Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач звернувся з зазначеним позовом до суду, де просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на жилу площу в квартирі [ADDRESS], яка належить йому на праві власності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником вищевказаної квартири, згідно договору дарування на ? частки квартири та свідоцтва про право власності на ? частини квартири. З 2000 року та на даний час в зазначеній квартирі зареєстрована його дочка, відповідач, яка ніколи не проживала разом з ним, однак добровільно знятися з реєстраційного обліку в квартирі відмовляється, що створює позивачеві перешкоди у розпорядженні своєю квартирою на власний розсуд та значно обмежує його законні права. Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали з викладених у ньому підстав та просили його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, хоча підтвердила, що в квартирі [ADDRESS] вона не проживає більше 20 років. На даний час вона проживає у будинку по [ADDRESS] разом з матір»ю, але зареєструватися в цьому будинку не має можливості, оскільки будинок не переоформлений після смерті діда на матір. Вислухавши сторони, повно і всебічно дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Статтею 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійснені. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.05.2009 року та свідоцтвом про право власності на житло від 07.09.1993 року № 51. Згідно копії домової книги на квартиру, за адресою будинок [ADDRESS] з 08.04.2000 року зареєстрована відповідач по справі [PERSON], [INFO]. Фактично відповідач проживає в [ADDRESS]. Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 06.04.2013 року, 03.11.2013 року, 07.04.2014 року за адресою [ADDRESS] зареєстрована, але не проживає на протязі багатьох років дочка позивача, [PERSON] Відповідно до ст. 317 ЦК України позивачу, як власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, позивач скористався своїм законним правом, передбаченим ст. 391 ЦК України, і як власник майна вправі вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає йому користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. В силу ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні відповідач не надала жодних доказів підтвердження поважності причин не проживання більше року в квартирі [ADDRESS]. Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що відповідач втратила право на користування житлом у квартирі [ADDRESS], що належить позивачу, так як понад рік без поважних причин не проживала в ній,. Отже, вимоги позивача є законними, обгрунтованими і таким, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, із відповідача підлягає стягненню судовий збір, який сплатив позивач при подачі позову.

Outcome: approved