overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся з даною позовною заявою до суду, обґрунтовуючи яку зазначив, що відповідач проживає у [INFO] та отримує надані позивачем послуги з теплопостачання. Олнак відповіад є недобросовісним споживачем та в період з 21.11.2013 року по 21.07.2014 рік допустив заборгованість по сплаті за отримані послуги, а саме за спожиту теплову енергію - централізоване гаряче водопостачання та центральне опалення в розмірі 1671 грн. 45 коп. Оскільки відповідач не бажає в добровільному порядку сплачувати вказану заборгованість позивач просить стягнути її та судові витрати в судовому порядку з відповідача.\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник позивача в судове засідання не зявився, в поданій суду заяві просив слухати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач в судове засідання не зявився, про час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань до суду не подав. \~ \~Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Судом встановлено, що [PERSON] є квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Позивач надає відповідачу послуги з опалення та постачання гарячої води, які останній не оплачує. Як вбачається з розрахунку заборгованості за період з 21.11.2013 року по 21.07.2014 року у відповідача утворилась заборгованість за отримані послуги з споживання теплової енергії в розмірі 1671 грн. 45 коп. Визнаючи звернення позивача правомірним, суд вважає за необхідне задовольнити його вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача виниклу по його вині заборгованість за отримані від позивача послуги в зазначеному вище розмірі.\~ Правомірним суд визнає і вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених позивачем і документально підтверджених судових витрат, оскільки такі вимоги відповідають ст.88 ЦПК України та узгоджуються з матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся з даною позовною заявою до суду, обґрунтовуючи яку зазначив, що відповідач проживає у квартирі № 6 «а» будинку №2 «а» по вул.Каштанова\~ в м.Обухів Київської області і станом на 01 червня 2015 року її заборгованість перед позивачем за надані послуги з теплопостачання (опалення та підігрів води), яка виникла в період з 01 серпня 2014 року по 31 травня 2015 року, включно, становить 2982 грн. 67 коп.. Оскільки відповідач не бажає в добровільному порядку сплачувати вказану заборгованість позивач просить стягнути її та судові витрати з відповідача\~в судовому порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник позивача в судове засідання не зявився, в поданій суду заяві просив слухати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань до суду не подала. \~ Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є квартиронаймачем квартири № 6 «а» в будинку № 2 «а» по вул. Каштанова в м. Обухові Київської області. На підставі ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Позивач надає відповідачу послуги з опалення та постачання гарячої води, які остання не оплачує. Як вбачається з розрахунку заборгованості за період з 01 серпня 2014 року по 31 травня 2015 року включно у відповідача утворилась заборгованість за отримані послуги з споживання теплової енергії в розмірі 2982 грн. 67 коп. Визнаючи звернення позивача правомірним, суд вважає за необхідне задовольнити його вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача виниклу по його вині заборгованість за отримані від позивача послуги в зазначеному вище розмірі.\~ Правомірним суд визнає і вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених позивачем і документально підтверджених судових витрат, оскільки такі вимоги відповідають ст.88 ЦПК України та узгоджуються з матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивач звернувся з даною позовною заявою до суду, обґрунтовуючи яку зазначив, що він надає відповідачу комунальні послуги - теплову енергію, яку останній отримуючи не оплачує, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 5639 грн. 47 коп., а так як відповідач не бажає в добровільному порядку сплачувати вказану заборгованість просить стягнути її та судові витрати в судовому порядку з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] та споживачем послуг позивача. Будучи споживачем послуг, відповідач оплату за отриманні послуги не сплачує, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідкою та розрахунками про розмір заборгованості і вказує на правомірність звернення позивача до суду. Визнаючи звернення позивача правомірним, суд вважає за необхідне задовольнити його вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача виниклу по його вині заборгованість за отримані від позивача послуги в розмірі 5639 грн. 47 коп., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернувся з дійсним позовом до суду, в якому просив зобов'язати відповідача повернути [PERSON] металеві двостулкові ворота від гаражу, які були передані на зберігання державному виконавцю за актом від 12.08.2011 року. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на ту обставину, що 12.08.2011 року при виконанні рішення суду про знесення гаражу за адресою: [ADDRESS], державним виконавцем ВДВС ЯМУЮ відповідачу було передано за актом зберігання належного йому майна, на яке було накладено арешт, у тому числі металеві двостулкові ворота, які коштували 30 гривень. Державним виконавцем 03.07.2013 року було повернуто стягувачеву. Відповідач відмовився повернути йому належне йому майно а саме металеві двостулкові ворота, запропонував сплатити 8750,38 гривень. Позивач в судовому засіданні підтримав свої вимоги з підстав, зазначених в позові. Наполягав на його задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. 05.03.2014 року на адресу суду надійшла заява начальника КП ЯМР «Комбінат благоустрою» про визнання позову у повному обсязі. Просив справу розглянути за його відсутністю. Вислухавши позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до акту державного виконавця від 12.08.2011 року державного інспектора було передано на зберігання металеві двостулкові ворота. Постановою про повернення виконавчого документу стягувачеві від 03.07.2013 року виконавчий лист №2-2367 виданий 29.08.2006 року Ялтинським міським судом АР Крим, про зобов'язання [PERSON] знесення самовільно побудованого гаражу з цокольним приміщенням 4х6 метрів з бутобетонного фундаменту, бетонних стін цокольного приміщення, залізобетонних перекриття, стін, залізобетонних колон та перекриття крівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS], повернуто стягувачеву. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. 25.12.2013 року за вих. №2134 на ім'я [PERSON] було направлено відповідь, та повідомлено йому, що металеві ворота йому будуть повернуті після сплати розходів за зберігання майна з 12.08.2011 року по 16.10.2013 року відповідно до рахунку на суму 8750,38 гривень. Відповідно до ч.2 ст. 31 ЦПК України, відповідач має право визнати позов повністю або частково. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі, а також в зв'язку із тією обставиною, що судом встановлено порушення відповідачем прав позивача, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Оскільки позов задоволений, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернувся з зазначеним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка є членом Гаражно-будівельного кооперативу «Політ» (далі ГБК) та не оплачує членські та цільові внески. На цей час сума заборгованості складає 1780 гривень. Просив стягнути як заборгованість з оплати членських внесків, так і судові витрати. Представник позивача вимоги позову підтримав, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 32). Відповідачка про дату та місце розгляду справи повідомлена, про причини не явки суду не зазначила (а.с. 29-30). Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає приписам статті 224-226 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка є членом ГБК, який діє у відповідності до Статуту (а.с. 7-11). Рішеннями зборів ГБК визначено суму щомісячних членських внесків та разового внесу члена ГБК для придбання трансформатора (а.с. 12-16). Обов'язок оплачувати членські внески та витрати на утримання та експлуатацію ГБК прямо впливає з Статуту ГБК та договору про надання послуг, укладеного між позивачкою та ГБК (а.с. 17). Сума заборгованості позивачки з оплати членських внесків складає 1780 гривень та підтверджується розрахунком (а.с. 4-5). Приписами статті 12 Закону України «Про кооперацію» N 1087-IV, 10.07.2003, визначено, що основними обов'язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов'язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Узагальнюючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову. У відповідності до статей 81, 88 ЦПК України судові витратив сумі 229, 40 гривень, слід стягнути з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач звернувся з зазначеним позовом до суду,в якому зазначив,що 18 червня 2003 року,між ним та Потіївським ССТ була досягнута домовленість,що він купує складське приміщення в с.Потіївка. На виконання зобов»язань,він 18.06.2003 року перерахував Потіївському ССТ 12 000 гривень.Однак в подальшому відповідач відмовляється оформити купівлю-продаж в установленому законом порядку,та виготовити технічну документацію, мотивуючи відсутністю всіх документів на приміщення. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з»явився,надіслав до суду заяву,в якій просить слухати справу без їх участі. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився,надіслав до суду заяву,в якій просить слухати справу без їх участі. Вислухавши пояснення представника позивача,дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази,суд приходить до наступного висновку. Як видно з матеріалів справи,18.06.2003 року,між позивачем та Потіївським ССТ була досягнута домовленість,що позивач купує скадське приміщення з підвалом в [ADDRESS]. На виконання зобов»язань,позивач 18.06.2003 року перерахував Потіївському ССТ 12 000 гривень.Однак в подальшому відповідач відмовляється оформити купівлю-продаж в установленому законом порядку. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились шодо істотних умов договору, шо підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ч.1 ст.655 ЦПК України,за договором купівлі-продажу,одна сторона (продавець) передає або зобов»язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов»зується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 328 ІІК України передбачено,що право власності набувається на підставах,що не заборонені законом,зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено факт ухилення відповідача від нотаріального посвідчення правочину. Позивач у зв'язку з відмовою відповідача,позбавлений права зареєструвати свої права на куплене майно. Проте, між сторонами відбулося повне виконання умов договору, зміст договору відповідає дійсній волі сторін, даний договір не порушує прав та інтересів інших осіб. Суд вважає, шо оскільки відповідач по справі не заперечує проти задоволення позову, та в судовому засіданні встановлено, шо позивач дійсно купив у відповідача складське приміщення з підвалом - позов необхідно задовольнити, визнавши право власності позивача на складське приміщення з підвалом. Приймаючи до уваги викладене та те, іншим шляхом права позивача не захистити, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст. ст.220,328,655 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач звернувся з зазначеним позовом до суду,в якому зазначив,що в кінці серпня 2014 року,між ним та Радомишльським МСТ була досягнута домовленість,що він купує приміщення бувшого магазину в с.