Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що спірне житлове приміщення в гуртожитку університету було самоправно зайняте [PERSON], яку рішенням Апеляційного суду м. Києва від 20.09.2012р. виселено з гуртожитку університету. За час проживання [PERSON] без дозволу адміністрації гуртожитку заселила до спірної кімнати на той час неповнолітнього [PERSON], рішення про вселення якого не приймалось, ордер на вселення не видавався. Тому позивач просив суд виселити [PERSON] з кімнати [NUMBER] гуртожитку Національного університету оборони України по [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 20.09.2012р. виселено [PERSON] з кімнати [NUMBER] гуртожитку по [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Згідно Розпорядження Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації №360 від 22.04.2009р. будинок [ADDRESS] використовується як гуртожиток, знаходиться у [ADDRESS] ( лист Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації №09/55-5230 від 17.07.07р.) та знаходиться на балансі Національної академії оборони України (довідка Київського квартирно - експлуатаційного управління Міністерства оборони України №303/25/1-136 від 25.01.2008р.). Постановою Кабінету Міністрів України №1089 від 17.12.2008р. Національна академія оборони України реорганізована в Національний університет оборони України та є юридичною особою згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Згідно довідки Національного університету оборони України №182/4/119 від 22.01.2013р. відповідач не перебував та не перебуває у трудових відносинах з позивачем, а в довідці №460/26/3365 від 12.02.2013р. зазначено, що рішення житлової комісії про надання жилої площі у гуртожитку відносно відповідача не приймалдось, ордер на вселення не видавався. Статтями 128, 129 ЖК України передбачено, що порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. Жила площа у спеціальних гуртожитках для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують поліпшення житлових умов або жила площа яких тимчасово заселена чи яким повернути колишнє жиле приміщення немає можливості, а також осіб, які потребують медичної допомоги у зв'язку із захворюванням на туберкульоз, надається в порядку, що визначається відповідними органами місцевого самоврядування. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Відповідно до ч.1 ст. 58 Житлового кодексу УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом (ч.1ст.109 ЖК України). Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки, відповідач самовільно вселився в спірну житлову площу, відповідне рішення про надання відповідачу житлової площі для проживання не приймалося, ордер який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення не видався, відповідно до ч.3 ст.116 Житлового кодексу УРСР відповідач підлягає виселенню без надання йому іншого жилого приміщення.

Outcome: approved