Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору б/н від 13.04.2009 р. відповідач отримав кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач на підставі п.2.1.1.5.5 Договору зобов`язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 26.03.2019 р. утворилася заборгованість у розмірі 29411,59 грн., з яких: 0 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2453,88 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 22030,97 грн. - пеня за прострочене зобов`язання, 3050 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1376,74 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 13.04.2009 р. у сумі 29411,59 грн. та понесені судові витрати у розмірі 1921 грн. Відповідач [PERSON] , якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подав. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.04.2009 р. між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н шляхом оформлення і підписання заяви, у якій указано, що вона разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. За умовами договору відповідач отримав кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 12-28). Згідно з пунктом 1.1.7.11 «Умов та правил надання банківських послуг»,- договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг», - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг»,- у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту, Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов`язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов`язків та інших обов`язків за цим Договором. Згідно п.п. 2.1.1.12.10 «Умов та правил надання банківських послуг»,- Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої Банком частки в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. Відповідач свої договірні зобов`язання перед позивачем не виконав, допустивши прострочення та утворення заборгованості станом на 26.03.2019 р. в сумі 29411,59 грн., з яких: 0 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2453,88 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 22030,97 грн. - пеня за прострочене зобов`язання, 3050 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1376,74 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 8-9, 10-11). Відповідно до статті 1054 ЦК України,- за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України,- зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, позивачем доведено, у тому числі зі сплати боргу за тілом кредиту, процентами, комісією та пенею. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»,- при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 25080,97 грн. (22030,97 грн. + 3050 грн.) задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України,- неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України,- ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України,- штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15, яка є обов`язковою для застосування всіма судами України відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а саме - стягненню з відповідача заборгованості у розмірі 4330,62 грн., з яких: 2453,88 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 500 грн. штраф (фіксована частина); 1376,74 грн. - штраф (процентна складова). Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України,- якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 282 грн. 85 коп. (4330,62 грн. х 1921 грн. : 29411,59 грн.).

Outcome: partial