Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовною заявою до суду про визнання права власності на земельну ділянку, площею 0,37 га виділену для ведення особистого підсобного господарства, розташовану по [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Свої доводи обґрунтовує наступним: позивач являється сином [PERSON], яка померла [INFO] року / копія свідоцтва додається /. Після смерті матері позивача залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами по [ADDRESS] та земельної ділянки загальною площею 0,37 га, призначена для ведення особистого підсобного господарства, надана [PERSON] на підставі рішення №15 виконавчого комітету Краснопільської сільської ради Уманського району Черкаської області від 18.03.1997 року. 11.11.1997 року [PERSON] на вказану земельну ділянку отримала державний акт на право власності на землю серії ЧР №15-24-25. За життя мати позивача розпорядилася своїм майном та 22.02.2005 року склала заповіт, яким заповіла все майно позивачу. В Уманській районній державній нотаріальній конторі після смерті [PERSON] заведена спадкова справа. Інших спадкоємців першої черги за законом або за заповітом у спадкодавця [PERSON], крім позивача, немає. Проблем із прийняттям спадщини, яка склалася з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами у позивача не виникло і 05.11.2014 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане майно. Однак, в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку державний нотаріус Уманської районної державної нотаріальної контори постановою від 21.10.2014 року відмовив, мотивуючи свою відмову тим, що відповідно до п.4.20 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витягу з поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. У відповіді управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області зазначено, що відомості про вищевказану земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель. Щоб такі відомості з'явилися у базі даних, потрібно здійснити державну реєстрацію на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) за заявою власника земельної ділянки. Так як власник земельної ділянки померла, провести державну реєстрацію ділянки неможливо. Таким чином, [PERSON] не отримав витягу з Державного земельного кадастру для оформлення спадщини. Іншим шляхом отримати у власність спадкове майно він не має можливості, тому і вимушений звернутися з позовом до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить визнати за ним право власності на земельну ділянку у порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, площею 0,37 га, яка призначена для ведення особистого підсобного господарства та розташована по [ADDRESS]. Сільський голова Краснопільської сільської ради Уманського району Черкаської області на адресу суду подав заяву, в якій просить справу розглядати без їх участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідачем Управлінням Держземагенства в Уманському районі Черкаської області на адресу суду подано заяву про розгляд справи у їх відсутність, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи судом встановлено: позивач являється сином [PERSON], яка померла [INFO] року. Після смерті матері позивача залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами по [ADDRESS] та земельної ділянки загальною площею 0,37 га, призначена для ведення особистого підсобного господарства. За життя мати позивача склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно позивачу. В Уманській районній державній нотаріальній конторі після смерті [PERSON] заведена спадкова справа. Інших спадкоємців першої черги за законом або за заповітом у спадкодавця [PERSON], крім позивача, немає. Проблем із прийняттям спадщини, яка склалася з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами у позивача не виникло і 05.11.2014 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане майоно. Однак, в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку державний нотаріус Уманської районної державної нотаріальної контори постановою від 21.10.2014 року відмовив, мотивуючи свою відмову тим, що відомості про вищевказану земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель, щоб такі відомості з'явилися у базі даних, потрібно здійснити державну реєстрацію на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) за заявою власника земельної ділянки. Так як власник земельної ділянки померла, провести державну реєстрацію ділянки неможливо. Таким чином, [PERSON] не отримав витягу з Державного земельного кадастру для оформлення спадщини. Суд вважає, що так як позивач виконав усі дії для прийняття спадщини, а нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з тим, що відомості про земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель не з вини позивача, то у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст.328,1223,1225, 1261 ЦК України, ст. 81 ЗК України

Outcome: approved