Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про захист прав споживачів. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та пояснив, що 04 грудня 2007 року між ним та АТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір №МL-103/394/2007 на споживчі цілі на загальну суму 10150 доларів США строком (терміном) по 04 грудня 2017 року включно». Цим Кредитного договору процентна ставка за кредитом була встановлена в розмірі « 13,99%» процентів річних. Зазначив, що договір містить дискримінаційні та невигідні для позивача умови, при його укладенні банк не повідомив його про можливе подорожчання кредиту. Це, на думку позивача є порушенням Закону України «Про захист прав споживачі», тому що він був укладений з застосуванням нечесної підприємницької практики. Крім того гроші були йому перераховані в гривнях, а не в доларах. Просить визнати договір №МL-103/394/2007 від 04.12.2007р. укладеним з порушенням прав споживача, та застосуванням нечесної підприємницької практики. У судовому засіданні представник відповідача АТ «ОТП Банк» Громова В.Ю позов не визнала і суду пояснила, що позивач брав доларовий кредит і договір підписав погодившись з його умовами. Банк укладаючи цей договір діяв в межах правового поля і ні яких законів України не порушував. В задоволенні позову просить відмовити. Суд вислухавши доводи сторін, проаналізувавши письмові докази в матеріалах справи вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 04 грудня 2007 року з АТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір №МL-103/394/2007 на споживчі цілі на загальну суму 10150 доларів США строком по 04 грудня 2017 року включно», з процентною ставкою в розмірі « 13,99%» процентів річних /а.с.5-9/. Позивач цей договір підписав, погодившись з його умовами. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення Цивільного Кодексу України стосовно договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.2 ст.1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Також було встановлено, що [PERSON] с відповідачем підписав анкету - заяву фізичної особи на отримання іпотечного кредиту 08.11.2007 року, де в п.12 Параметри кредиту стоять його підписи напроти суми кредиту, на сплату комісії, і все вказано в доларах США. Згідно Банковської ліцензії №191 від 02.03.1998р. та додатку до неї «АТП Банк» має право здійснювати операції в іноземній валюті. Відповідно до ч.1 ст.1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] не основані на законі тому в їх задоволенні треба відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed