Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який обгрунтував тим, що 06.10.2007 року між ними з відповідачем було зареєстровано шлюб виконкомом Гулівської сільської ради Барського району Вінницької області, актовий запис №4. Від цього шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу вказує на те, що відповідач зраджує йому, веде аморальний спосіб життя, у зв'язку із чим між ними виникають непорозуміння, а також це негативно впливає на вихованя їх неповнолітніх дітей. Ураховуючи наведене, вважає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам їх дітей, що є підставою для розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити без його участі. Відповідач в судове засідання також не з'явилась, в адресованій суду заяві позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення, просила суд розгляд справи проводити у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зі змісту ст. 3 СК України вбачається, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства та створюється на підставі шлюбу. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч.ч.1, 3 ст.55 СК України). Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 06 жовтня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Гулівської сільської ради Барського району Вінницької області, про що було зроблено актовий запис №4. Від цього шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя у сторін не складається через відсутність взаєморозуміння та зраду відповідачки. Наміру примиритись сторони не мають, про що надали суду заяви відповідного змісту. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що сім'я розпалась, шлюб існує формально, між позивачем та відповідачем відсутні близькі стосунки та ознаки сім'ї, а тому збереження шлюбу буде суперечити як сторонам так і їх спільним дітям, а тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Також підлягає до задоволення вимога відповідача про залишення їй набутого нею у зв'язку із реєстрацією шлюбу прізвища позивача, оскільки це узгоджується з правилами ст.113 СК України. Крім цього, відповідач позов визнала. На підставі п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved