Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись на той факт, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. [INFO] позивача матір - [PERSON] померла, після смерті його матері, з метою оформлення спадкових прав 21.07.2014 року позивач, у межах встановленого шестимісячного терміну, звернувся до нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом, на підставі якої було заведено спадкову справу № 47 за 2014 рік. За матеріалами спадкової справи № 47/2014 спадщина заявлена у складі:1/2 частки квартири [ADDRESS]. Будь-які інші заяви щодо майна померлої, у тому числі від осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині до нотаріальної контори станом на 04.08.2014 року не надходили. Однак, коли у липні 2014 року позивач знову звернувся до нотаріальної контори із заявою, у якій просив повідомити про можливість видачі свідоцтва про право па спадщину за законом, отримав відмову, мотивовану тим, що не маю належним чином оформлених правовстановлюючих документів на спірну квартиру та за життя померла не встигла зареєструвати право власності на неї в органах технічної реєстрації, яке підлягає державній реєстрації та виникає з моменту реєстрації. Однак, з таким висновком позивач не погоджується та вважає,що позивача матір згідно законодавства діючого на момент виникнення спірних відносин набула право власності на вищезазначену квартиру. На підставі вищевикладеного просить суд визнати за [PERSON], [INFO]., право власності на спадкове майно а саме 1/2 частку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному об'ємі просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позові. Представник Херсонської міської ради в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову у повному обсязі. Нотаріус Херсонського міського округу [PERSON] в судове засідання не з'явився на адресу суду надав заяву згідно якої покладався на розсуд суду та просив розглянути справу за їх відсутності. Вислухавши представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 24.01.2014 року [PERSON] померла [INFO](а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частку [ADDRESS], що належало померлій згідно свідоцтва про право власності па житло, виданого 28.02.1995 року житлово- комунальним відділом Херсонського виробничого бавовняного об'єднання.(а.с.8) Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились в наслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну діянкує , набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно ст.1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, з поданих матеріалів справи судом встановлено, що, згідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.03.1973 року вбачається, що [PERSON] є сином померлої [PERSON]. Судом встановлено, що 21.07. 2014 року, тобто у межах встановленого законодавством шестимісячного строку позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу № 47/2014. З пояснень представника позивача та матеріалів справи судом встановлено, що будь-які інші заяви щодо майна, у тому числі від осіб, які б мали право на обов'язкову частку, до нотаріальної контори не надходили. Тобто, позивач є єдиним спадкоємцем всього майна померлої, у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та від неї не відмовлялась. Згідно матеріалів спадкової справи вбачається, що 04.08.2014 року позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою, у якій просила повідомити про можливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, листом нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] від 04.08.2014 року позивачу відмовлено у оформленні спадкових прав. Підставою для такої відмови слугував той факт, що померла не зареєструвала право власності на об'єкт нерухомого майна в органах технічної інвентаризації.(а.с.4). Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбачене цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Згідно ст.128 ЦК УРСР передбачений момент виникнення права власності у набувача, зокрема право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. На час виникнення права особистої власності померлою на спірну квартиру (199і рік) чинною була Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, пункт 4 якої передбачав, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України 2004 року та Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тому вважаю, що [PERSON] у встановленому законодавством порядку набула право власності на спірне майно. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Отже на думку суду померла [PERSON], у встановленому законодавством порядку набула право власності на спірну частку нерухомого майна, проте не зареєструвала його в органах технічної інвентаризації, а позивач у відповідності до закону належним чином звернувся до нотаріусу для оформлення та належно прийняв спадщину після смерті матері, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно.

Outcome: approved