Леніне. На виконання зобов»язань,він 29.08.2014 року та 11.09.2014 року перерахував Радомишльському МСТ 43100 гривень. Однак в подальшому відповідач відмовляється оформити купівлю-продаж в установленому законом порядку, мотивуючи відсутністю всіх документів на приміщення. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з»явився,надіслав до суду заяву,в якій просить слухати справу без їх участі. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився,надіслав до суду заяву,в якій просить слухати справу без їх участі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Як видно з матеріалів справи, 04.08.2014 року,збори правління Радомишльського МСТ прийняли рішення на продаж нежилого приміщення магазину «[INFO]» в с.Леніне. В кінці серпня 2014 року,між позивачем та Радомишльським МСТ У була досягнута домовленість,що позивач купує приміщення бувшого магазину в с.Леніне. На виконання зобов»язань,він 29.08.2014 року та 11.09.2014 року перерахував Радомишльському МСТ 43 100 гривень. Однак в подальшому відповідач відмовляється оформити купівлю-продаж в установленому законом порядку. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились шодо істотних умов договору, шо підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ч.1 ст.655 ЦПК У країни, за договором купівлі-продажу,одна сторона (продавець) передає або зобов»язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві),а покупець приймає або зобов»зується прийняти майно(товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону обо незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено факт ухилення відповідача від нотаріального посвідчення правочину. Позивач у зв'язку з відмовою відповідача,позбавлений права зареєструвати свої права на куплене майно. Проте, між сторонами відбулося повне виконання умов договору, зміст договору відповідає дійсній волі сторін, даний договір не порушує прав та інтересів інших осіб. Суд вважає, шо оскільки відповідач по справі не заперечує проти задоволення позову, та в судовому засіданні встановлено, шо позивач дійсно купив у відповідача приміщення магазину - позов необхідно задовольнити, визнавши право власності позивача на приміщення. Приймаючи до уваги викладене та те, іншим шляхом права позивача не захистити, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст. ст.220,328,655 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивач звернувся з зазначеним позовом до суду , де просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частки від заробітку ( доходу) відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим , що відповідач [PERSON] є його батьком . На даний час він навчається на денній формі навчання на першому курсі Ніжинського державного університету ім. М.В.Гоголя, термін його навчання закінчується 30.06.2018 року. Вказує, що навчання потребує матеріальних витрат, а він знаходиться на повному утриманні матері. Тому в зв»язку зі складним матеріальним становищем вирішив звернутись до суду з заявою про стягнення аліментів з відповідача на час його навчання. В судове засідання позивач не зявився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, також подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Не заперечує сплачувати аліменти на сина, що навчається в розмірі 1\\4 частки, Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). [PERSON] є студентом Ніжинського державного університету імені [PERSON] . Термін його навчання закінчується 30.06.2018 року, що підтверджується довідкою № 16 від 19.05.2015 року, виданою учбовим закладом (а.с.5). Стаття 182 Сімейного кодексу України зобов'язує суд при визначенні розміру аліментів враховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Отже, враховуючи, що позивач навчається у вищому учбовому закладі, та потребує значних грошових витрат, матеріально не забезпечений, відповідач позов визнає та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина , тому суд вважає, що є всі підстави для його задоволення .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позивач звернувся з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 15 травня 2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики № 33759, за умовами якого відповідач отримала позику в сумі 600 грн строком на 30 днів. Відповідач не виконала свого обов`язку з повернення позики та сплати відсотків, наданий кредит в строки, передбачені договором, не повернула. Просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 25892,40 грн. Від відповідача відзив на позов не надходив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 15 травня 2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН»та\~ [PERSON] \~ укладено\~договір позики\~№33759,\~відповідно до\~якого відповідач\~отримала позику\~на споживчі\~цілі у\~сумі 600\~грн строком на 30 днів та зобов`язалася повернути позику та сплатити проценти у розмірі 360,60 грн, разом 960,60 грн у дату повернення позики 14 червня 2016 року (а.с. 15-43, 45-57). Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики у встановлені строки належним чином не виконала, чим порушила умови договору. Станом на 12 червня 2019 року заборгованість відповідача за договором становить 25892,40 грн : -заборгованість за основною сумою позики 600 грн; -заборгованість за відсотками 12832,20 грн; -заборгованість за простроченими відсотками 12460,20 грн (а. с. 44, 75-98). Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не спростовано. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за договором позики. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Стаття 536 ЦК України зазначає, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, у зв`язку з тим, що судом встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем, позовні вимоги підлягають задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved