Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого покликався на те, що згідно кредитного договору № 236797-CRED, укладеного 04.07.2008р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON], останній отримав кредитні кошти в сумі 15000грн. на термін до 25.12.2009р., за користування яким зобов'язався сплатити відсотки в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого вона несе солідарну відповідальність за невиконання кредитних зобов'язань [PERSON] за кредитним договором. 08.09.2010р. Івано-Франківським міським судом винесено заочне рішення про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку заборгованості у сумі 11679,02грн. Тому в розрахунку заборгованості від 17.07.2014р. вже врахована сума стягнення по даному судовому рішенні. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав у зв'язку з чим станом на 17.07.2014р. заборгованість по кредиту становить 8758,75грн. з яких: 8103,57грн. - заборгованість по кредиту та відсотках за користування; 250грн. - штраф (фіксована частина); 405,18грн. - штраф (процентна складова). У зв'язку з наведеним просить стягнути з відповідачів солідарно вказану суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. В судове засідання представник позивача - Длугош І.І. не з'явився, однак подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутності, не заперечивши проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали. Тому суд, враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти вирішення справи за відсутності відповідачів, розглянув справу за відсутності останніх та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, дослідивши які суд вважає наступне. Ч. 1 ст. 634 ЦК України зазначає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 04.07.2008р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір №236797-CRED (а.с.9-12,13), згідно якого останній отримав кредитні кошти в сумі 15000грн. на термін до 25.12.2009р., за користування яким зобов'язався сплатити відсотки в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) зобов'язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.6) [PERSON] порушував графік погашення заборгованості, внаслідок чого кредит вчасно не сплачував. 08.09.2010р. Івано-Франківським міським судом винесено заочне рішення про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку заборгованості у сумі 11679,02грн. В розрахунку заборгованості від 17.07.2014р. вже врахована сума стягнення по даному судовому рішенні. Таким чином [PERSON] станом на 17.07.2014р. має непогашену заборгованість перед позивачем в розмірі 8758,75грн. з яких: 8103,57грн. - заборгованість по кредиту та відсотках за користування; 250грн. - штраф (фіксована частина); 405,18грн. - штраф (процентна складова). Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором відповідачем суду не подано. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, а згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що в забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань 04.07.2008р. між ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір поруки з [PERSON], яка несе солідарну відповідальність у повному обсязі (а.с.14), тому у суду є всі підстави стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved