Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що 23.02.2011 року між ним та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н та відповідачка отримала кредит у розмірі 23 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка не виконує свої зобов'язання, має заборгованість по кредитному договору на загальну суму - 35863,61 грн., а тому просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в письмовій заяві позов підтримав повністю. Просив суд слухати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка до суду не з'явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не проводити повне фіксування процесу за допомогою технічних засобів. Згідно з ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності належним чином повідомленого відповідача. Судом при розгляді справи встановлено, що 23.02.2011 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № б/н та відповідачка отримала кредит у розмірі 23 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом /а. с. 7-11/. Доказами укладення договору є надання заяви на отримання кредитної карти, ознайомлення з умовами надання банківських послуг, правилами користування грошовими коштами. Таким чином, в силу ст.509 ЦК України, між Сторонами виникли майнові зобов'язання. Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані кредитним договором та ЦК України. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.526 ЦК України, відповідач повинен виконати дане зобов'язання належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідачка [PERSON] не виконує свої зобов'язання, станом на 07.12.2014 р. має заборгованість по кредитному договору, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору /а. с. 5-6/: · 21959,30 грн. - заборгованість за кредитом; · 10970,33 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; · 750 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; · 500 грн. - штраф (фіксована частина); · 1683,98 грн. - штраф (процентна складова). Тому, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 358,64 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved