Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд скасувати арешт, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 29320305 від 05.11.2012 р., прийнятою головним державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби Маріупольського МУЮ Науменко Д.Г., правонаступником якого є Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) код ЄДРПОУ 34908792, на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що житловий будинок [ADDRESS] разом із прилеглою земельною ділянкою належить йому на праві власності на підставі на підставі договору про передачу йому прав за іпотечними договорами, посвідченими 29.04.2020р. Приватними нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Т.А., реєстровий номер №1062. До набуття ним права власності 06 вересня 2005 року між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа- Банк», було укладено договір кредиту №215-12-768, згідно якого [PERSON] було видано кредитні кошти. 14 вересня 2007 року між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа- Банк», було укладено договір кредиту №215/12-07-0827, згідно якого [PERSON] було видано кредитні кошти. В забезпечення повернення кредитних коштів, між [PERSON] та АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа- Банк», було укладено іпотечні договори: 14.09.2007р. №215/12-07-0828, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Лушкіною О.В., реєстровий №3837, 06.09.2005р. №215/12-769, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Лушкіною О.В. реєстровий №3799, 06.09.2005р. №215/12-774 посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Лушкіною О.В. реєстровий №3800, згідно з якими [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS] . Постановою Головного державного виконавця Приморського відділу ДВС Маріупольського МУЮ Науменко Д.Г. від 05.11.2012р. по виконавчому провадженню №29320305, на користь кредитора - АКБ «Укрсоцбанк» було накладено арешт на нерухоме майно боржника [PERSON] , а саме на житловий будинок та земельну ділянку за адресою [ADDRESS] . 03.12. 2019року відбулась реорганізація АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання його до АТ «Альфа-Банк», який є правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк». У подальшому кредитор-АТ ««Альфа Банк», відступив свої права вимоги до [PERSON] за вищезазначеними договорами кредиту та іпотечними договорами, Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН», на підставі договору факторингу від 29.04.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» 29.04.20020року уклав договори із [PERSON] , про відступлення йому прав вимог за вказаними кредитними договорами та іпотечними договорами. З 29.04.2020 року [PERSON] став кредитором та заставодержателем майна боржника [PERSON] . Однак арешт майна не скасовано. Отримати копію постанови від 05.11.202р. про арешт нерухомого [PERSON] у Приморському відділі державної виконавчої служби у м. Маріуполі, не виявилось можливим, з тих підстав, що [PERSON] не є стороною за вказаним виконавчим провадженням, і Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено видачу копій документів особам, які не є стороною виконавчого провадження. Таким чином у зв`язку з тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зберігається запис про накладення арешту на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] , відповідно до постанови від 05.11.20012р. Приморського ВДВС Маріупольського МУЮ по виконавчому провадженню 29320305, Позивач обмежений у своєму праві власника на вільне розпорядження належним йому майном у зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду з даним позовом. Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження. Ухвалу суду від 24.02.2021 р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу та 3 особі направлено за визначеною адресою та визначено строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 25.05.2021 р. справу призначено до судового розгляду та залучено до справи 3 особу АТ «Альфа Банк». Крім того з Приморського ВДВС ухвалою суду від 25.03.2021 р. було витребувано докази. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Крохмальова Л.П. в судове засідання не з`явилися, надали заяви, в яких підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, справу розглянути без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав відзив в якому визнав позовні вимоги, не заперечував проти їх задоволення, справу просив справу розглянути без його участі (а.с. 85). Представник 3 особи Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) старший державний виконавець Хара О.В. в судове засідання не заявилася, надавши письмову заяву про розгляд справи без участі (а.с. 87,97). Представники 3 особи Акціонерного товариства «Альфа Банк» повідомлений належним чином про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання свого представника не направив, відзив на позовну заяву не подав. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Відповідно до ч. 1 ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про таке. Матеріалами справи підтверджено, що 06 вересня 2005 року між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа- Банк», було укладено договір кредиту №215-12-768. 14 вересня 2007 року між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа- Банк», було укладено договір кредиту №215/12-07-0827, згідно якого [PERSON] (а.с. 14-21, 22-28). В забезпечення повернення кредитних коштів, між [PERSON] та АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа- Банк», було укладено іпотечні договори: 14.09.2007р. №215/12-07-0828, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Лушкіною О.В., реєстровий №3837, 06.09.2005р. №215/12-769, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Лушкіною О.В. реєстровий №3799, 06.09.2005р. №215/12-774 посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Лушкіною О.В. реєстровий №3800, згідно з якими [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 29-35, 36-51. Згідно повідомлення про відступлення права вимоги від 29.04.2020р., АТ «Альфа- Банк», відступив свої права вимоги до ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» за кредитним договором №215/12-07-0827 від 14.09.2007р., кредитним договором №215-12-768 від 06.09.2005 р. які були забезпечені вищевказаними іпотечними договорами, на підставі Договору факторингу від 29.04.2020 р. (а.с.53, 54-58). 29 квітня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» та позивачем [PERSON] , було укладено договір про відступлення права вимоги (цесія), за яким ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» відступив всі свої права кредитора за кредитним договором №215/12-768 від 06.09.2005р., №215/12-07/0827 від 14.09.2007р., а також відповідно до договору передачі прав від 29.04.2020 р. іпотекодержателя за іпотечними договорами 14.09.2007р. №215/12-07-0828, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Лушкіною О.В., реєстровий №3837, 06.09.2005р. №215/12-769, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Лушкіною О.В. реєстровий №3799, 06.09.2005р. №215/12-774 посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Лушкіною О.В. реєстровий №3800, згідно з якими [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS] ( а.с. 60-69). Таким чином, [PERSON] придбані права вимоги кредитора за вищевказаними договорами кредиту та права Іпотекодержателя за вказаними іпотечними договорами, про що було повідомлено [PERSON] та пред`явлено вимогу (а.с. 70). У відповідь на вимогу [PERSON] про сплату заборгованості за кредитними договорами [PERSON] , [PERSON] нотаріально посвідчено заявою від 16.06.2020 за №1255,1256 повідомили, що в рахунок повного погашення залишку заборгованості за вказаними договорами, на підставі положень іпотечних договорів не заперечували проти набуття позивачем, як Іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки: житловий будинок за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0814 га за адресою [ADDRESS] ( а.с. 71). Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності невстановлена судом. У відповідності до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою у тому числі внаслідок передання ним прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із положеннями ч.3,4 ст.334ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Згідно із положеннями ст.37 Закону України «Про іпотеку», Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 235868017 від 08.12.2020р., [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , на підставі договору про передачу йому прав за іпотечними договорами, посвідченими 29.04.2020р. Приватними нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Т.А., реєстровий номер №1062. Крім того у розділі «Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень» міститься запис про обтяження 37408692 від 09.11.2012р., підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 29320305, виданий 05.11.2012 р., видавник Головний державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції, Науменко Д.Г. , особа, майно/права якої обтяжуються [PERSON] , іпн [NUMBER] ( а.с. 11-13). На виконання ухвали про витребування доказів зазначено, що надати до суду постанову про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження №29320305 від 05.11.2012 р. не виявляється можливим, так як архів 2013 р. було знищено. Також зазначила, що 12.06.2013 р. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 97). У силу положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, враховуючи, що виконавчий документ було повернуто стягувачу і позивач є власником нерухомого майна, а також фактичні обставини справи та системний аналіз норм права, що врегульовують спірні питання щодо захисту майнових прав, суд дійшов висновку про задоволення позову про звільнення з-під арешту майна, оскільки наявність арешту майна та заборона дій по його відчуженню є порушенням майнових прав позивача щодо володіння, користування та розпорядження належним нерухомим майном, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з задоволенням позову, та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд стягує з Відповідача на користь Позивача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 454,00 грн.., 50 відсотків судового збору у розмірі 454,00 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved