Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду і остаточно 30.09.2014 року уточнивши свої позовні вимоги мотивує тим, що 03.10.2008 року між ПАТ «Кредитпромбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 8В_7426/19/08-А, згідно з умовами якого банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 43283 долари США з розрахунку 15,99% річних за користування кредитом на строк 03.10.2008 року по 10.09.2015 року. 26.06.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним та забезпечувальними договорами. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 227347,49 грн., в т. ч. тіло кредиту - 164744,71 грн., відсотки 62602,78 грн., яку і просять стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. Представник позивача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в судовому засіданні позов підтримав повністю, просить суд позов задоволити повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав повністю і пояснив суду, що ним належним чином виконувалися зобов»язання за кредитним договором. Сплата коштів відбувалася через касу банку. Інколи, приймаючи до уваги його відрядження та дружні стосунки з колишнім керівником Сумського відділення Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» [PERSON], він передавав кошти останньому для погашення його заборгованості. В подальшому він приїздив до відділення та забирав квитанції про сплату коштів. [PERSON] йому повідомляв про суму щомісячного платежу, і він, відповідно, погашав даний борг. В липні 2010 року коли він приїхав до Сумського відділення ПАТ «Кредитпромбанк», де [PERSON] повідомив, що йому потрібно здійснити останній платіж для повного погашення заборгованості, що ним і було зроблено, але після здійснення платежу його бухгалтер підрахувала, що він переплатив декількасот доларів, про що він повідомив [PERSON]. Останній йому пояснив, що у зв'язку з тим, що у нього декілька разів було прострочення платежу, тому і було донараховано штрафні санкції. Вважає, що він в повному обсязі виконав свої зобов'язання за кредитним договором, що підтверджується квитанціями про сплату коштів, та був впевнений в тому, що кредитний договір закритий, а [PERSON] пообіцяв йому зняти арешт з його автомобіля, але у вересні 2013 року його було повідомлено, що відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги від 20.05.2013 року, укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та AT «Дельта банк», заборгованість в розмірі 15392,43 доларів США за кредитним договором № 7426/19/08-А від 03.10.2008 року була передана для подальшого обслуговування до AT «Дельта банк», також пояснив, що починаючи з кінця 2010 року і по вересень 2013 року до нього ніколи не зверталися представники ПАТ «Кредитпромбанк» з приводу обов»язкового проведення перестрахування автомобіля згідно пункту 3.5 договору №7426/19/08-А, необхідності сплати чергових платежів чи виконання інших обов»язків за кредитним договором. Вважає, що він повністю сплатив грошові кошти за кредитним договором, він немає заборгованості перед банком, у нього є оригінали платіжних документів, які підтверджують сплату грошових коштів, а тому просить суд в позові відмовити. Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши докази, подані сторонами, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що 03.10.2008 року між ПАТ «Кредитпромбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 8В_7426/19/08-А, згідно з умовами якого банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 43283 долари США з розрахунку 15,99% річних за користування кредитом на строк 03.10.2008 року по 10.09.2015 року. 26.06.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним та забезпечувальними договорами. Позивач - Банк вважає, що відповідач [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 227347,49 грн., в т.ч. тіло кредиту - 164744,71 грн., відсотки 62602,78 грн., яку і просять стягнути з відповідача. Відповідач [PERSON] в свою чергу, вважає позовні вимоги Позивача є необґрунтованими та, відповідно, задоволенню не підлягають, адже свої зобов'язання по погашенню заборгованості за кредитним договором № 7426/19/08-А від 03 жовтня 2008 року він виконав належним чином та в повному обсязі, і відповідно, договір припинив свою дію. У відповідності до частини 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 1 статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до частин 1, 4 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі пункту 1.1 вказаного вище кредитного договору банк відкрив позичальнику траншеву мультивалютну кредитну лінію (без відновлення) в іноземній валюті в межах загальної суми 43283.00 (сорок три тисячі двісті вісімдесят три долара 00 центів) доларів США, строком по 10 вересня 2015 року включно. 03 жовтня 2008 року відповідач [PERSON] через касу банку отримав грошові кошти в розмірі 40000 дол. США згідно умов вищезазначеного договору. Відповідач [PERSON] надав суду копії платіжних доручень про сплату через касу банку грошових коштів, а оригінали платіжних доручень були оглянуті в судовому засіданні. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов»язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов»язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі статтею 14 Цивільного кодексу України цивільні обов»язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або ніша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно пункту 1 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов»язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов»язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник має право виконати свій обов»язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов»язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 531 ЦК України). Згідно пункту 8 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право достроково повернути споживчий кредит, у чому числі шляхом збільшення суми періодичних виплат. Якщо споживач скористався правом повернення споживчого кредиту шляхом збільшення суми періодичних виплат, встановлених в абзаці першому цієї частини, кредитодавець зобов»язаний здійснити відповідне коригування кредитних зобов'язань споживача у бік їх зменшення. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов»язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Стаття 599 ЦК України вказує про те що зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Суд вважає, що відповідач [PERSON] повністю повернув кредитодавцю грошові кошти (споживчий кредит) разом з нарахованими відсотками, що підтверджується наданими квитанціями, зобов»язання за кредитним договором № 7426/19/08-А від 03 жовтня 2008 року припинилися, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed