Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого зазначив, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 14 жовтня 2005 року, на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , яка померла [INFO] , його сину - [PERSON] , невістці- [PERSON] та внучці- [PERSON] , в розмірах часток, належить трьохкімнатна квартира [ADDRESS] . Вказана квартира загальною площею 55,40 кв.м. Відповідно будинкової книги та інформації з КП «Управляюча компанія» ТЕПЛИЙ ДІМ», у квартирі [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] та члени його сім`ї: син - [PERSON] , а також знайомі його сина - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яких було зареєстровано за його згодою на прохання його сина [PERSON] . Зазначає, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в 2009 році приїхали з м. П`ятихатки, та проживали в його квартирі протягом року, до листопада 2010 року. В листопаді 2010 року забравши свої речі із квартири, [PERSON] та [PERSON] , виїхали в м. П`ятихатки, з того часу в квартирі [ADDRESS] не проживають, їхнього майна не має. З моменту виїзду з квартири до м. Івано-Франківська не приїжджають,\~ місце їх проживання позивачу та його членам сім`ї не відоме. Позивачем зазначається, що наявність реєстрації, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у квартирі [ADDRESS] \~ порушує його право, права інших співвласників квартири та інтереси, адже вони змушені нести додаткові витрати по оплаті окремих житлово-комунальних послуг, нарахування яких здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих в квартирі осіб, а також позбавляє позивача можливості як пенсіонера, особи похилого віку, вирішувати питання щодо можливості отримання житлових субсидій. Відповідачі жодного разу не несли жодних витрат по утриманню квартири, не сплачували ніколи комунальні платежі. Не підтримують з відповідачами жодних стосунків. Востаннє співвласники квартири бачили їх в листопада 2010 року. [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані за його згодою в квартирі [ADDRESS] членами його сім`ї не являються. Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 21.01.2021 року позов\~ [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про втрату\~ права на користування житловим приміщенням - задоволено. Визнано [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] , а також визнано [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 14.05.2021 року заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.01.2021 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про втрату\~ права на користування житловим приміщенням\~ скасовано та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 15.06.2021 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтують тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 22.02.2013 року за №201 посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Українець В.В., [PERSON] прийняла у власність 2/5 (дві п`ятих) частини квартири [ADDRESS] . На підставі договору купівлі-продажу від 22.02.2013 року за №201 посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Українець В.В., за [PERSON] зареєстровано право власності за №200519 в Державному реєстру прав на нерухоме майно. У той час позивач по справі зазначає, що [PERSON] та [PERSON] у вказаній квартирі не проживають з 2010 року, а вказаний договір купівлі-продажу квартири укладено 22.02.2013 року між [PERSON] та третіми особами по справі, а саме [PERSON] та [PERSON] . Крім того, [PERSON] з 2007 року працювала на Державному підприємстві виробничого об`єднання «Карпати», яке знаходиться у м. Івано-Франківськ. Не тривалий час [PERSON] та її син [PERSON] проживають у місті П`ятихатки, Дніпропетровської області, у зв`язку з тим, що [PERSON] доглядає свою пристарілу матір, а [PERSON] доглядає свою бабусю, що достовірно було відомо позивачу та третім особам по справі. Враховуючи наведене просять суд відмовити у задоволенні позову. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Письмових пояснень на позов не подали. Відповідач\~ [PERSON] у судовому засіданні в режимі відео конференції просила суд відмовити в задоволенні позову, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом\~ встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа мешкає постійно, переважно або тимчасово. Згідно зі ст. 33 Конституції України вільний вибір місця проживання є одним з основних конституційних прав людини. Згідно копії свідоцтва про право власності від 14.10.2005 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Івано-Франківського ОБТІ від 07.11.2005 року [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] (дружині), [PERSON] (сину), [PERSON] (невістці), [PERSON] (внучці) на праві спільної сумісної власності, в рівних частках по 1/5 кожному належить квартира [ADDRESS] . З копії свідоцтва про право на спадщину від 08.10.2010 року, вбачається що спадкоємцем майна [PERSON] , 1930 року народження, яка померла [INFO] є її син [PERSON] на 1/2 частки та чоловік [PERSON] на 1/2 частки. Спадщина на яку видано свідоцтво складається з 1/5 частини квартири [ADDRESS] . Свідоцтво про право на спадщину на 1/10 частку квартири [ADDRESS] видане [PERSON] . З копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 08.10.2010 року вбачається, що спадкоємцем майна, яке складається з 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . З копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 08.10.2010 року вбачається, що спадкоємцем майна, яке складається з грошових коштів в Ощадбанку, до 1/2 частини 980,45 грн, за померлою [PERSON] , 1930 року народження, яка померла [INFO] є [PERSON] . З копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 08.10.2010 року вбачається, що спадкоємцем майна, яке складається з грошових коштів в Ощадбанку, до 1/2 частини 980,45 грн, за померлою [PERSON] , 1930 року народження, яка померла [INFO] є [PERSON] . З копії витягу про державну реєстрацію прав Івано-Франківського ОБТІ від 20.10.2010 року встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить 1/10 частки квартири [ADDRESS] . З копії витягу про державну реєстрацію прав Івано-Франківського ОБТІ від 20.10.2010 року встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить 1/10 частки квартири [ADDRESS] . З заяви [PERSON] , яка посвідчена приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Українець В.В. від 22.02.2013 року, вбачається, що вона стверджує, що частина квартири [ADDRESS] є власністю [PERSON] , належить йому на праві особистої власності, оскільки набута внаслідок використання права на безоплатну приватизацію державного житлового фонду та у результаті спадкування не являється спільною власністю подружжя. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна\~ від\~ 19.06.2020 року [PERSON] на праві приватної власності належить 3/10 частки квартири [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна\~ від\~ 19.06.2020 року [PERSON] на праві приватної власності належить 3/10 частки квартири [ADDRESS] . Як встановлено з договору купівлі-продажу від 22.02.2013 року за №201 посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Українець В.В., [PERSON] прийняла у власність 2/5 (дві п`ятих) частини квартири [ADDRESS] . На підставі договору купівлі-продажу від 22.02.2013 року за №201 посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Українець В.В., за [PERSON] зареєстровано право власності в Державному реєстру прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме\~ майно про реєстрацію права власності від 22.02.2013 року. Як вбачається із копії характеристики виданої начальником цеху та майстром №210 ДП ВО «Карпати»\~ [PERSON] працювала в`язальником схемних джгутів, шнурів і кабелів з 4 червня 2007 року. За період роботи на ДП ВО «Карпати» зарекомендувала себе позитивно. Відповідно до копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають в [ADDRESS] від 06.12.2005 року прописані: [PERSON] , [PERSON] , а також [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані в зазначеному житловому приміщенні з 27.03.2013 року. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~та статті\~1\~Першого\~протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до\~Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого\~протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17 липня 1997 року\~\~№ 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті\~316,\~317,\~319,\~321 ЦК України). У\~статті 7 ЖК УРСР\~передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Тобто будь-яке виселення або позбавлення особи права користування житлом допускається виключно на підставах, передбачених законом, і повинно відбуватись в судовому порядку. Статтею 317 ЦК України\~передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частин першої, другої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно із частиною першою\~статті 383 ЦК України\~власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Положеннями\~статті 391 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 395 ЦК України\~речовими правами на чуже майно є право користування (сервітут). Особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень\~глави 29 цього Кодексу\~(стаття 396 ЦК України). Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що не підлягають до задоволення вимоги позивача про визнання [PERSON] такою, що втратила право користуватись квартирою за адресою: [ADDRESS] , оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу спірної квартири від 22.02.2013 року [PERSON] належить 2/5 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , а отже вона є співвласником спірної квартири. Що стосується вимог позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою за адресою: [ADDRESS] , слід зазначити наступне. Права члена сім`ї власника житла на користування цим житлом визначено у\~статті 405 ЦК України, в якій зазначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Оскільки [PERSON] є сином [PERSON] (яка є співвласником спірної квартири), набув права користування житловим приміщенням у квартирі за адресою: [ADDRESS] ,\~ як член сім`ї співвласника житла, не проживає у ній з поважних причин, а саме у зв`язку з необхідністю догляду за його пристарілою бабусею та переїзду у м. П`ятихатки, Дніпропетровської області, а тому не підлягає до задоволення позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, суд вважає за доцільне ухвалити рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про втрату\~ права на користування житловим приміщенням слід відмовити. На підставі викладеного,\~ відповідно ст.ст. 12,13, 81 ЦПК України,

Outcome: dismissed