Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із цим позовом та зазначив, що 20 грудня 2011 року між Комунальною установою Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» та відповідачем було укладено договір № 422 на користування об'єктом благоустрою - не капітальним металевим гаражем №72 по вул. Січневий прорив у м. Біла Церква. Відповідно до договору відповідач мав право використовувати гараж для зберігання особистого майна та щомісяця сплачувати за це до 10-го числа наступного за звітним місяцем 100,00 грн. Посилаючись на те, що договір згідно з його умовами був пролонгований на наступний календарний рік на умовах, що встановлені в даному договорі, а оплату відповідач вносив вибірково, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості, яка утворилась за період з 20.12. 2011 року до 01 січня 2014 року в розмірі 1738,71 грн. У судовому засіданні представник позивача - Гайдуков Б.Б., який діє на підставі довіреності, підтримав позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, представник відповідача за довіреністю [PERSON]. позов визнав частково, погодився сплатити 938,71 коп. за період по червень 2013 року включно, а заборгованість за інший період заперечував, пославшись на те, що з червня 2013 року вони користуватись гаражем припинили та звернулись до позивача з проханням розірвати договір. Окрім того, послався на те, що його дружина має пільги як інвалід 2 групи. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, на підставі такого. З п.п. 1.1, 2.1, 2.2, 3.1 Договору № 422 від 20 грудня 2011 року, укладеного між Комунальною установою Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» та відповідачем, а також рішення Білоцерківської міської ради Київської області №333-12-У1 від 29.09.11 про внесення змін до п.п. 4.3 додатку №1 «Плата за послуги з оформлення документації, пов'язаної із благоустроєм міста», судом встановлено, що відповідач для зберігання особистого майна на період з дня укладення договору та по 31.12.12 р. мав право використовувати об'єкт благоустрою - не капітальний металевий гараж №72 по вул. Січневий прорив у м. Біла Церква, вносячи за це щомісяця плату в розмірі 100,00 грн. Судом встановлено також, що, відповідно до п. 5.3 цього Договору, він був пролонгований на наступний календарний рік на умовах, що встановлені у цьому договорі. Згідно з розрахунком позивача, з 20 грудня 2011 року до 01 січня 2014 року відповідач вносив плату за користування гаражем частково, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 1738,71 грн. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527, ч.1 ст. 530 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 625, 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, і боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи наведені норми та встановлені обставини, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а тому задовольняє позов у повному обсязі. Доводи відповідача щодо встановлення дружині другої групи інвалідності суд до уваги не бере, оскільки, як вбачається з пенсійного посвідчення, друга група інвалідності встановлена [PERSON] з 14.01.2014 р., а заборгованість стягується за попередній період. Доводи про те, що відповідач перестав користуватись гаражем, суд також до уваги не бере, оскільки укладений сторонами договір до закінчення строку його дії одностороннього розірвання договору за вимогою замовника не передбачав. На підставі зазначеного,

Outcome: approved