Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визначення місця проживання малолітніх дітей, в обґрунтування якого зазначив, що він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народилися діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12.05.2016 року шлюб між ним та відповідачем було розірвано. Однак, сторони не дійшли згоди щодо місця проживання дітей. Діти проживають з матір'ю, проте, проживання дітей разом з нею суперечить інтересам дітей, оскільки спосіб життя, який веде відповідачка може істотно зашкодити їх здоровому, повноцінному розвитку. Діти виявляють прихильність саме до позивача, бажають проживати разом з ним. Позивач переконаний, що в інтересах дітей проживати з ним, оскільки він є самозайнятою особою (адвокат), має власний стабільний дохід, його робочий день має вільний графік, дозволяючи пристосовувати його життя під потреби дітей, а тому є час супроводжувати їх до навчання, займатися їх позашкільним розвитком та іншим чином піклуватися про їх фізичний, духовний, моральний стан. У зв'язку з викладеним просить визначити місце проживання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], разом з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS]. [PERSON] звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Корабельної районної у місті Херсоні ради про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, в обґрунтування якого зазначила, що з 16.10.1999 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12.05.2016 року було розірвано. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин несумісності характерів. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з нею в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] не перешкоджала своїм дітям зустрічатися з батьком, вони перебували у нього на вихідних та частково протягом канікул. 05.07.2017 року відповідач повідомив про те, що хоче взяти дітей до себе, однак цього ж дня їх не повернув. З 05.07.2017 року вона постійно намагається зустрітися зі своїми дітьми та забрати їх додому, проте її колишній чоловік переховує їх від неї. Проживання дітей разом з колишнім чоловіком може негативно вплинути як на їх виховання, так і на їх психологічний стан. У зв'язку з викладеним просить визначити місце проживання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за місцем проживання їх матері [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. У судовому засіданні позивач за первісним позовом свої позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив задовольнити позов та визначити місце проживання дітей разом з ним. У задоволенні зустрічної позовної заяви просив відмовити. В подальшому, в судове засідання надав заяву про проведення розгляду справи без його участі. Представник відповідача та відповідач за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, проти їх задоволення заперечували. Вимоги зустрічної позовної заяви підтримали, просили їх задовольнити. В подальшому в судове засідання представник надала заяву про проведення розгляду справи без її участі. Представник третьої особи служби у справах дітей Корабельної районної у м. Херсоні ради не заперечувала проти визначення місця проживання дітей разом з батьком [PERSON], та надала заяву про проведення розгляду справи без її участі. Представник третьої особи служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради надала заяву про проведення розгляду справи без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення учасників, допитавши свідків та дітей, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх поданими сторонами доказами, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи і дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.10.1999 року, який рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12.05.2016 року було розірвано. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 13.11.2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №851, та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 23.06.2006 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №355. Згідно довідки ОСЖБ «Комета» від 06.09.2017 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], фактично проживають з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] з липня 2017 року. Відповідно до довідки ЖЕО ЖБК «Дніпровець» від 11.07.2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. З характеристики ДОП СП Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області ст. лейтенанта поліції Пінчука В.Г. від 12.07.2017 року вбачається, що [PERSON] за адресою [ADDRESS] характеризується з позитивної сторони, підтримує добросусідські відносини. Веде нормальний спосіб життя, у зловживанні спиртними напоями та у вжитті наркотичних засобів помічена не була. З характеристики від 13.07.2017 року на [PERSON] вбачається, що остання працює заступником головного бухгалтера Комунального підприємства «Олешківський Водоканал» з 18.04.2016 року. За період роботи на підприємстві показала себе як кваліфікований фахівець, є організованим, відповідальним та дисциплінованим працівником. Гарна мати, виховує двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до характеристики на ученицю 4-В класу Херсонської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №52 з поглибленим вивченням української мови [PERSON], остання виявила позитивне ставлення до навчання, бажання вчитися. В школі поводить себе спокійно і стримано, дотримується правил поведінки та шкільного режиму. Батьки розлучені, але батько завжди приділяв увагу дитині, два-три рази на тиждень приїжджав за донькою, забирав зі школи. Щодня батько відвідує школу, цікавиться успіхами доньки, піклується про її здоров'я. Відповідно до характеристики на учня 6-В класу Херсонської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №52 з поглибленим вивченням української мови Херсонської міської ради Бондар Владислава Андрійовича, батько приділяє належну увагу вихованню сина, контролює виконання домашнього завдання, активно співпрацює із педагогічним колективом школи. [PERSON] за місцем мешкання характеризується добре. Заяв та скарг від сусідів і родичів на його адресу не надходило, громадський порядок не порушує. У вживанні наркотичних речовин та зловживанні алкогольними напоями помічений не був. На обліку в Корабельному ВП ХВП ГУНП в Херсонській області не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувався, що підтверджується довідкою-характеристикою старшого дільничного офіцеру поліції СП Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції Сардарій В.