Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 24.03.2005 року, після смерті якого відкрилась спадщина, у позивача виникло право на спадкування, тому він звернувся до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу [PERSON] для оформлення свого права на спадщину, проте позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON] був пропущений з поважних причин, тому просить суд поновити строк та визначити додатковий строк у 3 місяці для прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 31). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирської області у судове засідання не з`явився; до суду відповідачем надіслано заяву про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги визнає (а.с. 23). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам у справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] помер 24.03.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №001444, яке видане 01.04.2005 року Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 8 (а.с. 4). Позивач є сином померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Після смерті [PERSON] позивач звернувся до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого 24.03.2005 року батька та розяснено, що він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після її смерті (а.с. 12). Із довідки №55/01-16, виданої 17.02.2017 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу [PERSON] вбачається, що спадкова справа до майна померлого 24.03.2005 року [PERSON] не заводилась (а.с. 26), також цією ж довідкою встановлено, що інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались. Відсутність спадкової справи підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №46328349 від 27.12.2016 року (а.с. 11). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 Цивільного кодексу України, далі ЦК України). Часом відкриття спадщини, зокрема, є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкодавця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з наданих позивачем медичних документів (а.с. 31-37), останній має гіпертонічну хворобу ІІ ступеню та потребує тривалого лікування, а тому звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини вчасно не мав можливості. Враховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку та виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, у зв'язку з чим причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини слід визнати поважними та надати додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі вказаного вище, суд вважає причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті батька поважними. Таким чином, суд визнає, що позивач пропустив строк з поважної причини, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved