Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07 червня 2008 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем не склалося через наявність непорозумінь, виникнення сварок. З червня 2014 року вони разом не проживають, шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Примирення між ними неможливе. Сторони у судове засідання не з'явились. Позивач у позовній заяві просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 07 червня 2008 року між позивачем та відповідачем Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 276, відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження [NUMBER] Спір щодо місця мешкання дитини в рамках даної справи не заявлений. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що сторони тривалий час не підтримують сімейних відносин, з червня 2014 року позивач та відповідач проживають окремо, спільне господарство між ними не ведеться. Між сторонами часто виникають сварки, непорозуміння, примирення між ними неможливе. Кожен з них фактично живе своїм життям. Відповідно до ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно зі ст..112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя вважає, що збереження шлюбу в подальшому суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Спір щодо спільного майна подружжя в рамках цієї справи заявлений не був. Відповідно до ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно оригіналу квитанції від 24.05.2016 року при подачі позову позивачем була сплачена сума судового збору у розмірі 551,20 грн (а.с.2). Проте позивач у позовній заяві просив покласти судові витрати на нього. За таких обставин суд вважає за можливе покласти судові витрати у справі на позивача. На підставі ст.104,105, 110, 112, 114 ,115 СК України,

Outcome: approved