Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду та просив визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право кристування квартирою [ADDRESS] та стягнути судові витрати, мотивуючи тим, що йому належить спірна квартира, у якій зареєстрована відповідач, яка з січня 2007 року у спірному житлі не проживає, свої речі вивезла, комунальні послуги не сплачує. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та дав пояснення аналогічні викладеним в позові обставинам. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що відповідач [PERSON] - колишня дружина позивача та у спірній квартирі не проживає близько десяти років. Свідки є сусідами позивача, зазначають, що відповідача з 2006 року не бачили, її місцезнаходження не знають, також їм невідомі випадки того, що позивач перешкоджав відповідачеві проживати у квартирі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась - про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до вимог чинного законодавства, про причини неявки суд не повідомила. В зв'язку з цим суд на підставі ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. Суд, заслухав пояснення представника позивача, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Квартира [ADDRESS], належить на праві власності позивачеві - [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про право власності [NUMBER] від 12.07.1999 року ( арк. справи 10). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 20.05.2008 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 06.02.2007 року (арк. справи 15). Відсутність речей відповідача та її не проживання за вказаною адресою достовірно не менш ніж 9 років підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], у суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутня, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам. Згідно зі ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім'ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мала об'єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод їй позивач не чинив, майно та речі відповідача в квартирі відсутні, поважних причин для її відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному домоволодінні з 2007 року, без поважних причин, втратила право користування житловим приміщенням, в зв'язку з чим підлягає визнанню такою в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved