Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення моральної шкоди в якому вказав, що ухвалою Красноградського районного суду від 10.07.2013 року було закрито кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] в скоєні відносно нього злочину, передбаченого ч.1, ст.. 122 КК України, так як він відмовився від обвинувачення в зв'язку з обіцянкою обвинуваченого на протязі року виплатити йому матеріальну шкоду в розмірі 16 000 грн по 1500 грн кожного місяця. Однак відповідач свої обіцянки не виконав, він не мав коштів на операцію, вимушений був взяти кредит. Також йому спричинено моральну шкоду в розмірі 25 000 грн, тому що у нього значно погіршилося здоров'я, стали постійні болі в суглобах обох ніг і спини, він визнаний інвалідом 3 групи погіршилися стосунки в його сім'ї, відповідач неодноразово його ображав і погрожував. В судовому засідані позивач відмовився від позову про стягнення з нього матеріальної шкоди і відмова прийнята судом. На позові про стягнення моральної шкоди позивач наполягав і пояснив, що після винесення судом ухвали про закриття провадження по справі відносно [PERSON] в липні 2013 року в нього значно погіршилося здоров'я, в вересні 2013 року він визнаний інвалідом 3 групи, в нього стала боліти ліва нога, хребет, він не має можливості себе обслуговувати в зв'язку з чим погіршилися відносити з дружиною, вона перестала з ним проживати. Крім того, відповідач йому погружує, ображає його, що також відображається на його душевному стані. Відповідач [PERSON] позов про стягнення моральної шкоди не визнав і вказав, що ухвалою суду від 10.07.2013 року було закрито кримінальне провадження відносно нього по факту спричинення [PERSON] середньої тяжкості тілесних пошкоджень в зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення і від позову. Відповідач вважає, що повторно звертатися до суду [PERSON] не має права, всі його претензії він виконав і сплатив йому 16 000 грн. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, вважає, що позов можливо задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ст.. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру майнової шкоди враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодуванню. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення по справі і щодо яких у сторін виник спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Із частини 7 ст. 128 КПК України, витікає, що особа яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Судом були досліджені матеріали кримінального провадження за обвинуваченням [PERSON] в скоєні правопорушення передбаченого ч.1, ст.. 122 КК України. Під час дослідженні цих матеріалів було встановлено, що потерпілий [PERSON] дійсно заявляв цивільний позов до обвинуваченого про стягнення матеріальної та моральної шкоди, однак згідно його заяви від 10.07.2013 року потерпілий відмовився тільки від обвинувачення, від позову він не відмовлявся і це питання не розглядалося в судовому засіданні в рамках кримінального провадження, що дає можливість [PERSON] подати позов в порядку цивільного судочинства. Із висновку судово-медичної експертизи за № 269-КР/13 від 29.05.2013 року видно, що [PERSON] спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді компресійно-оскольчатого перелому проксимальних відділів великоберцової і малогомілкових кісток, компресійний багато-оскольчатий перелом латерального виростка великоберцової кістки, без істотного зсуву відламків, вбитий багато-оскольчатий перелом голівки малогомілкової кістки із зсувом відламків, з приводу чого 12.03.2013 року була проведена операція. Довідкою МСЕК від 06.09.2013 року підтверджується, що з 02.09.2013 року [PERSON] призначена третя група інвалідності за загальним захворюванням із висновком, що йому заборонена тяжка фізична праця і перебування тривалого часу на ногах із нагляданням у лікаря травматолога. ( а.с. 6). Ухвалою Красноградського районного суду від 10.07.2013 року підтверджується, що потерпілий [PERSON] відмовився тільки від обвинувачення, питання цивільного позову в судовому засіданні не вирішувалося ( а.с. 7). Із довідки МСЕК від 19.09.2014 року видно, що позивачу продовжена 3 група інвалідності до 02.09.2015 року і з аналогічними рекомендаціями, як і в 2013 році ( а.с. 17). Із наданих позивачем виписок з його медичної карти видно, що він перебував на стаціонарному лікуванні в Красноградській ЦРЛ з 29.07.2013 року по 14.08.2013 року; із 05.02.2014 року по 13.02.2014 року; із 11.08.2014 року по 20.08.2014 року з діагнозом закритий перелом наружного мищелка правої великоберцової кістки, комбінована хвороблива стійка контрактура правого колінного суглоба, двухсторонній гонартроз 2 ст. ( а.с. 18-20). При розгляді даної справи, під час досудового і судового розгляду вище зазначеного кримінального провадження відповідач не заперечував, що саме від його дій була спричинена позивачу дана травма і саме тому він сплатив [PERSON] 16 000 грн. Однак відповідачем не надано доказів, що ним сплачено потерпілому крім матеріальної шкоди, ще і моральна шкода. На думку суду позивачу дійсно від дій відповідача завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичному болі та стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з вищевказаним ушкодженням здоров'я та в душевних стражданнях, яких [PERSON] зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього. Разом з тим, приймаючи до уваги принципи розумності і справедливості, а також з урахуванням глибини фізичних та душевних страждань позивача, суд вважає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди йому необхідно зменшити до 10 000 грн.

Outcome: partial