Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого покликався на те, що 27.04.2011р. між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] було укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 010050/4007/0000401, за яким було застраховано належний Страхувальнику автомобіль Daewoo ЗАЗ ТF699Р, який було застраховано за рядом ризиків, в тому числі на випадок пошкодження внаслідок ДТП. Внаслідок ДТП 22.08.2011р. в м. Івано-Франківськ, поворот з вул. Івасюка на вул. Максимовича було пошкоджено автомобіль Daewoo ЗАЗ ТF699Р, який був застрахований у ПрАТ «СК «Уніка» на підставі договору № 010050/4007/0000401 від 27.04.2011р. Згідно довідки ДАІ вказана ДТП сталась внаслідок порушення п.1.4 Правил дорожнього руху водієм [PERSON] Дана ДТП була визнана страховим випадком, що підтверджується страховим актом № 00073251. Вартість матеріального збитку завданого транспортного засобу Daewoo ЗАЗ ТF699Р становила 4646,74грн. Відповідно до страхового акту № 00073251, розмір страхового відшкодування склав 3646,74грн. (франшиза 1000грн.). Таким чином у позивача виникло зобов'язання перед страхувальником з виплати страхового відшкодування в сумі 3646,74грн. Основне зобов'язання було виконано позивачем 09.11.2011р. шляхом виплати страхового відшкодування. Тому просив суд стягнути з [PERSON] заподіяну шкоду в сумі 3646,74грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача - Лизуненко С.О. не з'явився, однак подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Тому суд, враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти вирішення справи за відсутності відповідача, розглянув справу за відсутності останнього та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, дослідивши які суд вважає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] було укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 010050/4007/0000401, за яким було застраховано належний Страхувальнику автомобіль Daewoo ЗАЗ ТF699Р, який було застраховано за рядом ризиків, в тому числі на випадок пошкодження внаслідок ДТП (а.с.6-7). 22.08.2011р. по вул. Надрічна-Максимовича в м. Івано-Франківську відбулась ДТП за участю застрахованого автомобіля. Згідно довідки ДАІ № 8862437 від 25.08.2011р. вказана ДТП сталась внаслідок порушення п.1.4 Правил дорожнього руху водієм [PERSON] (8-9), якого постановою Івано-Франківського міського суду від 21.09.2011р. визнано винним за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Дана подія була визнана позивачем страховим випадком, що підтверджується страховим актом № 00073251, (а.с.5), відповідно до якого розмір страхового відшкодування склав 3646,74 грн. (франшиза 1000грн.). Позивач у свою чергу відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку визначення №91/11(а.с.18-22) виплатив 09.11.2011р. власнику автомобіля Daewoo ЗАЗ ТF699Р [PERSON] належне страхове відшкодування в розмірі 3646,74грн. (а.с.4,50). Так, ч. 1 ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Будь-яких доказів на спростування наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог обставин, а також про добровільне відшкодування позивачу шкоди в порядку регресу, відповідачем суду не подано. Відтак, оцінюючи зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що є всі підстави стягнути з відповідача на користь позивача заподіяну шкоду, а також судові витрати по справі. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved