Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 27.03.2008 року між АТ «Родовід Банк», найменування якого було змінено на ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 46/АК- 00027.08.2. В зв'язку з невиконанням [PERSON] умов договору позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 7 455,46 доларів США, 685 591,34 грн. і судові витрати в розмірі 3 654,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні позо підтримав посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд, вважає за можливе розглядати справу у його відсутності та ухвалити по справі заочне рішення. Вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного позову, виходячи із такого. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 27.03.2008 року між АТ «Родовід Банк», найменування якого було змінено на ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 46/АК- 00027.08.2., за умовами якого банк відкриває позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 11 730,00 доларів США терміном по 27.03.2013 року включно, процентна ставка за користування кредитом була встановлена в 9,00 % річних. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором. Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. Однак позичальником були порушені свої зобов'язання стосовно щомісячного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. Так, у зв'язку із неналежним виконанням позичальником своїх грошових зобов'язань, визначених укладеним із банком кредитним договором, кредитор звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 7 455,46 доларів США яка складається з 6 259,82 доларів США - сума простроченої заборгованості за кредитом, 804,34 грн. - сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту, 6 169,75 грн. - сума простроченої заборгованості за платою по кредиту, 391,30 доларів США - сума трьох процентів річних від суми прострочень кредитної заборгованості, 363, 34 грн. сума трьох процентів річних від суми прострочень плати по кредиту, 59,24 грн. - сума інфляційних витрат від суми простроченої плати за кредитом та 678 999,01 грн. - сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Наявними у матеріалах справи розширеним розрахунком заборгованості підтверджується факт існування заборгованості відповідача за кредитним договором у розмірі 7 455,46 доларів США яка складається з 6 259,82 доларів США - сума простроченої заборгованості за кредитом, 804,34 грн. - сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту, 6 169,75 грн. - сума простроченої заборгованості за платою по кредиту, 391,30 доларів США - сума трьох процентів річних від суми прострочень кредитної заборгованості, 363, 34 грн. сума трьох процентів річних від суми прострочень плати по кредиту, 59,24 грн. - сума інфляційних витрат від суми простроченої плати за кредитом, що є підставою для задоволення позову в цій частині. Стаття 611 ЦК України встановлює такий правовий наслідок порушення зобов`язання як сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина 1 статті 549 ЦК України). За змістом наведених норм суд, взявши до уваги розмір невиконаних грошових зобов'язань позичальника, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, і, оцінивши співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, може зменшити розмір штрафів, що підлягають до стягнення. Водночас, позивач у виконання вимог статті 60 ЦПК України не надав суду належних доказів існування факту заподіяння йому відповідачем збитків, внаслідок несвоєчасного виконання ним кредитних зобов`язань. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо необхідності часткового задоволення у частині стягнення штрафу (неустойки), що підлягає стягненню з відповідача. При поданні позовної заяви позивач сплатив судові витрати в розмірі 3 654,00 грн. судового збору, які відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. На підставі зазначеного,

Outcome: partial