Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що квартира [ADDRESS] належить до комунальної власності. Зазначений будинок перебуває на обслуговуванні ЛКП «Господар». Згідно з розпорядженням №125 від 16.11.2011р. основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON] , який зареєстрований з вказаною адресою з 29.12.2015р. Представниками ЛКП «Господар» 02.02.2018р., 22.03.2018р., 18.04.2018р., 23.05.2018р., 20.06.2018р., 16.07.2018р. проводились комісійні обстеження квартири [ADDRESS] і за результатами яких складено акти та встановлено, що відповідач не проживає у вказаній квартирі, а проживають невідомі особи. Тому просить позов задоволити. У підтвердження вимог покликається на копію технічного паспорту, копію розпорядження та інші документи, які просить вважати вичерпними в обґрунтування позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала із аналогічних викладених у позовній заяві підстав. Просить такий задоволити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, пояснив що працює в іншому місті Львівської області, оскільки є військовослужбовцем, і тому приїжджає в квартиру приблизно раз на місяць, платить комунальні послуги, а на даний час там проживає його родина. Представник відповідача позов заперечив із аналогічних підстав. Тому дані обставини просять врахувати при прийнятті рішення та відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи Львівської міської ради проти задоволення позову не заперечила, просить такий задоволити. Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Як вбачається з копії розпорядження начальника Львівського УНР Західного територіального квартирно-еквсплуатаційного управління №125 від 16.11.2011р. (а.с. 8) розглянувши заяву гр. [PERSON] , дозволено надати статус житлової кімнати №20а з приміщень житлових і нежитлових, які розміщені в житловому будинку [ADDRESS] ; рекомендовано БУ №1 КЕВ м. Львів укласти договір житлового найму, а Львівському обласному КП «БТІ та ЕО» внести зміни до справ інвентаризаційної справи, виготовити технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] ; оформити свідоцтво на праві власності у встановленому порядку та зареєструвати його. Судом встановлено, що відповідач у вказаній квартирі періодично проживає, оскільки являється військовослужбовцем. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України. Позивач звернувшись до суду позовом просить визнати відповідача втратившим право на користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] з підстав ст.ст. 71-72 Житлового кодексу України, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. З наданих в судовому засіданні пояснень свідка [PERSON] вбачається, що знайома з відповідачем з 1991р., у 2018 році підписувала акт в себе дома, коли з ЛКП приходила особа і приносила акт, це відбувалось в робочий час. З пояснень свідка [PERSON] вбачається що підписувала акт в квартирі [PERSON] тільки один раз, в акті від 23.05.2018р. стоїть не її підпис. Інші свідки [PERSON] та [PERSON] , працівники ЛПК, пояснили що складали акти в цокольному приміщенні в робочий час. Крім того, в акті від 18.04.2018р. не зазначено вулиці, тільки будинок [ADDRESS] . Отже, суд не надає віри складеним актам ЛКП, оскільки у всіх 6 актах стоять підписи гр. [PERSON] та [PERSON] , які ствердили що підписували тільки по одному акту. Крім того акти складались в робочий час, коли як пояснив відповідач, знаходився на роботі, або перебував за кордоном, що підтверджується копією закордонного паспорту. Згідно розпорядження начальника Львівського УНР Західного територіального квартирно-еквсплуатаційного управління №125 від 16.11.2011р. вбачається, що відповідач не тільки зареєстрований у даній квартирі, а в тому числі і має право на оформлення свідоцтва на право власності у встановленому законом порядку та зареєструвати його. Приватизація квартири - це право кожного громадянина України безкоштовно придбати у приватну власність житло, в якому він зареєстрований, в обсязі встановленому законодавством, а саме - один раз за життя. Приватизація регулюється ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» та передбачає передачу у приватну власність громадян державного чи кооперативного житла, яке перебуває у віданні органів місцевого самоврядування або державних підприємств чи установ та використовується громадянами на умовах найму. Згідно ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 7 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» за громадянами, які не виявили бажання приватизувати займане ними житло, зберігається чинний порядок одержання і користування житлом на умовах найму. Пунктом 4 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян передбачено, що передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника. А відтак даючи правову оцінку спірним правовідносинам суд не вправі виходити лише із положень житлового законодавства, а повинен керуватися іншими нормами цивільного законодавства, що регулюють правовідносини, що виникають в процесі здійснення права власності. Тому враховуючи наведені вище мотиви, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed