Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого (селянського) господарства в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] померла її рідна сестра [PERSON], якій на день смерті належали на праві власності ? частина житлового будинку та ? частина земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного (селянського) господарства, які розташовані [ADDRESS]. Вона є спадкоємцем другої черги на майно померлого спадкодавця, оскільки спадкоємці першої черги відсутні, в зв'язку з чим звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де їй було видано свідоцтво про право на спадщину на ? частини житлового будинку [ADDRESS]. В той же час, нотаріус відмовив їй в оформлені спадкових прав на ? частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного (селянського) господарства в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно на ім'я померлого спадкодавця, оскільки померла [PERSON], оформивши після смерті матері [PERSON] свої спадкові права на зазначену частину земельної ділянки відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 квітня 2000 року, не оформила за життя державний акт на право власності на неї, у зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, так як в іншому порядку не може оформити свої спадкові права. Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи (а.с.159,) в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] (а.с.30-31) в судовому засіданні 22 квітня 2014 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, оскільки позивач як спадкоємець другої черги за законом не може оформити свої спадкові права на майно померлого спадкодавця у виді ? частини земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного (селянського) господарства в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно на ім'я померлого спадкодавця, оскільки померла [PERSON], оформивши після смерті матері [PERSON] свої спадкові права на зазначену частину земельної ділянки відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 квітня 2000 року, не оформила за життя державний акт на право власності на неї. Позивач своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але оформивши спадкові права на інше спадкове майно померлої, в частині зазначеної земельної ділянки змушена звернутись за захистом своїх прав до суду, так як нотаріусом винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в частині земельної ділянки. Представник відповідача - Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.165), в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності їхнього представника по наявним матеріалам справи (а.с.166). Представник третьої особи - відділу Держземагенства у Солонянському районі Дніпропетровської області, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності їхнього представника (а.с.164). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, приходить до наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. В той же час, згідно з п. «б» ч.2 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без змін меж, цільового призначення, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. Судом встановлено, що [PERSON], яка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» після укладання шлюбу згідно актового запису №2251 від 07 жовтня 1967 року по Будинку реєстрації шлюбу м.Дніпропетровська (а.с.18), є рідною сестрою [PERSON], що підтверджується записами актів про їх народження та укладення шлюбу (а.с.17,18, 88-89). [PERSON] померла [INFO], про що відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 157 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 11 січня 2010 року (а.с.9). [PERSON] на день смерті належало успадковане нею згідно виданого Солонянською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області за реєстровим №1430 свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 квітня 2000 року (а.с.14,19-20,72,117-137) в рівних долях з [PERSON] після померлої [INFO] [PERSON] (а.с.16) спадкове майно, яке складалося з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в [ADDRESS] на приватизованій земельній ділянці розміром 4269 кв.м.; з приватизованої земельної ділянки розміром 4269 кв.м в селі Військове Солонянського району Дніпропетровської області, яка надана для обслуговування житлового будинку площею 2500 кв.м та ведення особистого підсобного господарства площею 1769 кв.м і належала померлій [PERSON] на підставі виданого виконкомом Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області 17 серпня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №386державного акту на право приватної власності на землю; а також з виданого Солонянською райдержадміністрацією Дніпропетровської області 10 лютого 1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0577 сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП №028577, що знаходиться в с.Калинівка у володінні ВАТ «Славутич» Солонянського району Дніпропетровської області розміром 5,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Після отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 квітня 2000 року (а.с.14,19-20,72,117-137) [PERSON] зареєструвала своє право власності на ? частину житлового будинку (а.с.15) та отримала на розташовану на території Військової сільської ради земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.700 га, право на яку було посвідчено виданим Солонянською райдержадміністрацією Дніпропетровської області 10 лютого 1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0577 сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ДП №028577, державний акт І-ДП №087607, який було видано Військовою сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №351 (а.с.54-55). В той же час, нею не було в установленому законом порядку до дня її смерті зареєстровано право власності на успадковану нею за заповітом земельну ділянку розміром 4269 кв.м в селі Військове Солонянського району Дніпропетровської області, яка надана для обслуговування житлового будинку площею 2500 кв.м та ведення особистого підсобного господарства площею 1769 кв.м, що належала на праві власності померлому спадкодавцю [PERSON] згідно виданого виконкомом Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області 17 серпня 1999 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №386 державного акту на право приватної власності на землю, відповідно до визначених свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 15 квітня 2000 року долей (часток) (а.с.14,19-20,117-137). Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на належне померлій майно, в тому числі і на успадковане нею згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 квітня 2000 року (а.с.14,19-20,72,117-137) майно померлої [PERSON], в зв'язку з чим позивачка [PERSON], як спадкоємець другої черги за законом на інше належне померлій майно відповідно до вимог ст.1222,1245,1262 ЦК України звернулась за місцем відкриття спадщини у встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори м.Дніпропетровська (а.с.42,69), де на підставі, в тому числі і її заяви, було відкрито спадкову справу №261/2010 (а.с.40-86) та видано як спадкоємцю другої черги за законом 29 лютого 2013 року свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку [ADDRESS], розташованому на приватизованій земельній розміром 4269 кв.м (а.с.10,11,82), яка належала померлій на підставі виданого Солонянською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області за №1430 свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В той же час, постановою про відмову у здійсненні нотаріальної дії від 01 лютого 2014 року (а.с.140) позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на успадковану померлою згідно виданого Солонянською державною нотаріальною конторою за №1430 свідоцтва про право на спадщину за заповітом 15 квітня 2000 року (а.с.14,115-116) ? частину приватизованої земельної ділянки розміром 4269 кв.м в селі Військове Солонянського району Дніпропетровської області, яка надана для обслуговування житлового будинку площею 2500 кв.м та ведення особистого підсобного господарства площею 1769 кв.м, яка належала померлій [PERSON] на підставі виданого виконкомом Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області 17 серпня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №386 державного акту на право приватної власності на землю, у зв'язку з відсутністю у [PERSON] правовстановлюючого документу на спадкове майно, зареєстрованого належним чином, тобто державного акту на вказану земельну ділянку. Свідоцтво про право на спадщину відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Аналогічні положення закріплені в главі 89 ЦК України. Відповідно до ст.1225 ЦК України (в редакції, яка була чинною на день виникнення спірних правовідносин) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 встановлено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Під час розгляду справи встановлено, що позивачу в порядку спадкування за законом від померлої [INFO] сестри [PERSON] перейшло право на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON], в тому числі і на ? частину приватизованої земельної ділянки розміром 4269 кв.м. в с. Військове, Солонянського району Дніпропетровської області, яка надана для обслуговування житлового будинку 2500 кв.м. та ведення особистого підсобного господарства - 1769 кв.м. та яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого виконкомом Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області 17 серпня 1999 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №386. Судом встановлено, що відносно цієї ж земельної ділянки і з таких же правових підстав рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2014 року у справі №2-601/11 за позовом [PERSON] до Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом змінено рішення Солонянскього районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2011 року та визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,4269 га, надану для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на [ADDRESS] (а.с.147-148,167-170). Суд вважає, що оскільки [PERSON], як спадкоємець за законом, померла після відкриття спадщини і не встигла до дня своєї смерті отримати державний акт на право власності на землю, то до позивача переходить право на прийняття належної померлій ? частки спадщини у виді земельної ділянки розміром 4269 кв.м в селі Військове Солонянського району Дніпропетровської області, яка надана для обслуговування житлового будинку площею 2500 кв.м та ведення особистого підсобного господарства площею 1769 кв.м. Нотаріус,

Outcome: approved