Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №IKCASHSTG.246037.001 від 21.08.2014 року у розмірі 34 482,77 грн. Вимоги мотивує тим, що відповідач за умовами договору отримав кошти в розмірі 29 870,00 грн. за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001% на рік та 3,2% комісії за надання кредитних ресурсів щомісяця відповідно до графіку погашення кредиту із кінцевим терміном користування кредитом 20.08.2017 року. У зв'язку з невиконанням умов договору в відповідача станом на 13.02.2015 року утворилась заборгованість по кредитному договору в розмірі 34 482,77 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовну заяву підтримав у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ст.224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Положення ст.11 ч.2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 21.08.2014 року ПАТ «ВБР» та [PERSON] уклали кредитний договір №IKCASHSTG.246037.001. Відповідно до положень п.п. 1.1., 1.2, вказаного договору, відповідачу надано кредит - кошти в сумі 29 870 грн., з яких 870 грн. - винагорода банку за надання фінансового інструменту. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошима, боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до положень п.п. 1.4, 1.6 вказаного договору, кредит надавався за умови сплати 0,001 процентів річних за користування кредитом та комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 3,20% від суми кредитного договору. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень п.п. 1.3 договору, між сторонами було погоджено термін користування кредитом - 20.08.2017 року. Також, відповідно до умов договору, а саме п.п.2.4 договору, відповідач взяв на себе зобов'язання здійснювати сплату кредиту, процентів та комісії з 1-го по 10-те число кожного місяця. Як вбачається із заяви на видачу готівки №440734 від 21.08.2014 року позивачем було надано відповідачу кошти у відповідності до умов договору (а.с.12), чим виконано свої зобов'язання за договором. Судом встановлено, що відповідач як позичальник, свої зобов'язання по кредитному договору не виконував, у зв'язку із чим утворилася заборгованість. На надіслане позивачем попередження (а.с.13) належним чином не відреагував, заборгованість не погашена. Відповідно до положень п.п.61., 6.3 договору, за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості нараховується в розмірі 36% річних за кожен день прострочення. Як вбачається із представленого розрахунку заборгованості (а.с.14-16), станом на 13.02.2015 року заборгованість відповідача становить 34 482,77 грн., яка складається з: 24 890,13 грн. - поточна заборгованість по тілу кредиту, 4 148,05 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 0,01 грн. - поточна заборгованість по процентах, 245,96 грн.- прострочена заборгованість по процентах, 3 823,36 грн. заборгованість по комісії, 1 375,26 грн. - сума пені. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору. Крім цього, у відповідності до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено, позивача звільнено від сплати судового збору, такий слід стягнути в дохід держави з відповідача відповідно до вимог пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 344,83 грн.

Outcome: approved