Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що він є єдиним власником зазначеної квартири. У квартирі зареєстрований він, а також [PERSON] та [PERSON] . Проте вони у його квартирі не проживають та не є членами його сім`ї. Відповідачі не оплачувають за комунальні послуги, в утриманні житла участі не беруть та вони є членами сім`ї попереднього власника квартири. У зв`язку з формальною реєстрацією місця проживання відповідачів виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які нараховуються на нього та неможливістю оформити житлову субсидію. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, просить позов задовольнити. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи без участі відповідачів, які відзиву суду не подали, до суду не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, проте наявних у справі доказів достатньо для ухвалення рішення, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. 06 жовтня 2021 року ухвалою суду у справі було відкрито загальне позовне провадження. 10 листопада 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Заслухавши пояснення предстаника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON] , що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 261212278 від 11 червня 2021 року /а.с.8/. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 11 червня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Михальською О.З., [PERSON] продала, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] /а.с.6-7/. Відповідно до довідки ОСББ «Сокіл-222» про склад сім`ї та прописку від 02 червня 2021 року № 29 убачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані з 28 серпня 2003 року [PERSON] , її дочка відповідач [PERSON] з 13 травня 1993 року та її онука відповідач [PERSON] з 17 квітня 1998 року /а.с.9/. Проте у спірному житлі проживає лише позивач, що підтверджується актом № 30 від 09 червня 2021 року, складеним комісією ОСББ «Сокіл-222», з якого вбачається, що відповідачі у квартирі [ADDRESS] не проживають /а.с.10/. Згідно із ч. 1 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Оскільки відповідачі спільно з власником спірного житла не проживають, витрати на утримання житла не здійснюють, спільним побутом сторони не пов`язані, відповідачі є членами сім`ї попереднього власника квартири, суд приходить до висновку, що відповідачі не є членами сім`ї власника житла, виходячи зі змісту норм, закріплених у сімейному законодавстві. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~ 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 401 ЦК України\~право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Згідно з ч. 1\~ст. 402 ЦК України\~сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо). Згідно із ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. За таких\~обставин,\~беручи до\~уваги,\~що позивач\~є власником\~квартири \~ [ADDRESS] ,\~у якій\~він постійно\~проживає,\~відповідачі спільно\~з власником\~у цьому\~житлі не\~проживають,\~комунальні послуги\~не оплачують,\~вони є\~членами сім`ї\~попереднього власника\~квартири,\~а також,\~враховуючи,\~що реєстрація\~відповідачів у\~спірному житлі\~створює позивачу\~певні перешкоди\~у користуванні\~ним,\~зокрема він\~не може\~оформити житлові\~субсидії,\~має нести\~додаткові витрати\~з утримання\~своєї квартири,\~суд приходить\~до висновку,\~що право\~відповідачів на\~користування чужим\~майном (спірним\~жилим приміщенням)\~підлягає припиненню\~на вимогу\~власника цього\~майна відповідно\~до положень\~ч.\~2\~ст. 406 ЦК України. Зазначена правова позиція повністю відповідає позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі № 6-2931цс6). Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню. Беручи до уваги, що позивач у позовній заяві не ставить питання про стягнення судового збору з відповідачів, суд вважає, що витрати у виді сплаченого судового збору слід покласти на позивача.

Outcome: approved