Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу від 27.08.2013 року №21-00/95348/1.1.2.00 в розмірі 6079 грн. 20 коп., пені в розмірі 328 грн. 94 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 27 серпня 2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Гарант - Авто» в особі директора Львівської філії, та [PERSON] було укладено Договір №21-00/95348/1.1.2.00 добровільного страхування транспортного засобу - автомобіля «KIA Rio» д.н.з. [NUMBER]. « 10» червня 2014 р. позивач, паркуючи вищевказаний автомобіль у гараж наїхав на цегляну колону заднім правим крилом, в результаті чого тріснув задній правий ліхтар (фара) і утворилась вм'ятина на правому задньому крилі, про що 12.06.2014 р. позивач повідомив голову правління ПАТ «УСК «Гарант Авто», подавши письмово оформлену заяву (повідомлення). Крім цього, того ж дня подав директору Львівської філії ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» заяву про виплату страхового відшкодування. На замовлення позивача у ПАТ «Галичина авто» було виготовлено калькуляцію згідно з якою вартість робіт з ремонту автомобіля становить 6 079,20 грн. Не зважаючи на звернення позивача, відповідач в добровільному порядку страхове відшкодування на даний час не виплатив, а тому просить стягнути таке в судовому порядку. Крім цього, у відповідності до ст.992 ЦК України, просить стягнути з відповідача 328,94 грн. пені за несплату страхового відшкодування за період з 14.07.2014р. (кінцева дата виплати страхового відшкодування) по 30.09.2014р. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив та просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився повторно, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Тому суд вважає, що у відповідності до ст.224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності представника відповідача, постановивши заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд встановив наступне. 27.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Гарант - Авто» в особі директора Львівської філії, та [PERSON] було укладено Договір №21-00/95348/1.1.2.00 добровільного страхування транспортного засобу - автомобіля «KIA Rio», 2013 року випуску (а.с.6), відповідно до умов якого, позивач застрахував легковий автомобіль марки «KIA Rio», 2013 року випуску від страхових ризиків, в тому числі і від пошкодження транспортного засобу в ході дорожньо-транспортної пригоди з виплатою страхового відшкодування в межах страхової суми 147200 грн. з франшизою 0,5% за страховим тарифом 4,88%. Як вбачається із заяви (а.с.7), 12.06.2014 року позивач повідомив Страховика про те, що в період дії зазначеного договору добровільного страхування транспортного засобу настав страховий випадок обумовлений умовами договору, зокрема, що 10.06.2014 року при перестановці машини в гараж при їзді заднім ходом наїхав на цегляну колону заднім правим крилом, в результаті чого тріснув задній правий ліхтар та утворилась вм'ятина на правому задньому крилі. На замовлення позивача, ПАТ «Галичина-авто» було складено калькуляцію від 18.08.2014 року №КА-0078655 (а.с.9) відповідно до якої вартість робіт та запчастин для відновлення технічного стану автомобіля склала 6079 грн. 20 коп. Як вбачається із заяви (а.с.10) позивач звернувся 12.06.2014 року до Львівської філії ПАТ «УСК «Гарант-Авто» про здійснення страхового відшкодування. Разом з тим, сума страхового відшкодування по даний час страхувальнику не виплачена, про причини не виплати належного страхового відшкодування позивачу не повідомлено. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Дана норма кореспондується з положенням п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування», відповідно до якого при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, суму страхового відшкодування не сплатив, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення такої на користь позивача підлягають до задоволення. Крім цього, відповідно до ст.992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Разом з тим, всупереч вимогам ст.60 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження розміру пені, а також періоду за який здійснено її нарахування, а тому в цій частині в задоволенні позову слід відмовити. При цьому, у відповідності до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених позовних вимог слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: partial