Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів та просив визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зобов`язати Відділ з питань реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації зняти відповідачів з реєстраційного обліку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] . Відповідачі тривалий час, а саме з 2002 року не проживають в квартирі за вказаною адресою, не сплачують комунальних послуг, не несуть жодних витрат по утриманню квартири. Факт непроживання відповідача у квартирі підтверджується актами ЖЕД-901 та заявами свідків. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12.08.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначив справу у судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак причини неявки суду не повідомили. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував позивач. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Від представника Відділу з питань реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи без її участі, при ухваленні рішення покладалась на розсуд суду. Врахувавши заяву позивача, представника Відділу з питань реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу 12.02.2002 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Шепелюк О.Г. за реєстровим №535. У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується реєстром територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] . Позивач просив визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , на що слід зазначити наступне. Встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у спірній квартирі, однак з 2002 фактично у квартирі не проживають, не сплачують житлово-комунальні послуги, жодних витрат по утриманню квартири не несуть. Факт непроживання відповідачів за адресою: [ADDRESS] підтверджується актом про непроживання особи за місцем реєстрації від 24.07.2019 року, затвердженим ЖЕД №901, довідкою №901/478 від 24.07.2019 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» ЖЕД №901, заявами свідків [PERSON] від 24.07.2019 року, [PERSON] від 24.07.2019 року. В добровільному порядку зняти відповідачів з реєстраційного обліку не виявляється можливим. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадяни України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, на думку суду, позивач, який в установленому законом порядку набув право власності на квартиру [ADDRESS] має право вимагати усунення перешкод у користуванні ним, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі змінивши своє місце проживання не знялись з реєстраційного обліку з місця попереднього проживання та не зареєструвались за місцем нового проживання. Відповідно до ст. ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, [PERSON] та [PERSON] будучи зареєстрованими у квартирі [ADDRESS] , власником якої є позивач, порушують його права та законні інтереси на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, що передбачені законодавством України. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню, а саме [PERSON] та [PERSON] підлягають визнанню такими, що втратили право на користування спірним житловим приміщенням. Слід зазначити, що рішення про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням є підставою для зняття такої особи з реєстраційного обліку, а тому вимоги про зобов`язання Відділ з питань реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації зняти відповідачів з реєстраційного обліку не підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З урахуванням часткового задоволення позову, суд приходить до висновку, про стягнення з кожного відповідачів на користь позивача суми сплаченого судового збору 384,20 грн.

Outcome: partial