Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просить встановити факт родинних відносин, зокрема, що [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] є батьками [PERSON] , [INFO] . Також просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Мотивує свій позов тим, що [INFO] померла його баба [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS] , успадкував її син [PERSON] , тобто батько позивача, який помер [INFO] , та не встиг оформити своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] , спадщину прийняла його дружина [PERSON] , тобто мати позивача, яка померла [INFO] та не встигла оформити свої спадкових прав. Позивач є спадкоємцем за законом, прийняв спадщину, однак оформити її в нотаріальному порядку не може, так як в нього відсутні документи, які б підтверджували родинні відносини з померлими батьками, а також відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити. Позивач, [PERSON] , в підготовче судове засідання не з`явився, однак в заяві до суду позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, а справу слухати у його відсутність. Представник відповідача, Мар`янівської селищної ради Горохівського району Волинської області, в підготовче судове засідання не з`явився, однак скерував до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відноси між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого способу їх встановлення. Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення №5 від 31 березня 1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] , та [PERSON] . Згідно з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] після реєстрації шлюбу прізвище дружини заявника стало « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про зміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] , що громадянин [PERSON] , який народився [INFO] , перемінив прізвище на [PERSON] . Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , вбачається що позивач зазначений як [PERSON] . Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Мар`янівської селищної ради Горохівського району Волинській області, [PERSON] помер [INFO] в селищі Мар`янівка, Горохівського району Волинської області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Мар`янівської селищної ради Горохівського району Волинській області, [PERSON] померла [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача [PERSON] . Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР. Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» зазначає, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. ч.1 ст.549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до Інвентаризаційної справи №135 [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу. З довідки №217 від 17 лютого 2020 року, виданої виконавчим комітетом Мар`янівської селищної ради Горохівського району Волинської області, вбачається, що померла [INFO] до дня смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , та разом з нею проживав: [PERSON] - син, 1929 року народження, який помер [INFO] . Після смерті баби [PERSON] , яка [INFO] - її син [PERSON] , відповідно до статті 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, є спадкоємцем першої черги за законом та згідно вимог статті 549 ЦК УРСР, вступив в управління та володіння даним спадковим майном. Однак, не оформивши відповідних документів і своїх прав на вищевказане нерухоме майно помер [INFO] . Його дружина - мати позивача [PERSON] , після смерті [PERSON] , прийняла спадщину, однак не оформила своїх прав на спадкове майно - померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Мар`янівської селищної ради Горохівського району Волинській області, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до технічної документації на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , даний будинок було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. З спадкової справи після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , вбачається, що від імені [PERSON] до державної нотаріальної контори надходила заява видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а також зазначаючи що крім нього інших спадкоємців немає. 16 листопада 2009 року на його ім`я було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке складається з права на земельну ділянку згідно з державним акту на право приватної власності на землю серії Р2 №110922, право на пайовий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства /майновий сертифікат/ серія ВЛ №0209961, виданого Холонівською сільською радою Горохівського району Волинської області 23 серпня 2002 року за реєстром №315, а також з грошових заощаджень з відповідними до них відсотками, що знаходиться в Горохівському ТВБ Ощадного банку № 10002/028 (6304 ) в м.Горохів Волинської області на поточному рахунку № [NUMBER] і компенсаційному рахунку № [NUMBER] , належного померлій [PERSON] . Дані свідоцтво зареєстроване в реєстрі за №2-1450 та 2-1451. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Горохівського районного нотаріального округу Голодевич Г.С., від 04 березня 2020 року, за № 119/02-31 було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , яка померла [INFO] , в зв`язку з тим, що спадкоємець не подав документи на оформлення спадщини в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення. Враховуючи вищевикладене, те, що представлені позивачем докази на підтвердження факту родинних відносин, а також визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними та допустимими, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити повністю.

Outcome: approved