Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що 26.10.2006р. між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем було укладено договір № 2101/1006/88-002, відповідно до якого, [PERSON] був наданий кредит у розмірі 9000 доларів США. 28.11.2012р. між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, за яким банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, в тому числі по вищевказаному кредитному договору. Також, 28.11.2012р. між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу, за яким клієнт відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, в тому числі по вищевказаному кредитному договору. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 01.05.2013р. виникла заборгованість у розмірі 2290,20 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом 7,99 НБУ на 01.05.2013р. становить 18305,57грн., з яких: заборгованість за кредитом - 199,43 доларів США ( еквівалентно 1594,04грн.); заборгованість за відсотками - 587,46 доларів США ( еквівалентно 4695,57грн.); пеня - 1 503,31 доларів США ( еквівалентно 12015,96грн.). Оскільки відповідач у добровільному порядку заборгованість не погасив, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 18 305,57грн. та судові витрати у розмірі 229,40грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, у відсутності відповідача, за наявними матеріалами в справі. З досліджених матеріалів справи вбачається, що 26.10.2006р. між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем було укладено договір № 2101/1006/88-002, відповідно до якого, [PERSON] був наданий кредит у розмірі 9000 доларів США на строк до 26.10.2011р. на умовах, що позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки , передбачені цим договором. 28.11.2012р. між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, за яким банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, в тому числі по вищевказаному кредитному договору. Також, 28.11.2012р. між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу, за яким клієнт відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, в тому числі по вищевказаному кредитному договору. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 01.05.2013р. виникла заборгованість у розмірі 2290,20 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом 7,99 НБУ на 01.05.2013р. становить 18305,57грн., з яких: заборгованість за кредитом - 199,43 доларів США ( еквівалентно 1594,04грн.); заборгованість за відсотками - 587,46 доларів США ( еквівалентно 4695,57грн.); пеня - 1 503,31 доларів США ( еквівалентно 12015,96грн.). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. В силу ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновків про те, що відповідач, в порушення умов кредитного договору № 2101/1006/88-002 від 26.10.2006р., та діючого законодавства України, не виконава зобов'язання щодо своєчасного погашення наданого кредиту та процентів за його користування, у зв'язку з чим позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved