Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, посилаючись на те, що 18 квітня 2015 року о 20-45 год. в Черкаській області [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ» з державним номерним знаком [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем «Nissan» з державним номерним знаком [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] На дату скоєння пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.04.2015 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Nissan» з номерним знаком [NUMBER], що належить [PERSON] Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку експерта складає 111 659,39 грн. Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до позивача з відповідною заявою до якої було надано копію полісу обов'язкового стахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/6925376. У зв'язку з настанням події, передбаченої ст. 41 п.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 50000 грн. Крім того, МТСБУ було відшкодовано витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі в розмірі 420 грн. Листами Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталося до відповідача з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, але нажаль сума відшкодування сплачена не була, тому звернулись з даним позовом до суду в якому просили стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 50420 грн. та судові витрати в сумі 1600 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що здійснював ремонт пошкодженого автомобіля за власні кошти. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, 18 квітня 2015 року о 20-45 год. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] Ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 квітня 2015 року визнано винним [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. На дату скоєння пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст.41 п.41.1 п.п. «а» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. [PERSON], яка є власником пошкодженого транспортного засобу, скориставшись своїм правом передбаченим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подала відповідну заяву, як того вимагає ст.35 п.35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 473 від 25 травня 2015 року розмір пошкодженого автомобіля складає 111 659,39 грн. Відповідно до платіжного доручення № 3810 від 29 липня 2015 року позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 50000 грн. Крім того, МТСБУ було відшкодовано витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі в розмірі 420 грн. У відповідності до ст. 1191 ЦК України та ст. 38 п. 2 ч. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до абз. 2 п. 6 Постанови № 4 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України - якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує (такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 50420 грн. підлягає до задоволення. Суд не може прийняти заперечення відповідача проти позову з посиланням на те, що він відшкодував збитки, оскільки дані твердження не підтверджені належними та допустимими доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданих представником позивача квитанції розмір витрат пов'язаних зі сплатою судового збору складають 1600 грн., які і підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Таким чином, суд вважає, стягнути з відповідача на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 50420 грн. та 1600 витрат по сплаті судового збору, а всього 52 020 грн.

Outcome: approved