Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що 02.10.2011 року між публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №1104/2888CLPS2, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5 090 гривень 24 копійки на строк до 03.10.2012 року на умовах, передбачених договором, а відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у строки, передбачені договором. Відповідач не виконує покладені на неї договором зобов'язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом, внаслідок чого станом на 17.10.2012 року утворилася заборгованість за договором в сумі 5 386 гривень 24 копійки. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є фінансовою установою та має право здійснювати факторингові операції, і 17.10.2012 року ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №20121017-Г, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив на користь позивача право вимоги до відповідача по кредитному договору відповідача, і в зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку(крім внесення 296 гривень) не виконує свої зобов'язання по договору, позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості та сплачених судових витрат. Представник позивача - «Фінансової компанії «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з'явився, письмовою заявою свій позов підтримав та просив суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково та просила суд зменшити суму в зв'язку з важким матеріальним становищем. Суд заслухавши сторони, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового слідства встановлено, що 02.10.2011 року між публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №1104/2888CLPS2, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5 090 гривень 24 копійки на строк до 03.10.2012 року на умовах, передбачених договором, а відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у строки, передбачені договором. Відповідач не виконує покладені на неї договором зобов'язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом, внаслідок чого станом на 17.10.2012 року утворилася заборгованість за договором в сумі 5 386 гривень 24 копійки. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є фінансовою установою та має право здійснювати факторингові операції, і 17.10.2012 року ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №20121017-Г, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив на користь позивача право вимоги до відповідача по кредитному договору відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою. Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч.1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. На виконання вказаних вимог ПАТ «Платинум Банк» було направлено відповідачу лист з повідомленням про відступлення прова вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» по кредитному договору за №1104/2888CLPS2 від 02.10.2011 року. Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання збов'язань не допускається. В ст. 549 ЦК України визначено поняття неустойки (штрафу, пені) - це грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, тобто причини невиконання відповідачем зобов'язань правового значення для справи не мають. Згідно ст.ст.1048, 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, до того ж, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлююються договором. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором наданим позивачем, боржнику, тобто відповідачу, за порушення строків грошових зобов'язань нарахована заборгованість по тілу кредиту в сумі 4 365 гривень 24 копійки, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 482 гривні 34 копійки, та пеня за порушення графіку погашення заборгованості в сумі 242 гривні 66 копійок, загальна сума боргу складає 5 090 гривень 24 копійки. Відповідач в судовому засіданні просила суд стягнути з неї лише заборгованість по тілу кредиту в сумі 4 365 гривень 24 копійки і не стягувати з неї заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 482 гривні 34 копійки та пеню за порушення графіку погашення заборгованості в сумі 242 гривні 66 копійок, в зв'язку з важким матеріальним становищем. При цьому важке матеріальне становище відповідач мотивувала тим, що її дитина навчається, а у її чоловіка відсутнє постійне місце роботи, але жодних документів на підтвердження цього відповідач суду не надала. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що відповідач не довела суду свою не спроможність сплати заборгованості по кредиту через важке матеріальне становище, а позивач довів те, що відповідач має заборгованість по кредиту на суму 5 090 гривень 24 копійки, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України, також підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 79, 88, 512, 514, 525, 526, 530, 549, 611, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України.

Outcome: approved