Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої сина, який продовжує навчання . В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 17.11.2001 року його батьки [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. В шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 13.06.2018 року шлюб між його батьками розірвано. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на його утримання. [INFO] йому виповнилося 18 років, в зв`язку з чим стягнення аліментів було припинено. Але, в 2021 році від був зарахований на 1 курс денної форми навчання факультету матеріаліалознавства і обробки металів Державного вищого навчального закладу «Національна металургійна академія України» та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Проживає спільно з матір ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює не офіційно та одержує заробітну плату, у зв`язку з чим має змогу його утримувати під час навчання. Просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на його користь аліменти у розмірі ј частки усіх видів його заробітку, щомісячно, на період навчання, з 20.08.2021 року до 30.06.2024 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до його початку надав заяву про розгляд справу без його участі. Позовні вимоги визнав частково у розмірі 2000 грн. Надав суду виписку про перебування під наглядом в лікарні та довідку про проживання разом з матір`ю похилого віку. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, встановив наступне. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.15ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, з копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №207 вбачається, що батьком [PERSON] , [INFO] є відповідач по справі. Згідно довідок №565 від 08.06.2021 року [PERSON] є студентом І-го курсу денної форми навчання факультету матеріалознавства і обробки металів Державного вищого навчального закладу «Національна металургійна академія України» 4 рівень акредитації. За рахований 01.09.2021 року наказом №481-с. форма навчання бюджет. Термін навчання до 30.06.2024 року. Відповідно до частин першої та третьої статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Такий же висновок застосування норм права викладено в постанові Верховного суду України від 24 грудня 2014 року в справі № 6-186цс14. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття, проте його вік є меншим ніж 23 роки, продовжує навчання, термін навчання до 30.06.2024 року, має потребу в матеріальній допомозі, яку відповідач [PERSON] має змогу надавати. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що на утриманні відповідача перебуває мати [PERSON] , 1948 року народження, яка має серцеві захворювання та те, що останній знаходиться під наглядом поліклініки ПАТ «Інтерпайп НТЗ» з 2017 року по теперішній час. Суд враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому, обов`язком особистим, індивідуальним, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню не в заявленій позивачем ј частці заробітку ( всіх видів доходу), а в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, на час навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. У разі припинення навчання право на утримання повнолітньої дитини припиняється. Згідно з ч. 1 ст. 191, 201 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому аліменти слід утримувати з 23.09.2021 року (день пред`явлення позову до суду), а не з 20.08.2021 року (день повнолітня). Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення позивачем навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання ним освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст. 199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити стягнення з відповідача аліменти на утримання сина до дати закінчення навчання до 30.06.2024 року включно. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial