви. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст.ст. 3, 15, 321, 391 ЦК України, ст.ст.40, 59 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved