Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 06.12.2007 року між ним та [PERSON] (третья особа) був укладений кредитний договір №GA00000104, згідно з яким третя особа отримала грошові кошти на загальну суму 180 270,00 дол. США, зі сплатою відсотків у розмірі 11,04% річних, з кінцевим терміном повернення - 05.12.2022 року. Позивач вказує, що в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 06.12.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки житлового будинтку та земельну ділянку, відповідно до якого банку в іпотеку передано житловий будинок загальною площею 379,90кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належної відповідачу на підставі свідоцтва на право власностів на нерухоме майно ЯЯЯ № 330654 від 27.10.2006 року та земельна ділянка, площею 0,250га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], належної відповідачу на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІ-КВ № 049012. Зважаючи на те, що третя особа свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, та у нього перед позивачем виникла заборгованість станом 09.04.2013 року у розмірі 282 403,25 дол. США, позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, що предметом договору іпотеки від 06.12.2007 року. Також, позивач просить висилити відповідача та інших осіб, які зареєстровані і проживають у житловому будинку, розташований за адресою: [ADDRESS] із зняттям з реєстраційного обліку. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з викладених в ньому обставин, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що Жовтневим райсудом м. Дніпропетровськ вже було винесено рішення щодо стягнення заборгованості з відповідача, за кредитним договором. На виконання даного рішення старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Полінським Б.А. відкрите виконавче провадження № 364843310 від 14.02.2013 року про стягнення з відповідача на користь банку заборгованість шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Просить в позові відмовити в повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про день та час повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають правове значення для розгляду справи і вирішення спору по сутті, суд приходить до наступного. 06.12.2007 року між позивачем та третьою особою був укладений кредитний договір №GA00000104, згідно з яким третя особа отримала грошові кошти на загальну суму 180 270,00 дол. США, зі сплатою відсотків у розмірі 11,04% річних, з кінцевим терміном повернення - 05.12.2022 року. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 06.12.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки квартири, відповідно до якого банку в іпотеку передано житловий будинок загальною площею 379,90кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належної відповідачу на підставі свідоцтва на право власностів на нерухоме майно ЯЯЯ № 330654 від 27.10.2006 року та земельна ділянка, площею 0,250га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], належної відповідачу на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІ-КВ № 049012. Станом 09.04.2013 року, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує, та у нього перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 282 403,25 дол. США Як вбачається з копії рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват банк» стягнуто суму заборгованості за договором №GA00000076 від 30.11.2006 року в розмірі 1 062 198,46 грн. Згідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З копії кредитного договору вбачається, що відповідач повинен сплачувати відсотки за користування кредитом. Відсоткова ставка за кредитним договором дорівнює 11,04% річних. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У п.п. 7.1 кредитного договору йдеться про те що, кредит наданий банком повинен бути повернутий відповідачем строком до 05.12.2022 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Отже статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № KIL0GA00000104 від 06.12.2007 року, укладеного між позивачем та третьою особою вбачається, що останній дійсно не виконував свого зобов'язання визначеного умовами цього договору. Відповідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Таким чином, наявність рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке не виконане, не може бути перешкодою для звернення стягнення на майно, передане в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором. Враховуючи вищенаведені норми закону, а також те, що відповідно до листа Сувидської сільської ради Вишгородського району Київської області від 14.11.2013 року, що за адресою: [ADDRESS],зареєстрованих осіб не має, отже суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту проживання за вище зазначеною адресою який є предметом іпотеки. А тому суд вважає, що позовна вимога про виселення відповідача та інших осіб зі зняттям з реєстраційного обліку з вищевказаного житлового будинку не підлягає задоволенню.

Outcome: partial