С. від 27.09.2017 року. Згідно характеристики голови Ради адвокатів Херсонської області Мокіної І.В. адвокат [PERSON] має стаж адвокатської діяльності з 25.07.2012 року. За характером доброзичливий, коректний, чуйний, емоційно стійкий, відповідальний, має комунікативні здібності, миролюбний, уникає конфліктних ситуацій. Позивач [PERSON] приймає активну участь у вихованні та утриманні своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою ПП «Експрес Оптика» від 14.07.2017 року, довідкою-підтвердженням від 05.09.2017 року, довідкою дитячого медичного центру «Настьона», довідкою Херсонської об'єднаної технічної школи від 22.09.2017 року №01-14/01, довідкою №3 від 30.08.2017 року, довідкою Херсонської міської дитячо-юнацької спортивної школи №3 Херсонської міської ради від 05.09.2017 року №29/02, довідкою №11 від 09.08.2017 року (а.с.115-126). Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частиною 2 ст. 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 2 ст. 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. З аналізу зазначених вище норм вбачається, що батьки несуть відповідальність за розвиток дитини, забезпечують її матеріальний та духовний розвиток, а права та обов'язки батьків повинні ґрунтуватися на принципі інтересів дитини. При вирішенні цього конкретного спору про місце проживання дітей, суд виходить з принципу пріоритетності прав та інтересів дитини, приймає до уваги встановлені в судовому засіданні факти щодо однаково відповідального ставлення обох батьків до виконання своїх обов'язків, а також норми Конституції України та законодавства, що регулює ці питання, зокрема: Так, статтею 21 Конституції України проголошено вільність і рівність усіх людей у своїй гідності та правах. Ця вихідна конституційна засада конкретизована у статті 24 Конституції України: громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, не може бути привілеїв чи обмежень, в тому числі за ознаками статі. У частині 3 цієї статті Конституції України закріплено конституційні гарантії, якими забезпечується рівність прав жінки і чоловіка. Право на свободу вибору місця проживання кожному гарантоване ст. 33 Конституції України. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Частиною 3 ст.29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає (ч.4 ст.29 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням їх інтересів. У 6-му принципі Декларації прав дитини від 20.11.1959, яку Україною було ратифіковано у встановленому законом порядку та яка діє на час виникнення спірних правовідносин, дитина для повного та гармонійного розвитку має потребу у любові та розумінні. Дитина повинна, коли це можливо, зростати під опікою та під відповідальністю своїх батьків та у всякому випадку в атмосфері любові, а також моральної та матеріальної забезпеченості. Окрім того вказаним принципом закріплено, що малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли наявні виключні до того обставини, бути розлученою із матір'ю. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Допитані в судовому засіданні діти [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що бажають щоб визначили їх місце проживання разом з батьком [PERSON] Відповідно до ст. 291 Цивільного Кодексу України фізична особа незалежно від віку та стану здоров'я має право на сім'ю. Фізична особа не може бути проти її волі розлучена з сім'єю, крім випадків, встановлених законом. Фізична особа має право на підтримання зв'язків з членами своєї сім'ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Ніхто не має права втручатися у сімейне життя фізичної особи, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідно до акту амбулаторної судово-психологічної експертизи №118-2017 від 18.12.2017 року умови проживання [PERSON] з [PERSON] негативно вплинули на його психічний стан, обумовили виникнення у [PERSON] порушень з гіпотимним варіантом дезадаптації. Умови проживання [PERSON] з [PERSON] негативно вплинули на її психічний стан, обумовили загострення у [PERSON] емоційних проявів лабільного типу. [PERSON] та [PERSON] бажають постійно проживати з батьком [PERSON] (обумовлено наявними відчуттями безпеки, захищеності, більш широкими можливостями для саморозвитку). Постійне проживання [PERSON] та [PERSON] з урахуванням виявлених факторів (відчуття безпеки, захищеність, мінімальна кількість психотравмуючих чинників, прихильність до батька, різноманітність, широке коло можливостей для всебічного розвитку) з психологічної точки зору найбільш сприятливе та доцільне з [PERSON] Діти [PERSON] та [PERSON] з урахуванням їх віку, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку обмежено можуть усвідомлювати реальний зміст сімейної ситуації, яка склалася навколо спору батьків щодо визначення місця їх проживання. З урахуванням віку, рівня психічного розвитку, психічного стану дітей, індивідуально-психологічних особливостей батьків, особливостей взаємовідносин батьків, дітей до батьків, прихильності дітей до батьків постійне місце проживання [PERSON], [PERSON] з психологічної точки зору найбільш доцільне з [PERSON] Згідно висновку виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради від 22.02.2018 року №02-14-34-25 вважають доцільним визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], разом з батьком [PERSON]. Враховуючи всі обставини справи в сукупності, з огляду на визначений Декларацією прав дитини принцип, діючи винятково в інтересах дітей, враховуючи вік дітей, стан їх здоров'я, приймаючи до уваги особисті якості матері та батька, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дітей до кожного з них, інші обставини, суд вважає, що місцем проживання дітей слід визначити місце проживання їх батька, що буде відповідати їх інтересам та вимогам закону, в задоволенні зустрічних позовних вимог про визначення місцем проживання дитини за місцем проживання матері - слід відмовити. При цьому визначення місця проживання дитини з батьком не позбавляє мати права виховувати дітей, утримувати їх, спілкуватися з ними.

Outcome: approved