Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на квартиру, який в ході розгляду справи був уточнений. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS]. На момент смерті батька позивач проживала разом із ним, хоча була зареєстрована за іншою адресою. 13.12.2018 р. позивач звернулась до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, постановою від 13.12.2018 р. приватним нотаріусом було відмовлено у видачі зазначеного свідоцтва на підставі того, що позивач протягом шести місяців з дня смерті батька не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У зв'язку із чим, позивач звернулась до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні представник позивача та позивач позовну заяву підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Позивач [PERSON] є донькою [PERSON]. Даний факт підтверджується наступними доказами. В судовому засіданні позивач як свідок під присягою повідомила, що вона є дочкою померлого [PERSON] Причину різниці у їх прізвищах пояснила тим, що коли вона народилася, її батьки не перебували у офіційному шлюбі, тому батько у свідоцтві про її народження був записаний із слів матері, як [PERSON], при цьому ім'я та по-батькові були записані саме батька, про що свідчить запис у свідоцтві про народження позивача серії [NUMBER], виданому Московським відділом РАЦС 30.03.1983 р. Шлюб батьки уклали 25.10.2008 р., про що свідчить запис у свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданому Московським відділом РАЦС ХМУЮ 25.10.2008 р. На підтвердження факту родинних стосунків позивач надала в судовому засіданні оригінал свідоцтва про народження її та батька; оригінал свідоцтва про укладення шлюбу між батьками; оригінали свідоцтв про смерть батьків; ориганіл свідоцтва про право власності на житло, за яким [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]; довідку про причину смерті батька та рахунок-замовлення на ритуальні послуги, де зазначено, що саме позивач несла всі витрати по похованню батька. При цьому пояснила, що вона єдина дочка і спадкоємниця, оскільки інших дітей у батьків не було, а мати померла [INFO] Також данний факт підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є сусідкою позивача і знайома з нею, іі батьком та іншими членами її родини з 2011 року. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Харківським МВДРАЦС ГТУЮ у Харківській області 25.10.2016 р. Дружина [PERSON] [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом ДРАЦС по м.Харкову РС ХМУЮ 07.11.2012 р. Згідно свідоцтва про право власності [PERSON] мав на праві приватної власності квартиру за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], проте на момент смерті проживала разом із батьком та своєю родиною, що підтвердилось в судовому засіданні показами свідка [PERSON] та самого позивача, допитаної в якості свідка, даними з рахунку-замовлення на ритуальні послуги, де зазначена адреса проживання позивача як [ADDRESS]. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1223 ЦК України передбачає право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.ст.1261,1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, а у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що позивач на момент смерті батька постійно проживала разом із ним і є єдиною спадкоємницею, в зв'язку з чим, слід визнати за позивачем право власності на спірну квартиру. На підставі викладенного,

Outcome: approved