Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просить суд визнати трудовий договір, укладений 25 вересня 2013 року між сторонами - договором підряду та стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість за виконану роботу по перевезенню вантажів за договором підряду у розмірі 53 698,63 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 25 вересня 2013 року між ТОВ «АВАНГАРД-ТРАНС», в особі директора та позивачем було укладено договір, відповідно до умов якого [PERSON] взяв на себе зобов'язання особистими діями та силами, за допомогою особистого транспортного засобу «КАМАЗ 55102» державний номерний знак [NUMBER], причіп державний номерний знак [NUMBER] виконувати перевозки вантажів, а ТОВ «АВАНГАРД-ТРАНС» взяло на себе зобов'язання створювати необхідні умови для праці водія та сплачувати йому грошову винагороду. Однак, оскільки даний договір не містить головних ознак трудового договору, позивач вважає, що даний договір є цивільно-правовою угодою пор надання послуг, тобто договором підряду. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до умов договору та існуючих між сторонами домовленостей, відповідач зобов'язався сплачувати виконану позивачем роботу на підставі товаро-транспортної накладної, за погодженою ціною, яка розраховується, шляхом помноження чистої ваги перевезеного товару на відстань у кілометрах, яку подолав позивач при виконанні зобов'язань за договором відповідно до встановлених за домовленістю тарифів. Згідно товарно-транспортних накладних позивач здійснював перевезення вантажів за умовами договору у період з 26 вересня 2013 року по 21 жовтня 2013 року. Однак, відповідач, в порушення умов договору не провів розрахунок з позивачем за виконану ним роботу, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 53 698, 63 грн. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судове засіданні не з'явилась, надала до суду заяву про розгляду справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Представник відповідача ТОВ «Авангард-транс» у судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про дату та час розгляду справи своєчасною та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, про поважність причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 25 вересня 2013 року між ТОВ «АВАНГАРД-ТРАНС», в особі директора Зверлінга Юрія Євгенович, та позивачем укладено договір, відповідно до умов якого [PERSON] взяв на себе зобов'язання особистими діями та силами, за допомогою особистого транспортного засобу «КАМАЗ 55102» державний номерний знак [NUMBER], причіп державний номерний знак [NUMBER] виконувати перевозки вантажів, а ТОВ «АВАНГАРД-ТРАНС» взяло на себе зобов'язання створювати необхідні умови для праці водія та сплачувати йому грошову винагороду. Згідно п.п. 3.1 вказаного договору, за виконаний обсяг робіт по перевезенню вантажів ТОВ «АВАНГАРД-ТРАНС» розраховується з водієм на підставі товаро-транспортних накладних. Розрахунки здійснюються у національній валюті України. Згідно п.п. 3.2 договору, розрахунки здійснюються по мірі надходження коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «АВАНГАРД-ТРАНС» від підприємства по роботі з сільгосппродукцією. Згідно п.п. 4.1 зазначеного договору, строк дії договору настає з дати його підписання та діє до виконання сторонами усіх зобов'язань по договору. Так, згідно ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір - це є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Аналізуючи договір, укладений між сторонами, суд приходить до висновку про відсутність в ньому умов, які притаманні саме трудовому договору, зокрема відсутні умови про розмір заробітної плати працівника, правила внутрішнього трудового розпорядку, тобто відсутні умови щодо організації процесу праці та його оплати. Згідно даного договору, позивач на власний розсуд розподіляв свою роботу у часі, самостійно організовував та забезпечував умови виконання роботи, за що отримував винагороду у розмірах та у строки, визначені за домовленістю. Тобто за даним договором оплаті підлягає саме результат праці, а не її процес, що не відповідає вимогам трудової угоди. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. При цьому за підрядним договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. За приписами ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу. Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Частиною 1 ст. 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Статтею 873 ЦПК України передбачено, що вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що договір, укладений між сторонами за своєю юридичною природою є цивільно- правовим договором про надання послуг (договором підряду), внаслідок чого суд приходить до висновку про задоволення позову в частині визнання трудового договору, укладеного 25 вересня 2013 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРД-ТРАНС» в особі директора Зверлінга Юрія Євгеновича - договором підряду. Згідно п.п 3.1 договору від 25 вересня 2013 року, укладеного між сторонами по справі, за виконаний об'єм робіт, по перевезенню вантажів, відповідач зобов'язався розраховуватись з водієм на підставі товаро-транспортних накладних. Розрахунки проводяться у національній валюті України. Судом встановлено, що між сторонами досягнуто домовленості про те, що відповідач сплачує виконану позивачем роботу на підставі товаро-транспортної накладної, а вартість виконуваних робіт складає наступну суму: · При відстані від 0 до 10 км. - 1,08 грн за 1 тонно-кілометр; · При відстані від 11 до 30 км. - 1,00 грн. за 1 тонно-кілометр; · При відстані від 31 до 60 км. - 0,92 грн. за 1 тонно-кілометр; · При відстані від 61 до 90 км. - 0,88 грн. за 1 тонно-кілометр; · При відстані більш 91 ем. - 0,75 грн. за 1 тонно-кілометр. З копій товарно-транспортних накладних, що знаходяться в матеріалах справи, вбачається, що позивач, згідно умов договору про надання послу з перевезення вантажів, укладеного між сторонами, здійснював перевезення вантажів у період часу з 02 жовтня 2013 року по 22 жовтня 2013 року. Позивачем надано до суду розрахунок заборгованості ТОВ «Авангард-транс» за договором від 25 вересня 2013 року за період з 02 жовтня 2013 року по 22 жовтня 2013 року у розмірі 53698,63 гривень. Розрахунок обчислювався відповідно до відомостей товарно-транспортних накладних та відстані, яку подолав позивач за кожної поїздкою. Відповідачем по справі не було доведено, що робота позивача не була прийнята чи якість виконаної роботи не відповідала домовленості між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд приймає розрахунок позивача, у якості доказу розміру заборгованості відповідача перед позивачем, оскільки відповідачем даний розрахунок не спростовано та відомостей про виконання своїх зобов'язань згідно договору від 25 вересня 2013 року в частині оплати позивачу послуг з перевезення вантажу суду не надано. Позивачем при пред'явленні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 536,98 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме - судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved