Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог, викладених у позовній заяві, зазначив, що він є власником земельної ділянки та житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрований [PERSON] . З 2010 року відповідач в спірному будинку не проживає, не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в утриманні житла, особистих речей в ньому не має, будинком взагалі не цікавиться. В теперішній час позивачу місце проживання відповідача невідомо, за місцем реєстрації він не проживає, з реєстраційного обліку добровільно не знімається. Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. У зв`язку з наведеним, суд на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК Україниухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Згідно копії рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 02.11.2017 року, [PERSON] є власником житлового будинку з побудовами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Право власності належним чином зареєстровано в БТІ (а.с.11-12). Згідно із актом від 05.11.2020 року, складеного комісією в складі сільського голови Лебединець А.В., депутата с/р Литвиненко В.В,, сусідів: [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , 1959 року народження дійсно зареєстрований в [ADDRESS] , але фактично з 2010 року за даною адресою не мешкає (а.с.16). Згідно довідки № 1107 від 07.12.2020 року, Костянтинівською сільською радою, [PERSON] , 1959 року народження, дійсно зареєстрований, але не проживає в будинку, що належить [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.15). Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, ще не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки судом встановлено, що відповідач не проживає у вищевказаному житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, викладені обставини дають суду підстави для визнання відповідача особою, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved