Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Держави України в особі Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних рішень, дій та бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури. Позивач просить стягнути з Держави України на свою користь, шляхом списання Державною Казначейською службою України з Державного бюджету України суму у розмірі 7347,76 гривень витрат, що пов'язані зі зверненнями та явкою до органів досудового розслідування, прокуратури і суду в сумі 5320,22 гривень та компенсації за відрив від звичайних занять в сумі 2027,54 гривень, у рахунок відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок незаконних рішень, дій та бездіяльності органу досудового розслідування і прокуратури, та суму у розмірі 5000,00 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з березня 2015 року він звертався до прокурорів Херсонської області з заявами про вчинення кримінальних правопорушень заступниками прокурора Херсонської області, прокурорами Скадовського району Херсонської області, слідчими СВ Скадовського району Херсонської області з приводу їх бездіяльності та прийняття неправомірних рішень, а саме: невнесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення останніми за його заявами, не проведення процесуальних дій та неприйняття процесуальних рішень. Внаслідок незаконних дій та незаконних рішень органів досудового розслідування та прокуратури йому завдана шкода. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.09.2018 року провадження у справі вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. На виконання ухвали суду від 12.11.2018 року про витребування доказів, прокуратурою Херсонської області надано кримінальне провадження №42016230000000009 і наглядові провадження №04/2/2-335-14, №17-5389-14, №15-4185-16. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Але відзиву на позовну заяву до даного часу суду не надано. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновками експертів. Згідно ч. 6 ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіюванні. Дослідивши у сукупності матеріали справи а також надані матеріали кримінального провадження №42016230000000009 і наглядових проваджень №04/2/2-335-14, №17-5389-14, №15-4185-16, суд встановив, що 19.01.2016 до ЄРДР внесено відомості про кримінальні правопорушення, а саме: шахрайство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, та заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину, які вчинене працівниками правоохоронних органів стосовно [PERSON] Підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення стала заява [PERSON] подана до Комсомольського районного суду м. Херсона. У своїй заяві про злочин [PERSON] виклав доводи про те, що прокурором Скадовського району не надано грунтовних відповідей на його клопотання поданих в порядку ст. 220 КПК України, не надано копій документів та не надано матеріалів кримінального провадження № 12014230230000224 для ознайомлення. Крім того, заявником вказано, що прокурором району не направлено рішення щодо законності прийнятого рішення слідчим СВ Скадовського РВ УМВС України в Херсонській області по кримінальному провадженню № 12014230230000224. З метою перевірки доводів заявника [PERSON] щодо незаконних дій вчинених [PERSON] та [PERSON] було проведено розслідування щодо підтвердження обставин, на які посилався останній. За наслідками перевірки доводів заявника [PERSON], було встановлено відсутність подій злочинів за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 396 КК України. Внаслідок, постановою про закриття кримінального провадження від 22.10.2018 року, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №42016230000000009 від 18.01.2016 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190, ч.1 ст.364, ч. 1 ст. 396 КК України, було закрите на підставі п.1 ч 1 ст. 284 КПК України, а саме встановлена відсутність події кримінального правопорушення передбачених ч. 2 ст. 190, ч.1 ст.364, ч. 1 ст. 396 КК України. Відомості про прийняте рішення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про що повідомлено [PERSON] супровідним листом та надіслано копію процесуального документу. На даний час вказана постанова є чинною, відомості, щодо її оскарження у суду відсутні. ЄСПЛ у своєму рішенні від 22 квітня 2010 року у справі «Фатуллаєв проти Азербайджану» зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в п. 2 ст. 6 Конвенції, є одним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», є винною до того, як це доведено в законному порядку. Таким чином, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів протиправності діянь органу досудових розслідувань та прокуратури а також їх посадових осіб, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями та вини останніх в її заподіюванні, суд вважає, що відсутні підстави для застосування вимог положень статей 1166,1167,1176 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтовані та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed