Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів. Позовна заява вмотивована тим, що відповідач є членом Товариства, що підтверджується його заявою від 15 січня 2007 року та рішенням загальних зборів, а також, відповідно до цієї заяви, взяв на себе зобов`язання виконання вимог Статуту товариства та сплати грошових внесків. Згідно реєстру земельних ділянок відповідач є власником земельної ділянки (код № 8 000 000 000:62:483:0014) розташованої в межах земельної ділянки товариства між с. Троєщина та річкою Десенка в Деснянеькому районі м. Києва площею 0,1000 га, за адресою: [ADDRESS] . Цільовим призначенням земельної ділянки є будівництво, експлуатація та вслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Для реалізації своїх статутних обов`язків щодо сприяння членам Товариства в своєнні належних їм земельних ділянок та створення інфраструктури на території товариства, на загальних зборах приймалися рішення про сплату членами товариства цільових внесків, в тому числі і на оплату робіт: за завезення та намив піску на земельну ділянку; за будівництво паркану і воріт; за будівництво дороги по котеджному містечку; за будівництво побутової каналізації; за будівництво зливової каналізації; за прокладку труб під електричний кабель; за підключення до електричних мереж і установки трансформаторної підстанції лужністю 630 кВт. У Товариства є поточні зобов`язання: обов`язковий державний податок до бюджету - орендна плата за земельні ділянки загального використання, яка в 2017 році склала 406 669,83 грн., в 2018 році склала 406 669,83 грн., в 2019 році склала 406 669,83 грн.; охорона та утримання території в належному стані; оплата електроенергії на охорону та освітлення території та інші втрати. Загальна заборгованість за відповідачем на день пред`явлення позову складає 111 500, 00 грн. Відповідач неодноразово в усній формі, письмово (02 липня 2015 року, 14 грудня 2017 року, 20 травня 2019 року), на зборах попереджався про необхідність сплати визначених цільових внесків, однак не вніс їх Товариству. Отже, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх грошових зобов`язань, які випливають із його членства та рішень Товариства, позивач вимушений був звернутись до суду та просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь Громадського об`єднання «Товариство індивідуальних забудовників «Десенка» грошові кошти в розмірі111 500 гривень, а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.12.2019 року вищевказану позовну заяву передано на розгляд за територіальною підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва. 17.01.2020 справа надійшла до Деснянського районного суду м. Києва. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2020 розгляд даної судової справи визначено здійснювати судді Зотько Т.А. Ухвалою судді від 22.01.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. В судовому засіданні представники позивача Домбровський І.П. , Березовський Ю.В. , вимоги позовної заяви підтримали, просили про її задоволення. Надаючи пояснення посилались на обставини, що викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. На адресу суду подав заяву, відповідно до якої просить застосувати строки позовної давності, оскільки строк сплати членських внесків, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, виник за період з 05.02.2011 року по 2017 рік включно. Позивач звернувся до суду з позовною заявою 19.11.2019 року, тому відповідно сплив строк позовної давності за період з 01.01.2011 року по 19.11.2016 рік, який відповідач просить застосувати і відмовити позивачу в даній частині позову. При цьому, відповідачем було сплачено заборгованість за 2017 рік в розмірі 6 500 грн., а також витрати по сплаті судового збору, про що додано відповідну квитанцію. Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] є членом ТІЗ «Десенка», що підтверджується заявою від 15.01.2007 року. Згідно положень статуту основною метою діяльності Товариства є здійснення та захист прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних та інших інтересів членів Товариства, як індивідуальних забудовників. Основним завданням Товариства є сприяння у будівництві житлових будинків та господарських споруд для кожного члена Товариства на відведеній земельній ділянці. [PERSON] є власником земельної ділянки земельної ділянки (код № 8 000 000 000:62:483:0014) розташованої в межах земельної ділянки товариства між с. Троєщина та річкою Десенка в Деснянеькому районі м. Києва площею 0,1000 га, за адресою: [ADDRESS] . Право власності підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку виданим відповідно до рішення Київської міської ради від 16.10.2008 року № 538/538. Цільовим призначенням земельної ділянки є будівництво, експлуатація та вслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Пунктом 3.4 Статуту передбачено, що члени Товариства зобов`язані виконувати рішення Загальних зборів членів Товариства з усіх питань сплати вступних, членських внесків необхідних виконувати рішення Загальних зборів членів Товариства з усіх питань сплати вступних, членських внесків необхідних для реалізації завдань Товариства. Для реалізації своїх статутних зобов`язань щодо сприяння членам Товариства в освоєнні належних ним земельних ділянок та створення інфраструктури на території Товариства на Загальних зборах приймаються відповідні рішення про сплату членами Товариства цільових внесків, в тому числі і на оплату робіт. Згідно витягу з протоколу № 1 загальних зборів членів ГО «ТІЗ «Десенка» від 26.03.2012 визначено суму грошових внесків членами ГО «ТІЗ «Десенка» на 2012 рік у сумі 45 000 грн.; розбити платіж грошових коштів по внесках на три етапи: 1-й - 30000 грн. до 01.11.2012; 2-й - 15000 до 01.12.2012 року (а.с.23). Згідно витягу з протоколу № 1 загальних зборів членів ГО «ТІЗ «Десенка» від 19.11.2013 пріоритетним для правління ГО «ТІЗ «Десенка» у 2013-2014 визначено забезпечення містечка електроенергією і на вирішення цього питання кожному члену товариства сплатити внески у сумі 45 000 грн. в першрму півріччі 2014 року. (а.с.24) Згідно витягу з протоколу № 3 загальних зборів членів ГО «ТІЗ «Десенка» від 23.04.2015 визначено суму грошових внесків членами ГО «ТІЗ «Десенка» на 2015 рік у сумі 3 000 грн. (а.с.25). Згідно витягу з Рішення загальних зборів членів ГО «ТІЗ «Десенка» від 14.03.2016 визначено на 2016 р. внески членів Товариства в сумі 4 000 грн з кожного (а.с.26).. Згідно витягу з Рішення загальних зборів членів ГО «ТІЗ «Десенка» від 17.05.2017 визначено на 2017 р. внески членів Товариства в сумі 7 500 грн з кожного (а.с.27).. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Отже між сторонами виникли грошові зобов`язання. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач 02.07.2015, 14.12.2017, 20.05.2019 на зборах попереджав про необхідність сплати визначених цільових внесків, проте відповідач свої зобов`язання не виконав, внески не сплатив, внаслідок чого має заборгованість за період з 2012 по 2017 роки в розмірі 111 50 грн. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Відповідно до вимог статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з вимогами ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідачем заявлено письмове клопотання про застосування строку позовної давності звернення позивача до суду з даним позовом в порядку ч. 3 ст. 267 ЦК України. При цьому, [PERSON] було долучено платіжні доручення про сплачений розмір заборгованості по сплаті членських внесків за 2017 рік в розмірі 6500 грн., а також витрат по сплаті судового збору в сумі 1921, 00 грн. Відповідно до вимог статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Вбачається, що позивач звернувся з даним позовом до суду здавши позов через засоби поштового зв`язку 12.11.2019, що підтверджується конвертом відправки поштової кореспонденції, який знаходиться в матеріалах справи . Таким чином, суд вважає, що позивачем пропущено трирічний строк на звернення до суду з даним позовом в частині вимог про стягнення заборгованості за період з 2012 по 2016 роки. Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Між тим, позивач в позовній заяві не зазначив причини пропуску строку позовної давності. Судом також не встановлено поважних причин пропущення позивачем строку позовної давності. Частиною 3 статті 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи обставини викладені вище, суд приходить до висновку, що позов громадського об`єднання Товариство індивідуальних забудовників «Десенка» не підлягає задоволенню судом. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed