Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням і вселення. В його обґрунтування зіслався на те, що відповідач є його батьком. У зв'язку із розлученням батьків та агресивною поведінкою відповідача, який вигнав їх із квартири, він разом із своєю матір'ю з 2003 року, вимушений був перейти проживати до тітки, а потім орендувати квартиру. У травні 2012 р. йому виповнилось вісімнадцять років, і він був зарахований до ЗСУ для проходження строкової військової служби. По її закінченні він вирішив проживати разом із батьком у квартирі [ADDRESS], де прописаний з 08.10.1998 р.. Однак, [PERSON] чинить йому перешкоди у користуванні даним житловим приміщенням, а саме змінив замки і не впускає його у квартиру. Просить позов задовольнити, та зобов'язати відповідача не чинити йому перешкоди у користуванні квартирою та вселити його у дане житлове приміщення. 14.08.2013 р. [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] за участю третьої особи на стороні відповідача: Червоноградського міського сектору Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловою площею і зняття з реєстрації, який ухвалою суду від 06.12.2013 р. об'єднано в одне провадження. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] посилається на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] до 2002 р. За час спільного проживання у них народився син [PERSON] та дочка [PERSON]. Після розірвання шлюбу, відповідачі проживають окремо, не приймають участі в утриманні квартири. Вважає, що останні втратили право на користування нею, і просить зняти їх з реєстраційного обліку. В судовому засіданні позивач за первісним позовом та його представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, зустрічний позов заперечили. [PERSON]допитаний у суді під присягою, як свідок пояснив, що стосунки між батьками були напружені. Після розлучення виникали постійні сварки, скандали. У 2003 р. після чергової сварки відповідач вигнав їх з квартири, викинув речі. Вони були змушені піти до тітки на квартиру, а потім стали винаймати житло. Згодом, коли йому виповнилось 16 років, батько погодився щоб він проживав із ним, але постійно це відкладав. 12.05.2012 року йому виповнилось 18 років, і 17.05.2012 р. він був зарахований на строкову військову службу в ЗСУ. Після закінчення несення військової служби (травень 2013 р.) він звернувся до батька щодо його вселення в квартиру [ADDRESS], де він був прописаний, однак останній відмовив йому у цьому, змінив замки до вхідних дверей і не пускає його в квартиру. Права на проживання в даному помешканні він не втратив. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] будучи неповнолітнім проживав разом із своєю матір'ю, однак увесь цей час був прописаний за адресою [ADDRESS]. Після досягнення повноліття та закінчення несення строкової служби в армії, він висловив бажання щодо проживання у цій квартирі. Вважає, що його довіритель не втратив права на проживання у даній квартирі. Відповідач [PERSON] первісний позов заперечив, суду пояснив, що позивач з 2003 року у спірній квартирі не проживає, не утримує її, тому фактично втратив право на проживання у ній. На даний час у цій квартирі проживає він із другою дружиною, і не хоче щоб позивач проживав разом із ним. Вимоги за зустрічним позовом [PERSON] підтримав у повному обсязі. В їх обґрунтування зіслався на вимоги зазначені в позовній заяві. Вважає що відповідачі втратили право на проживання у даній квартирі, так як більше 10 років у ній не проживають, на протязі цього часу не висловлювали бажання туди вселитись. Представник відповідача [PERSON] первинний позов заперечила, зустрічний позов підтримала в повному обсязі. Просила його задовольнити. В обґрунтування зустрічного позову послалась на те, що відповідачі тривалий час проживають окремо, витрат на утримання житла не несуть, тому вважає що останні втратили право на проживання в квартирі [ADDRESS]. Відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] позов заперечила, пояснила, суду, що при перебуванні з відповідачем у шлюбі, продала свою однокімнатну квартиру, для погашення боргів [PERSON]. Під час спільного проживання, після їх розлучення, позивач постійно вчиняв із нею сварки, застосовував фізичну силу, виганяв її з дітьми. Після чергової сварки у 2003 році відповідач вигнав її із дітьми із квартири і вона пішла проживати з дітьми до сестри, а потім орендувала квартиру. На даний час власного житла не має, а [PERSON] на протязі 10 років обіцяв, що не випише її та дітей із даної квартири. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності. Допитана у суді свідок [PERSON] пояснила, що є сестрою відповідачки за зустрічним позовом [PERSON]. У 2003 році вона із двома дітьми прийшла проживати до неї, так як [PERSON] бив її та виганяв із квартири. Після розірвання шлюбу вона сама виховувала двох дітей. Коли [PERSON] повернувся з армії вони з [PERSON] намагались мирно врегулювати житлове питання, однак останній відмовив надавати своє житло для проживання сина. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] виписала дітей із власної квартири та зі згоди [PERSON] прописала їх у квартиру [ADDRESS], а свою однокімнатну квартиру продала для повернення боргів [PERSON]. Останній, неодноразово застосовував фізичну силу до [PERSON], та дітей. Після розірвання шлюбу, він вигнав їх із квартири. Вислухавши пояснення позивача, його представника, відповідача та його представника, відповідачку за зустрічним позовом -[PERSON], пояснення свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 1992 р., який рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 29.11.2002 року розірвано. У даному шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання, сторони проживали і були зареєстровані у [ADDRESS], а саме: [PERSON] та [PERSON] зареєстровані з 08.10.1998 р., як члени сім'ї наймача, що підтверджується довідкою №5260 від 28.05.2013 р. В ході судового розгляду встановлено, що після розірвання шлюбу (29.11.2002р.) [PERSON] разом із своєю мамою [PERSON] та сестрою [PERSON], продовжували проживати у спірній квартирі. Після сварки, яка виникла між сторонами весною 2003 р. [PERSON] вигнав із квартири [PERSON] разом із дітьми: [PERSON], [PERSON]. Остання з дітьми, пішла проживати до сестри, а потім винаймала житло. Зазначене підтверджується показами [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON] та не заперечується самим [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла вісімнадцяти років визначається за згодою батьків. До досягнення повноліття позивач проживав разом із матір'ю. 11.05.2012 р. позивачу виповнилось вісімнадцять років, і відповідно до положень ч.1 ст.34 ЦК України набув повну цивільну дієздатність. Одразу після цього, [PERSON] був призваний на строкову військову службу у ЗСУ, де він перебував з 17.05.2012 року по 17.05.2013 р. що підтверджується довідкою №446 від 25.05.2012 р. Після закінчення військової служби, позивач звернувся до [PERSON] із проханням надати йому можливість користуватись квартирою [ADDRESS], однак останній дозволу на це не надав, змінив замки до вхідних дверей та не пускає його туди. Відповідно до положень ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ним зберігається жиле приміщення протягом 6-ти місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Окрім цього, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім членом його сім'ї понад шість місяців у випадку призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п'яти років перебування на дійсній військовій службі. В ході судового розгляду справи встановлено, що у зв'язку із агресивною поведінкою [PERSON], частими конфліктами та сварками, відповідачі за зустрічним позовом у 2003 році після чергової сварки, внаслідок якої [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були вимушені залишити квартиру [ADDRESS]. Окрім цього, суд приймає до уваги і ту обставину, що за час спільного проживання, [PERSON] продала свою квартиру, для погашення боргів [PERSON], іншого житла у відповідачів за зустрічним позовом не має, а також і те, що між сторонами після розлучення була домовленість про те, що [PERSON] не буде знімати їх з реєстраційного обліку, та дозволить [PERSON] проживати у спірній квартирі. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що [PERSON] та [PERSON] з поважних причин не проживали у спірній квартирі понад шість місяців, у зв'язку із поведінкою [PERSON] і не втратили права на проживання у даній квартирі. Після виповнення повноліття [PERSON] в останнього виникло самостійне право звернення із вимогами для захисту своїх прав як члена сім'ї наймача. Тому останній, після закінчення служби в армії звернувся із даними вимогами і на думку суду не пропустив строк давності. Аналізуючи наведене, суд вважає, що [PERSON] безпідставно чинить перешкоди у користуванні спірним житлом [PERSON] і останнього слід вселити в дане житлове приміщення. Із вище наведених підстав, не можуть бути задоволені зустрічні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на проживання у спірному помешканні. Що стосується заперечень [PERSON], що з ним проживає його дружина, це не може бути підставою для відмови позивачу реалізувати своє право на житло. Тим більше, що остання там не зареєстрована, вселилась туди не у встановленому законом порядку і зберігає за собою право на житло в іншому помешканні. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на це з [PERSON] слід стягнути в користь [PERSON] судовий збір сплачений ним в розмірі 114,71 грн.

Outcome: approved