Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду і в обгрунтовування якого зазначає , що 30 серпня 2003року він уклав шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували у відділі РАГС Свердловського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №367. Від сумісного проживання сторони не мають дітей. Під час спільного проживання між ними склалися неприязні відносини, стали часто відбуватися безпричинні сварки. Внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам. У зв,язку з цим він в липні 2011року припинив з відповідачкою шлюбні стосунки і перестав вести спільне господарство. Спільне майно вони не ділили, дружина на розірвання шлюбу не згодна. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги , наполягав на їх задоволенні і пояснив , що він просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою , так як він не бажає з нею сумісно проживати і зберігати сім,ю , оскільки у них з відповідачкою виникають конфлікти на грунті її віросповідання , яке він не підтримує , також у них тривалий час немає дітей, шлюбні відносини вони не підтримують десь 6 місяців , у строки , які надвались судом для примирення вони не помирились і він не бажає миритись і вважає , що збереження сім,ї неможливо . Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала і пояснила , що вона дійсно має своє віросповідання , яке не підтримує позивач , але вони не проживають як чоловік та дружина з січня 2014 року , вона вважає , що нічого в їх відносинах не змінилось , вони також разом харчуються , проживають , в строк для примирення вони не помирились , так як позивач не бажав цього , також вона не має наміру для збереження сім,ї відмовлятись від віросповідання . Суд вислухавши сторони , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановлює рішення про розірвання шлюбу , якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтва про одруження ( а.с.5) убачається, що 30.08.2003 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , якій після одруження було присвоєне прізвище [PERSON] , про що є актовий запис № 367, зроблений відділом РАГС Свердловського міського управління юстиції Луганської області. У судовому засіданні було встановлено, що з вересня 2013 року позивач з відповідачкою припинили підтримувати шлюбні відносини, так як у нього з відповідачкою виникали конфлікти на грунті її віросповідання , яке він не підтримує , також між сторонами є психологічна несумісність , вони не розуміють один іншого . У наданий судом строк для примирення сторони не помирились , так як позивач не бажає цього робити . Таким чином , на підставі вищевикладеного суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу є недоцільним, оскільки суперечить інтересам позивача , оскільки згідно Конституціїї України він має право вільного вибору і не підтримує віросповідання відповідачки і вважає , що сім,я розпалась остаточно , так як між ними немає розуміння один іншого . На підставі ст. ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved