Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму матеріальної шкоди в розмірі 26 516, 61 грн. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2800 грн. Заявлені вимоги обгрнутовує тим, що 03.01.2021 року о 16 годині 15 хвилин [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки Тойота Рав 4, номерний знак [NUMBER] в м. Одесі, по пров. Мукачівському, 6/3 при виїзді з паркингу вказаного будинку не надала перевагу в русі автомобілю марки Тойота Корола, державний номерний знак [NUMBER] який належить позивачу, за кермом перебував [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Оскільки розмір матеріальної шкоди, заподіяний позивачу, перевищує суму страхового відшкодування позивач звернулась до суду із зазначеним позовом з метою відшкодування різниці вартості ремонту за рахунок відповідача. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.05.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 18.10.2021 року відповідач надав до суду відзив на позову заяву, де зазначено,що позов не визнає з огляду на те, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Тойота Рав 4, номерний знак [NUMBER] була застрахована в ПрАТ « СК « Уніка» згідно полісу, де страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю, встановлена в розмірі 260 000 грн., майну - 130 000 грн.,тому так як вимога пред`явлена у межах відповідальності страховика відповідач вважає, що відшкодування витрат покладається Страхову компанію, з огляду на що в задоволенні позову просив відмовити. Представником позивача надано відповідь на відзив, де зазначено що відповідачем не враховано положення ч.1 ст. 1194 ЦК України, відповідно до якої особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив суд його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення сторін по справі, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 03.01.2021 року о 16 годині 10 хвилин [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки Тойота Рав 4, номерний знак [NUMBER] в м. Одесі, по пров. Мукачівському, 6/3 при виїзді з паркингу вказаного будинку не надала перевагу в русі автомобілю марки Тойота Корола, державний номерний знак [NUMBER] який належить позивача, за кермом перебував [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 18.02.2021 року по справі № 522/781/21 [PERSON] визнано винною у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження пошкодженого автомобілю марки Тойота Корола, державний номерний знак [NUMBER] № 11-21 від 01.02.2021 року майнова шкода становила 63008,08 грн. Вартість експертного автотоварознавчого дослідження становила 2800 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 15.01.2021 року. Власником транспортного засобу марки Тойота Рав4, номерний знак [NUMBER] , цивільно-правовавідповідальність якого на час настання пригоди була застрахована в ПрАТ « СК « Уніка» згідно полісу № АО/3785415. Згідно зазначеного полісу встановлена сума франшизи 0 гривень на одного потерпілого. Ліміт страхової суми встановлено 260 000 грн. Порядок страхового відшкодування шкоди, нанесеної забезпеченим транспортним засобом регулюється ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV). Відповідно до п. 9.1. ст. 9 Закону №1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону №1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно страхового акту № 00396184, ПрАТ « СК « Уніка» було прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 36 391,47 грн. яка була виплачена йому згідно платіжного доручення № 208292 від 18.03.2021 року. Таким чином, різниця між відшкодованою сумою та фактично понесеними витратами становила 26 516,61грн. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Верховний Суд України у постанові від 16.12.2015 року по справі №6-760цс15 дійшов наступних висновків. «Відповідно до частини першоїстатті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Відповідно до ст. 29 Закону №1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. В свою чергу, статтею 32 Закону №1961-IV встановлені випадки, коли страховиком шкода не відшкодовується. Так, згідно п.32.7 ч .1 ст.32 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує. В постанові Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №359/2309/17 вказано: «…правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати)…» «…Системний аналіз п.32.7 ч.1 ст.32 закону №1961-IV,ст.22, абз.3 п.3ч.1 ст.988, ст ст.1166, 1187,1194 ЦК, пп.1.6,8.6,8.6.1,8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку…» Страховик ПрАТ «СК « Євроінс Україна» виплатив позивачу страхове відшкодування в межах ліміту свої відповідальності, а саме 36 391,47 гривень. Ст.1194 ЦК України вказує, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Отже, розмір відшкодування, що підлягає стягненню на користь позивача становить:26 516,61 грн. ( 63008,08 грн. - 36491,47 грн. = 26 516,61 грн.).,що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.8, ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Суд вважає за можливе стягнути судовий збір в розмірі 908 грн.. З наведеного вище, суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved