Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до Тетіївського районного суду із названим позовом, мотивуючи його тим, що 08.08.2011 року між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» був укладений кредитний договір №138/2616ВСL, відповідно до умов якого Банк надав Відповідачу кредит в сумі 10 912 гривень на строк 24 місяці з кінцевим строком повернення кредиту 08.08.2013 року, а відповідач зобов»язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов»язання за даним договором у повному обсязі. 26.04.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» (Клієнт) та ТОВ «Кредит Колекшн Груп» ( Фактор) був укладений договір Факторингу № 20120426 -К, відповідно до умов якого Фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові права вимоги божників, зазначених в реєстрі заборгованостей розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до Фактора переходять права грошової вимоги, які належали Клієнту за кредитними договорами. Згідно Договору відступлення права вимоги та Акту приймання-передачі реєстру боржників від 26.04.2012 року Банк передав позивачу право вимоги до відповідача, яка в порушення умов кредитного договору, свої зобов»язання належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 05.03.2014 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 15001,27 гривень, яка складається із наступного: залишок заборгованості по тілу кредиту станом на 11.05.2012 року - 10515,31 грн., сума несплачених відсотків за користування кредитом станом на 11.05.2012 року - 1615,74 грн., пеня за користування кредитом станом на 11.05.2012 року - 1548,10 грн., штраф станом на 05.03.2014 року - 661,06 грн., які позивач разом із судовими збором просить стягнути із відповідача. В судове засідання представник позивача не з»явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, в наданій суду заяві просить справу розглядати без представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і просив відмовити в задоволенні позову в частині стягнення пені у зв»язку зі спливом позовної давності. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що 08.08.2011 року між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» був укладений кредитний договір №138/2616ВС, відповідно до умов якого Банк надав Відповідачу кредит в сумі 10 912 гривень на строк 24 місяці з кінцевим строком повернення кредиту 08.08.2013 року, а відповідач зобов»язалася повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов»язання за даним договором у повному обсязі. ( а.с.-4-5,6) 26.04.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» (Клієнт) та ТОВ «Кредит Колекшн Груп» ( Фактор) був укладений договір Факторингу № 20120426 -К, відповідно до умов якого Фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові права вимоги божників, зазначених в реєстрі заборгованостей розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до Фактора переходять права грошової вимоги, які належали Клієнту за кредитними договорами. Згідно Договору відступлення права вимоги та Акту приймання-передачі реєстру боржників від 26.04.2012 року Банк передав позивачу право вимоги до відповідача. ( а.с.9,10) Відповідно до копії розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 05.03.2014 року відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 15001,27 гривень, яка складається із наступного: залишок заборгованості по тілу кредиту станом на 11.05.2012 року - 10515,31 грн., сума несплачених відсотків за користування кредитом станом на 11.05.2012 року - 1615,74 грн., пеня за користування кредитом станом на 11.05.2012 року - 1548,10 грн., штраф станом на 05.03.2014 року - 661,06 грн. ( а.с.-11) Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Статтею 625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. За умовами кредитного договору Банк свої зобов»язання щодо надання грошових коштів у кредит відповідачу [PERSON] в розмірі 10912 гривень виконав, тоді як відповідач взяті на себе зобов»язання по кредитному договору не виконала, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу підлягають до задоволення. Вирішуючи питання про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені, суд вважає, що строк позовної давності про стягнення пені закінчився, тому в задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки ( штрафу,пені) застосовується позовна давність тривалістю один рік. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов»язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов»язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред»явити вимогу про виконання зобов»язання. Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що нарахування пені відбувалося станом на 11.05.2012 року (за відсутності більш детального розрахунку) тому, на думку суду, строк позовної давності до вимоги про стягнення пені сплив 11.05.2013 року, тоді як позов про стягнення заборгованості за цим договором надійшов до суду 05.05.2014 року. Представник відповідача в судовому засіданні до ухвалення судового рішення заявив в суді про застосування судом строку позовної давності відповідно до ст. 267 ЦК України. У відповідності до роз»ясень, викладених у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 « Про судове рішення у цивільній справі» установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Позивачем не доведено поважність причин пропущення строку позовної давності. Враховуючи вищевикладене обґрунтування, суд вважає за можливе стягнути із відповідача передбачені договором платежі та відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 1548,10 гривень. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial