Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі в сумі 13110 грн.40 к., середній заробіток за весь затримки кінцевого розрахунку за період з 21.03.2014 року по 08.12.2014 року в сумі 27745грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що знаходився в трудових правовідносинах з відповідачем з 12.12.2011 року по 21.03.2014року, але заробітна плата йому виплачувалася не в повному обсязі, кінцевий розрахунок не проведений. Моральну шкоду обґрунтовує неможливістю жити нормальним життям у відсутності грошових коштів, які на протязі тривалого часу йому не виплачуються відповідачем, неможливістю проходити призначене лікування, утримувати себе на свою сім*ю. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи у відсутності представника відповідача, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд,вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно положень ч. 1 ст. 116 КЗпП, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст..117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст..237-1 Кзпп України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв*язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач знаходився в трудових правовідносинах в ТОВ «Елавус ДТД» 12.12.2011 року по 21.03.2014року , коли його було звільнено за ст.36п.1 КЗпП України (а.с.4). При звільненні позивача відповідачем не була виплачена заборгованість по зарплаті в сумі 1489 грн.82 к.. Вказана сума підтверджується розрахунковими листками ( а.с.21-22) і стягується судом з відповідача. Як пояснив позивач, за інші місяці праці, тобто за січень, лютий, березень 2014 року заробітна плата йому не нараховувалась, а тому не може бути стягнута в примусовому порядку. Суд роз*яснив позивачу право звернутися з позовом про нарахування заробітної плати за вказаний період часу, якщо він вважає, що його права в цій частині порушені відповідачем. Так як кінцевий роз ранок з позивачем відповідачем не проведено до теперішнього часу, то його позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за період з 21.03.2014 року по 08.12.2014 року ґрунтується на вимогах ст.117 КЗпП України. Так як відповідач не надав до своїх письмових заперечень довідки про середній заробіток позивача, то суд провів розрахунок на підставі наданих позивачем доказів. А саме розрахункових листків за жовтень та листопад та 2013 року, з яких вбачається, що середньоденна зарплата позивача становить 155 грн., виходячи з наступного: 1226 грн.05к.- розмір зарплати за жовтень2013 року ; 2028 грн.99к.- розмір зарплати за листопад2013 року ; 21- кількість робочих днів за два місяці 2013 року ; 179- кількість робочих днів затримки виплати кінцевого розрахунку; Виходячи з наведеного, розрахунок такий: 1226 грн.05к +2028 грн.99к:21 дні=155грн. х 179 днів = 27745грн. Таким чином, суд задовольняє ці позовні вимоги позивача і стягує з відповідача середній заробіток за весь час затримки кінцевого розрахунку в загальній сумі 27745грн., оскільки відповідач в судове засідання не з*явився і не довів, що затримка кінцевого розрахунку відбулася не з його вини. Внаслідок неотримання коштів за свою працю позивач зазнав морльних страждань та вимушений був приділяти додаткових зусиль для організації свого привичного способу життя, а саме: З медичної картки та наданих виписок встановлено, що [PERSON] у вказаний період часу потребував медичного лікування та придбання лікарняних засобів, однак грошей на їх придбання не мав, так як не отримував заробітну плату. В результаті він вимушений був відмовлятися від покупки деяких медикаментів, а для покупки необхідних медикаментів звертатися за допомогою до своїх рідних та близьких. Вказані обставини негативно впливати на його душевний стан, оскільки він є працездатним чоловіком, який фактично не взмозі утримувати себе та свою сім*ю з вини відповідача. Розмірі моральної шкоди в сумі 5000 грн. суд вважає сорозмірним його моральним стражданням і стягує вказану суму з відповідача. В порядку ст.88 ЦПК України з відповідача стягується на користь держави судовий збір.

Outcome: partial