Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом і просить позбавити [PERSON], [INFO], жительку [ADDRESS] батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач, представник третьої особи в судове засідання не з`явились, про день та час проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд за згодою представника позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є матір`ю неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], відомості про батька [PERSON] внесені до свідоцтва про народження зі слів матері. З 01.10.2012 та до цього часу [PERSON] навчається та проживає в комунальному закладі «Володарська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів», що підтверджується довідкою №794 від 12.11.2013. Відповідно до актів комунального закладу «Володарська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» від 14.01.2013 та 29.10.2013 за час перебування [PERSON] у закладі з 01.10.2012 відповідач жодного разу не відвідувала її, не цікавилась її станом здоров`ям та розвитком, не приймала участі у вихованні дитини та матеріально не утримувала її. Відповідно до актів «Великополовецької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів» в якій навчалась [PERSON] від 25.05.2009, 31.12.2009, 25.12.2011 та 25.05.2012 за час навчання [PERSON] у 6-9 класах, ніхто з родичів її не відвідував, здоров`ям дитини не цікавився. Як вбачається з характеристики комунального закладу «Володарська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» учениця має достатній розумовий розвиток, однак навчається не в міру своїх можливостей, схильна до конфліктів, з повагою ставиться до старших, адекватно реагує на зауваження, доручення виконує сумлінно. Стосунки з матір`ю не підтримує. Висновком органу опіки та піклування Переяслав-Хмельницької районної Державної адміністрації № 06-27/2244 від 05.11.2013 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] підтверджено, що неповнолітня від дня свого народження не проживала з матір`ю, а перебувала на повному державному утриманні в інтернатних закладах - дитячий будинок «Волошка», дитячий будинок «Юрасик», школа-інтернат с. Великополовецьке Сквирського району Київської області та на даний час перебуває у Володарській школі-інтернат. По місцю проживання в [ADDRESS], відповідно до довідок Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області №601-603 від 21.10.2013 [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, власного житла не має, проживає в будинку свого брата, ніде не працює. Крім того, відповідно довідки Переяслав-Хмельницької ЦРЛ №1419 від 16.10.2013, [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом DS: F 20.00. Заслухавши думку [PERSON] з приводу позову встановлено, що [PERSON], до своєї матері ставиться негативно, відносин з нею підтримувати не бажає. У відповідності зі ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. На підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожного окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за правилами ст.166 цього Кодексу особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судовий збір не сплачувався на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Інші судові витрати відсутні. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що [PERSON] як мати не бере участі у фізичному і духовному розвитку дочки, її навчанні, вихованні, не спілкується з нею та не цікавиться її життям взагалі. Дані про те, що таке ставлення до дитини є наслідком хвороби відповідача судом не встановлені. Враховуючи вищевикладене, з огляду на положення ст.ст. 150, 164, 180-184, 191СК України,

Outcome: partial