Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив зобовязати відповідача усунути порушення шляхом видалення ялини в триденний термін з моменту прийняття рішення та стягнути судові витрати. Надалі позивач доповнив позовну заяву та просить зобовязати відповідача усунути порушення шляхом видалення ялини віком до трьох років, висотою до 1,5 метра, та куща віком декілька років, висотою до 2 метрів, в триденний термін з моменту прийняття рішення. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що являється власником будинку та земельної ділянки по вул..Квітки-Основяненка, 18/2 в м.Рівне. На сусідній земельній ділянці росте дерево - ялина, яка спричиняє руйнацію належного йому гаражу, оскільки її коріння підриває фундамент будівлі. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та пояснив, що на ділянці, що межує з належною йому земельною ділянкою, ростуть дві ялини та кущ, висаджені на відстані менше ніж 5 метрів від належного йому сараю, що суперечить вимогам Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України. Одна з ялин є причиною появи тріщин у фундаменті та стіні сараю, що розташований на межі земельної ділянки, а інша ялина та кущ потенційно створюють загрозу для його власності. Представник позивача додатково пояснив, що відповідачем порушено Порядок видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, який передбачає негайне видалення зелених насаджень у випадку, коли їх стан загрожує майну громадян. Просять позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що відсутні будь-які докази того, що саме спірні зелені насадження впливають на стан належної позивачу будівлі. Підстав для знесення дерев, передбачених Порядком видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, комісія не встановила. Крім того, виконавчий комітет міської ради жодним чином не перешкоджає позивачу у володінні, розпорядженні та користуванні належним йому майном. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Свідок [PERSON] показав, що проживає у будинку, який знаходиться на сусідній з позивачем земельній ділянці з 1973 року. Найбільша ялина біля межі земельної ділянки позивача появилася десь у середині 80-х років та до останнього часу нікому не заважала. Кущі та менші ялинки були висаджені ним декілька років тому. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідка, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що позивач є власником 44/100 частин будинковолодіння та земельної ділянки по вул..Квітки-Основяненка, 18/2 в м.Рівне, що підтверджується договором дарування від 22 травня 2002 року, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20 грудня 2010 року та державним актом на право приватної власності на землю серії РВ № 02238ю Земельна ділянка по вул.Хвильового, 10 в м.Рівне, на якій розташований багатоквартирний будинок та яка межує із земельною ділянкою позивача, перебуває у комунальній власності міста. З акту обстеження зелених насаджень від 21 жовтня 2015 року вбачається, що на прибудинковій території по вул..Хвильового, 10 в м.Рівне росте ялина віком 15 років, висотою 4 метри з діаметром стовбура 12 см, яка перебуває в задовільному стані, не аварійна, не сухостійна, вікової межі не досягла та видаленню не підлягає. З акту обстеження дерева від 10 грудня 2015 року встановлено, що на прибудинковій території житлового будинку № 10 по вул..Хвильового в м.Рівне росте ялина європейська віком більше 25 років, висотою 10-12 метрів з діаметром стовбура 20 см, в хорошому стані, не аварійна, не сухостійна, вікової межі не досягла та пересаджуванню не підлягає. Згідно із листом управління містобудування та архітектури № 01-20/1542 від 30 жовтня 2015 року на земельній ділянці житлового будинку по вул..Хвильового, 10 в м.Рівне біля межі земельної ділянки по вул..Квітки-Основяненка, 18/2 ростуть, зокрема, дві ялини ( середні діаметри стовбурів 15 см та 4 см ) і кущ, які висаджені від стіни сараю позивача на відстані орієнтовно 65 см, 70 см та 1 м відповідно. З показань свідка вбачається, що найбільша ялина висаджена близько 20 років тому ще за часів облаштування прибудинкової території біля багатоквартирного будинку та тривалий час не спричиняла будь-яких незручностей. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Достовірно визначити коріння якої саме ялини та яким чином впливає на стан належного позивачу сараю у суду немає можливості, оскільки така компетенція належить судовим експертам. Проте позивач не скористався своїм правом заявити клопотання про призначення у справі відповідної експертизи, хоча судом це право йому було розяснено. Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що позивачем не надано суду доказів того, що зелені насадження, які ростуть на земельній ділянці по вул.Хвильового, 10 в м.Рівне, зокрема, дві ялини та кущ, призводять чи можуть призвести в майбутньому до руйнації належного позивачу сараю, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити за недоведеністю позовних вимог з цих підстав. Відповідно до ст.105 Земельного кодексу України у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. Зобовязання викорчувати ( зрубати ) такі дерева нормами ЗК України не передбачено. Видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Згідно із п.2 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженому постановою КМУ № 1045 від 1 серпня 2006 року, видалення зелених насаджень здійснюється у разі будівництва обєкта архітектури; знесення аварійних, сухостійних і фаутних дерев, а також самосійних і порослевих дерев з діаметром кореневої шийки не більш як 5 сантиметрів; ліквідації аварійної ситуації на інженерних мережах населеного пункту; відновлення світлового режиму в житловому приміщенні, що затіняється деревами; проведення ремонтних та експлуатаційних робіт в охоронній зоні повітряних ліній електропередачі, на трансформаторній підстанції і розподільному пункті системи енергопостачання, мережі водо-, теплопостачання та водовідведення, телекомунікаційній і кабельній електромережі; досягнення деревом вікової межі; провадження господарської діяльності на території розсадників з вирощування декоративних дерев та кущів; ліквідації наслідків стихійного лиха, аварійної та надзвичайної ситуації. Видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради. Комісійним оглядом спірних дерев на земельній ділянці по вул.Хвильового, 10 в м.Рівне, що межує із земельною ділянкою позивача, не встановлено підстав для видалення зелених насаджень відповідно до п.2 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах. Покликання представника позивача на необхідність видалення ялин та куща на підставі п.8 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах не заслуговують на увагу, оскільки суду не надано доказів, що стан спірних зелених насаджень загрожує майну позивача. Суд не приймає до уваги твердження представника позивача, що спірні зелені насадження були висадженні з порушенням п.8.12 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 105 від 10 квітня 2006 року, оскільки вказані норми визначають особливості садіння на вулицях. Відстані для зелених насаджень встановлені державними будівельними нормами ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень» та становлять : від стін будинків та споруд до осі дерев - 5 м, для кущів - 1,5 м, від межі сусідньої ділянки до осі дерев - 3 м, для кущів - 1 м. Однак, в судовому засіданні з пояснень позивача та оглянутого плану земельної ділянки встановлено, що належний позивачу сарай розташований фактично на межі земельних ділянок, що також є порушенням державних будівельних норм щодо відстані розташування господарських будівель від межі земельної ділянки. Існування лише факту висадження зелених насаджень з порушенням державних будівельних норм суд не вважає достатнім для задоволення вимог позивача, оскільки останнім не доведено, що відповідач порушив його право власника та створив перешкоди для користування й розпорядження своїм майном. Крім того, суд зауважує, що при позбавленні власника можливості володіти своїм майном, він може предявити позов про витребування майна з чужого незаконного володіння, а не про усунення перешкод у володінні майном. Позов про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном - це позов про захист права власності від порушень, не повязаних із позбавленням володіння. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed