Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. На підставу своїх вимог посилається на те, що 28.11.2013 помер його брат [PERSON] залишивши позивачу спадщину за заповітом до складу якої входить земельна ділянка (пай), яка належала померлій дружині брата [PERSON]. Державний акт про право власності на земельну ділянку було втрачено, а тому неможливо оформити майнові права на спадкове майно в нотаріальному порядку, в звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача, до початку судового засідання подала заяву в якій позов підтримала повністю та просила суд розглядати справу за їх відсутності. Представник відповідача, Мошурівської сільської ради Тальнівського району, до початку судового засідання подав заява про те, що позовні вимоги визнають в повному обсязі та просив суд слухати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Відповідно до заповіту складеного 20 березня 2009 року о 11 год. 30 хв. в с. Мошурів, Тальнівського району, Черкаської області, [PERSON] заповідав усе своє майно, [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-СР № 226736 виданого 29.11.2013, [PERSON] помер 28.11.2013 в с. Мошурів, Тальнівського району, Черкаської області. Відповідно до свідоцтва про шлюб ІІ-УР № 117402, [PERSON] одружився з [PERSON], внаслідок чого їй присвоєно прізвище [PERSON]. Відповідно до інформації завідуючого Тальнівською державною нотаріальною конторою від 01.07.2015 № 945/01-16, спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 02.02.2005, в Тальнівській державній нотаріальній конторі не заводилась. Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його брата [PERSON] тому, що правовстановлюючий документ, а саме Державний акт на право приватної власності на землю серії ЧР-14-20-1157 виданий [PERSON] втрачено. Відповідно до розяснення завідуючого Тальнівською державною нотаріальною конторою від 17.06.2015 № 865/02-31, видача свідоцтва про право на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування визначено, що за наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні спадщини такі справи розглядаються за правилами позовного провадження. Як вбачається з матеріалів справи позивач є спадкоємцем [PERSON], який помер 28.11.2013, до складу спадщини зокрема входить земельна ділянка площею 1,8891 га, кадастровий номер 7124087000:01:001:0517, яка розташована в адміністративних межах Мошурівської сільської ради Тальнівського району, та яка належала на правах приватної власності [PERSON], померлій 02.02.2005, про що свідчить ксерокопія Державного акта на право приватної власності на землю, оригінал якого було втрачено. Брат позивача померлий [PERSON] перебував у шлюбі та постійно проживав разом з [PERSON] до дня її смерті, спадкова справа після [PERSON] в Тальнівській державній нотаріальній конторі не заводилась, тому відповідно до ч. 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Громадянин [PERSON] в установленому законом порядку звернувся до державної нотаріальної контори для оформлення своїх майнових прав на спадкове майно в тім йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій в звязку з втратою оригіналу державного акта. Враховуючи наведене позовні вимоги підлягають задоволенню. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеним, і є всі підстави для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. На підставі ст. 328, 392, 1218, 1268 ЦК України,

Outcome: approved