Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Блідчанської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, яке складається з домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] . Вимоги мотивовує, тим, що позивач звернувся до державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори Воробей Т.П., однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме житловий будинок, який належав його померлому брату [PERSON] . Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач-представник Блідчанської сільської ради Іванківського району Київської області подали заяву про визнання позову. З наданих доказів, встановлено такі факти і обставини: Відповідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , про що Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, зроблено відповідний актовий запис № 552. Із свідоцтва про народження та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, вбачається, що [PERSON] , який народився [INFO] , є рідним братом померлого [PERSON] . Згідно довідки № 720 від 15.12.2015 р., виданої виконавчим комітетом Блідчанської сільської ради Іванківського району Київської області, вбачається, що згідно записів погосподарської книги виконкому сільської ради № 8 особовий рахунок № [NUMBER] рахується житловий будинок в [ADDRESS] за померлим [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори Воробей Т.П. від 11.09.2020р. № 807-02-31 відмовлено [PERSON] в видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок. За даним контори після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину прийняв [PERSON] , заявою № 998 зареєстрованою 22.12.2015 року. Інших спадкоємців не має (с/с 432/2015). Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223\~ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, не прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 328\~ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст.\~392\~ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966р. та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966р., який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995р., та інших нормативно-правових актів. Так, згідно п. 1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Пунктом 7 даної Інструкції передбачено, що така реєстрація проводиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком N 1, зокрема, на підставі свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів. Факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , будинку є записи погосподарської книги виконкому сільської ради № 8 особовий рахунок № [NUMBER] рахується житловий будинок в [ADDRESS] . Із технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, виготовленого на замовлення [PERSON] , вбачається, що спірний житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 63,5 кв.м., в плані під літерою «А» (житлова площа 22,7 кв.м.) Надвірні будівлі та споруди: сарай «Б, В, Ж, К», навіс «Г», вбиральня «Д», літня кухня «З», свердловина № 1, вигрібна яма № 2, ворота з хвірткою № 3, огорожа № 4-6. Таким чином, встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , належав будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті спадщину прийняв [PERSON] . Таким чином, позивач прийняв спадщину після брата і набув право власності на належний брату вказаний ним будинок в порядку спадкування за закономм, тобто з законних підстав. Оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного нерухомого майна із законних підстав, то позивач має право на судовий захист. Таким чином, позов є обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved