Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, який в ході судового розгляду справи уточнив, та остаточно просив стягнути на його користь суму страхового відшкодування майнової шкоди в розмірі 8942,20 грн. за договором страхування цивільно-правової відповідальності транспортного засобу винуватця ДТП, та 2318,10 грн. пені, 268,26 грн. 3-х % річних у зв'язку простроченням виплати йому страхового відшкодування. Позов мотивує тим, що 30.01.2013р. о 12.05 год. на вул. Весняній, 21 у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої мало місце зіткнення між автомобілем під керуванням водія [PERSON] (автомобіль марки «Рено Магнум» д.н.з. [NUMBER]) та позивача (автомобіль марки «Шкода» д.н.з. [NUMBER]), внаслідок чого автомобіль позивача зазнав технічних пошкоджень. Постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20.02.2013р. була встановлена винність водія [PERSON] у вказаній ДТП. Згідно з даними рахунку на оплату вартості відновлювального ремонту ФОП [PERSON] від 27.02.2013р. № 0000000055, який підтверджує розмір заподіяної позивачу майнової шкоди, розмір такої становить 8942 грн. Згідно з даними полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АВ/9997203 цивільна відповідальність володільця транспортного засобу марки «Рено Магнум» д.н.з. [NUMBER] була застрахована у відповідача СТзДВ «Глобус». А тому з відповідача підлягає до стягнення сума страхового відшкодування в розмірі 8942 грн. Позивач вчасно повідомив страховика про страхову подію, надав всі необхідні документи, подав заяву про виплату йому страхового відшкодування, після чого 27.02.2014р. повторно із зазначенням банківського рахунку подав заяву про виплату йому страхового відшкодування шляхом перерахування коштів на його рахунок. 27.03.2014р. він звернувся із претензією щодо причин не виплати йому страхового відшкодування, однак належного реагування на таку з боку відповідача не поступило, й страхове відшкодування йому досі не виплачено. У зв'язку простроченням виплати страхового відшкодування відповідач повинен сплати йому пеню та 3-х % річних згідно з наданим ним розрахунком. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав із аналогічних викладеним у позовній заяві підстав, вказавши, що позивач досі не отримав від відповідача жодного листа щодо виплати (чи відмови у виплаті) йому страхового відшкодування. Представник відповідача у судове засідання з розгляду даної справи повторно не з'явився із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, документів про поважність причин неявки у судове засідання не представив. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів та постановити зі згоди представника позивача заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Як вбачається з постанови Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20.02.2013р., 30.01.2013р. о 12.05 год. на вул. Весняній, 21 у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «Рено Магнум» д.н.з. [NUMBER], перед початком руху не переконався, що це буде безпечним для нього та не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Шкода», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], чим порушив п. 10.1 ПДР України. Розмір заподіяної позивачу майнової шкоди, як вбачається із рахунку на оплату вартості відновлювального ремонту ФОП [PERSON] від 27.02.2013р. № 0000000055, приймально-здавального акту виконаних робіт, становить 8942,20 грн. При цьому описані у зазначеному рахунку пошкодження відповідають зафіксованим ДАІ видимим зовнішнім пошкодженням транспортного засобу позивача за результатами ДТП від 30.01.2013р., будь-яких інших даних, які б спростовували наведені вище висновки суду не представлено. Із полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АВ/9997203 вбачається, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу марки «Рено Магнум» д.н.з., [NUMBER], була застрахована у відповідача зі ставкою франшизи 500 грн. Із пояснень представника позивача, листа страховика від 12.03.2014р. № 957-ЮРС, вбачається, що позивач вчасно повідомив страховика про страхову подію та подав заяву про виплату йому страхового відшкодування. Жодного реагування на зазначену заяву не поступило, та 27.02.2014р. позивач повторно із зазначенням банківського рахунку, на який слід перевести належне йому страхове відшкодування, подав заяву про виплату страхового відшкодування, а 27.03.2014р. звернувся із претензією щодо причин не виплати йому страхового відшкодування. Як вбачається із пояснень представника позивача, які відповідачем у встановленому порядку не спростовані, позивач не отримував від відповідача жодних листів про виплату чи відмову у виплаті страхового відшкодування. Відповідно до п.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. З врахуванням вищенаведеного, суд вважає частково підставними позовні вимоги до відповідача в частині стягнення страхового відшкодування, а тому їх слід задовольнити частково й стягнути з відповідача на користь позивача 8442,20 грн. страхового відшкодування (8942,20 грн. за мінусом франшизи 500 грн.). Відповідно до п.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Згідно з п. 5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Наведене свідчить, що строк прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика повинен обраховуватись не з моменту настання страхового випадку, як це здійснено в розрахунку позивача, а по спливу 90 днів з дня отримання заяви про виплату страхового відшкодування, позаяк саме такий термін надано страховику для прийняття свого рішення. Заява про виплату страхового відшкодування подана страховику 31.01.2013р., і, відповідно, строк прострочення слід обраховувати з 01.02.2013р. На підставі наведеного, підлягає частковому задоволенню також вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми пені у зв'язку простроченням виплати страхового відшкодування за 365 днів в межах встановленого у законі щодо стягнення неустойки річного строку позовної давності (період з 11.09.2013р. по 10.09.2014р.), що становить згідно розрахунку, проведеного відповідно до вимог закону (за вирахуванням періоду до 11.09.2013р. та з врахуванням належної до виплати суми страхового відшкодування в розмірі 8442,20 грн.), 1056,84 грн. (з 11.09.2013р. по 14.04.2014р.: 8442,20 грн. х 0,13/365х216 днів, що становить 649,47 грн., з 15.04.2014р. по 10.09.2014р.: 8442,20 грн. х 0,19/365х148 днів, що становить 1299,87 грн.) Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). На підставі наведеного, підлягає частковому задоволенню також вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов'язання на підставі ст. 625 ЦК України за 497 днів (період з 02.05.2013р. по 10.09.2014р., оскільки 90-денний термін від подання заяви про виплату страхового відшкодування закінчується 01.05.2013р.), що становить згідно розрахунку, проведеного відповідно до вимог закону (за вирахуванням періоду до 02.05.2013р.), 344,86 грн. 3 % річних. При розподілі судових витрат суд виходить із того, що такі складаються із сплаченого позивачем судового збору 243,60 грн., та 480 грн. витрат на правову допомогу згідно товарного чеку та акту виконаних робіт (без врахування дій вчинених в інтересах замовника до пред'явлення позову до суду), що разом становить 723,60 грн. Позов задоволено на 87,49 %, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 649,58 грн. судових витрат у справі.

Outcome: partial