Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.11.2010 року у м. Донецьку [PERSON], керуючи автомобілем Део, д/н [NUMBER], скоїла зіткнення з автомобілем ВАЗ 111740, д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Київського районного суду м. Донецька від 02.12.2010 року відповідача було визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. На момент скоєння ДТП відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в АТ «Просто-страхування» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВА/8629625. 20.07.2010 р. між ЗАТ СК «Кремінь» та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № 1000216-04-01-10. Відповідно до рахунків №№ 67 та 40287 Б від 20.04.2011 р. ТОВ «Компанія «АЛВІ» розмір матеріального збитку, заподіяного [PERSON], внаслідок ДТП складає 7132,50 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви Страхувальника від 09.11.2010 р. та страхового акту № 1000216-04-01-10/1/01/11 від 21.04.2011 р. Таким чином, у ПрАТ СК «Кремінь» виникло право вимоги до [PERSON], АТ «ПРОСТО-страхування» щодо відшкодування спричинених збитків в межах фактичних затрат ПрАТ СК «Кремінь», що складають 7132,50 грн. Враховуючи той факт, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в АТ «ПРОСТО-страхування», позивачем на адресу даного страховика була направлена заява про страхове відшкодування № 605 від 02.03.2012 р. Однак, в порушення вимог ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач не здійснив виплату, чим порушив права ПрАТ СК «Кремінь» на отримання відшкодування завданої шкоди. Просили суд стягнути солідарно з відповідачів суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 7132,50 грн. та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі до судового засіданні не з'явилися, про час та місце проведення засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що мають в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав: Судом встановлено, що 09.11.2010 року у м. Донецьку [PERSON], керуючи автомобілем Део, д/н [NUMBER], скоїла зіткнення з автомобілем ВАЗ 111740, д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], що підтверджується довідкою ВДАІ з обслуговування АТ м. донецька при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області № 3999 від 12.11.2010 року. (а.с. 6). Постановою Київського районного суду м. Донецька від 02.12.2010 року відповідача було визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.(а.с. 7). На момент скоєння ДТП відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в АТ «Просто-страхування» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВА/8629625. 20.07.2010 року між ЗАТ СК «Кремінь» та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № 1000216-04-01-10, що підтверджується копією страхового полісу (а.с. 8-12). Відповідно до рахунків №№ 67 та 40287 Б від 20.04.2011 року ТОВ «Компанія «АЛВІ» розмір матеріального збитку, заподіяного [PERSON], внаслідок ДТП складає 7132,50 грн.(а.с.18) Виплата страхового відшкодування була здійснена відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви [PERSON] від 09.11.2010 року (а.с.14) та страхового акту № 1000216-04-01-10/1/01/11 від 21.04.2011 року (а.с.19), що підтверджується платіжним дорученням № 9333 від 10.05.2011 р. про сплату страхового відшкодування (а.с. 20). Позивачем на адресу даного страховика була направлена заява про страхове відшкодування № 605 від 02.03.2012 року (а.с. 21), однак в порушення вимог чинного законодавства відповідач не здійснив виплату, чим порушив права ПрАТ СК «Кремінь» на отримання відшкодування завданої шкоди. На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховим випадком, згідно з Договором страхування, визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоду автомобілю Страхувальника. Розмір страхового відшкодування визначається Страховиком виходячи із суми заподіяного в результаті настання страхового випадку матеріального збитку, але не більше розміру страхової суми. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка завдала її. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. В п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначається, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором страхування, а тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача. Відповідно до умов поліса ВА/8629625, укладеного відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначена франшиза (згідно ст. 12 - це сума на яке зменшується страхове відшкодування) у розмірі 510 грн., тому суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягає стягненю франшиза у розмірі 510 грн. Відповідно до ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльності яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Спільно вважається шкода, як неподільний результат неправомірних дій або бездіяльності двох і більше осіб. АТ «Просто-срахування» не було учасником ДТП та не завдавало шкоди ні позивачу ні страхувальнику позивача, а тому зі страхової компанії підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 6 622,50 грн. (7 132,50 грн. (вартість матеріального збитку позивача) - 510,00 грн. (франшиза, яка підлягає стягненню з [PERSON]) На підставі ст. 88 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial