Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. При подальшому розгляді справи позивач уточнив свої позовні вимоги,\~ посилаючись на наступні обставини. Позивач вказав, що відповідачем порушенні зобов»язання за кредитним договором №ZPB0AN00000005 від 09.08.2006 року, що підтверджується випискою за рахунком 29094055701627, що був відкритий відповідно до п.1.2 кредитного договору №ZPB0AN00000005 від 09.08.2006 року для зарахування відповідачем коштів на виконання договору. За період з 23 серпня 2014 року по 30 червня 2016 року борг [PERSON] за кредитним договором №ZPB0AN00000005 від 09.08.2006 року складає 4247, 26 доларів США. За цей період відповідачу нарахована пеня, згідно п. 4.1 кредитного договору, на прострочений борг за процентами та винагородою. Позивач вказав, що на день уточнення ним позовних вимог, а саме станом на 19.07.2016 року курс долара США до гривні складав 24, 8566 грн. за 1 долар США, а тому в перерахунку на гривню, пеня за кредитним договором №ZPB0AN00000005 від 09.08.2006 за період з 23.08.2014 року по 30.06.2016 року становить 105572, 44 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Суд, заслухав сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов не підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.08.2006 року між позивачем та відповідачем\~\~було укладено кредитний договір № ZРВ0АN00000005, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 20599 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 10,56% на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 08.08.2013 року. 09.08.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу GREAT WALK SAFE SUV5, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER]. Зобов'язання за вказаним кредитним договором були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «А-Банк» договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Згідно рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24.06.2009 року було стягнуто з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованості по сплаті кредиту у розмірі 121474,58 грн. та судові витрати у розмір 1233,74 грн. Відповідно до постанови державного виконавця від 03.09.2009 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 121474,58 грн. 18.02.2011 року відділом ДВС Бердянського МРУЮ була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із повним фактичним виконанням рішення суду. Судом встановлено, що 19.07.2012 року банком було вилучено заставний автомобіль GREAT WALK SAFE SUV5, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] у відповідача, який перебував, згідно повідомлення банку, на відповідальному зберіганні в ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідно до витягу з державного реєстр обтяжень рухомого майна № 37657755 від 04.09.2012 року автомобіль у заставі не перебуває. Автомобіль було реалізовано банком. Згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.02.2015 року, яке набуло чинності 04.06.2015 року ПАТ КБ « Приватбанк» було відмовлено у задоволенні позову до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у зв»язку з тим, що відповідач не надав судові доказів, що у відповідача є заборгованість за кредитним договором від 09.08.2006 року, який був повністю погашений під час виконання рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24.06.2009 року. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до\~ ст. 526 ЦК\~ України зобов'язання повинні\~ виповняться належним чином відповідно до умов договору і вимогам ЦК України. У відповідності ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свої зобов'язання і на підставі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.\~ Позивачем не надано судові належних доказів, що після винесення судовими інстанціями рішень про стягнення заборгованості за кредитними договором від 09.08.2006 року станом на серпень 2014 року у відповідача перед позивачем існувала заборгованість, на яку банком нарахована пеня з 23.08.2014 року по 30.06.2016 року. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд також бере до уваги, що первісний позов позивача був заявлений про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 18743,06 доларів США, тобто банк заявив вимоги станом на 23.02.2015 року про стягнення заборгованості за кредитним договором від 09.08.2006 року майже на всю суму заборгованості, в подальшому зменшував позовні вимоги, остаточні взагалі змінив на стягнення пені за період з 23.08.2014 року по 30.06.2016 року, що свідчить про відсутність у позивача чітких позовних вимог до відповідача, суду не надано доказів, щоб відповідач сплатив позивачу які-небудь кошти після повного фактичного виконання рішення суду від 24.06.2009 року, представник позивача в ході судового розгляду не зміг пояснити суду, яким чином, змінювався розмір заборгованості за кредитним договором від 09.08.2006 року за період розгляду даної цивільної справи з 23.02.2015 року по теперішній час, хоча автомобіль був реалізований банком у 2014 році, і як поясняв представник позивача в ході судового розгляду в інших судових інстанціях по справі про стягнення з відповідача заборгованості за цим же кредитним договором, гроші від його продажу пішли на погашення процентів та штрафних санкцій за даним кредитним договором. На підставі ст.ст. 611, 525, 526 ЦК України і\~

Outcome: dismissed