Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за договором оренди землі. Позовні вимоги мотивує тим, що на підставі рішення Калуської міської ради від 28.03.2019 року № 2245 між [PERSON] та Калуською міською радою укладено договір оренди на земельну ділянку площею 0,2824 га з кадастровим номером 2610400000:05:005:0131, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . 09.04.2019 року було зареєстровано право оренди вказаної земельної ділянки (номер запису про інше речове право 31139021), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 280718055). Цільове призначення земельної ділянки площею 0,2824 га з кадастровим номером 2610400000:05:005:0131 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код КВЦПЗ 11.02). Відповідно до п. 4 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 2610400000:05:005:0131 становить 1 518 835,43 грн. Згідно п. 8 договору орендна плата 3,5 відсотки від нормативної грошової оцінки земель нараховується з моменту прийняття рішення Калуської міської ради, зазначеного у п. 1 даного договору, і вноситься орендарем в грошовій безготівковій формі в розмірі 53 159,24 грн. в рік. Договір оренди землі укладено на строк до 28.03.2024 року. Відповідно до інформації, наданої фінансовим управлінням Калуської міської ради від 22.10.2021 року від [PERSON] надійшли кошти за користування земельною ділянкою комунальної власності з 28.03.2019 по 30.12.2019 року - 9000 грн., за 2020 рік - 33 000 грн., за 9 місяців 2021 року - коштів не надходило. Враховуючи вказані обставини, за період з 28.03.2019 по 30.09.2021 року відповідач зобов`язаний сплатити на користь Калуської міської ради заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,2824 га з кадастровим номером 2610400000:05:005:0131 у розмірі 91 504,42 грн. (розрахунок додається). Згідно зі ст. ст. 626, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (частини 1, 8 вказаної норми). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Статтями 1, 13 цього Закону визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до статті 21 названого Закону, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). За приписами ч. ч. 289.1., 289.2. ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Зі змісту наведених статей Закону України «Про оренду землі» вбачається, що основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Нормами п. 288.1, 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Істотною умовою договору оренди землі за ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату. Згідно п. п. 14.1.136 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України - орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Відповідно до статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. За ст. 610, ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За таких обставин відповідач є боржником, який прострочив виконання грошового зобов`язання щодо сплати орендної плати за землю. 1.На підставі наведеного, Калуська міська рада звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь Калуської міської ради заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 2610400000:05:005:0131 за договором оренди землі від 28.03.2019 року в сумі 91 504,42 грн. за період з 28.03.2019 по 30.09.2021 року. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, що позов підтримує, просить його задовольнити, слухати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій зазначив про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідач по справі визнав вимоги позивача і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач не заперечував проти задоволення позову, то позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved