Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики посилаючись на те, що 28.04.2014 року між КС «Перспектива» та [PERSON] укладено Договір кредиту №160, згідно якого позивач надав позичальнику грошові кошти у сумі 21017 грн., на споживчі цілі строком на 12 місяців до 28.04.2014 року на умовах передбачених договором. З метою забезпечення виконання зобов»язання за вказаним договором кредиту між позивачем і відповідачем було укладено Договір застави побутової техніки №160 від 28.00.2014 року. Позивач зазначав, що відповідач договірні зобов»язання не виконала, на досудове врегулювання спору не погодилась, у зв»язку із чим сума заборгованість станом на 05.08.2015 року становить 35 300,21 грн.: з них 19265,20грн. заборгованість за тілом кредиту; 16035,01 грн. заборгованість по відсотках за період з 28.05.2014 року по 05.08.2015 року у розмірі 434 дні, а тому просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідачів солідарно, на користь позивача вказану суму та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову та просив суд позов задовольнити. У судове засідання відповідач належним чином повідомлений у порядку ст. 74 ЦПК України не з»явився, що підтверджено письмовими доказами ( а.с.50,52-53) заяв про поважні причини неявки до суду не подав, не просив суд розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що 28.04.2014 року між КС «Перспектива» та [PERSON] укладено Договір кредиту №160, згідно якого позивач надав позичальнику грошові кошти у сумі 21017 грн., на споживчі цілі строком на 12 місяців до 28.04.2014 року на умовах передбачених договором (а.с.4-6). З метою забезпечення виконання зобов»язання за вказаним договором кредиту між позивачем і відповідачем було укладено Договір застави побутової техніки №160 від 28.00.2014 року( а.с.8-9). Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] на виконання умов Кредитного договору № 160 від 28.04.2014року внесено на рахунок позивача суму у розмірі 2961,00 грн). Судом встановлено, що відповідачі договірні зобов»язання не виконали, на досудове врегулювання спору не відповіли (а.с.15), а тому заборгованість станом на 05.08.2015 року становить 35 300,21 грн.: з них 19265,20грн. заборгованість за тілом кредиту; 16035,01 грн. заборгованість по відсотках за період з 28.05.2014 року по 05.08.2015 року у розмірі 434 дні. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають првові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Відповідач у справі заперечень проти позову до суду не надіслала, а також не повідомила суд про підстави звільнення від доказування у порядку ст. 61 ЦПК України. Враховуючи наведене, у зв»язку із невиконанням на умовах та у строки передбачені Договором кредиту № 160 від 28.04.2014 року суд вважає, що позов доведений та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають відшкодуванню, з відповідачів солідарно, що підтверджені квитанцією ( а.с.1). На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved