Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування в розмірі 34 326,43 грн., інфляційних втрат в розмірі 6 957,67 грн., пені в розмірі 6 849,31 грн., 3% річних в розмірі 928,22 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 27.91.2014 року [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто», постановою Залізничного районного суду м. Львова визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, оскільки він 14.11.2013 року о 10:25 год. на автодорозі Північний обхід м Львова в с. Рясне-Руська, керуючи автомобілем «Fiat» здійснив зіткнення із автомобілем «Renault», під керуванням [PERSON], який являється сином позивача. В страховому акті від 25.02.2014 року відповідач визначив, що розмір страхового відшкодування становить 34 326,43 грн., проте відповідач виплату не здійснив. А тому просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування, інфляційні втрати, пеню та 3% річних. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні наведеним вище. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подав, не представив заперечення на позов. Враховуючи, що відповідач двічі повідомлявся у встановленому законом порядку, проте в судове засідання повторно не з'явився, з врахуванням представлених доказів, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого позивач та представник позивача не заперечив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд задовольняє позовні вимоги з таких підстав. Як вбачається із копії свідоцтва про реєстрації транспортного засобу, власником автомобіля «Renault Trafic» є позивач [PERSON] Як вбачається із постанови Залізничного районного суду м. Львова від 27.01.2014 року (а.с.6), [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КпАП України, а саме що він 14.11.2013 року о 10:25 год. на автодорозі Північний обхід м Львова в с. Рясне-Руська, керуючи автомобілем «Fiat» здійснив зіткнення із автомобілем «Renault», під керуванням [PERSON] Відповідно до положень ч.1 ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як вбачається із полісу №АЕ/1138223 (а.с.9), цивільно-правова відповідальність правопорушника [PERSON] як водія автомобіля «Fiat Doblo» застрахована ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто». У відповідності до положень п.36.2 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Як вбачається із страхового акта №000014965/01 (а.с.5) відповідачем визначено розмір страхового відшкодування в сумі 34 326,43 грн. Таким чином, судом встановлено, що на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача було застрахована, повідомлення страховика про настання страхового випадку було здійснено у встановленому порядку, останнім було здійснено розрахунок страхового відшкодування та позивач із таким погодився, проте страхова виплата здійснена не була. З врахуванням наведених обставин, оскільки судом встановлено безпідставність невиплати страхового відшкодування, також того, що відповідачем не спростовано доводи позивача про підставність позову та розмір страхового відшкодування, суд вважає, що слід стягнути з відповідача суму страхового відшкодування. Окрім цього, у відповідності до положень п.36.5 вказаного закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Також, відповідно до положень ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається із наданого суду розрахунку, який не був заперечений відповідачем, розмір інфляційних втрат становить 6 957,67 грн., пені - 6 849,31 грн., 3% річних - 928,22 грн. (а.с.19-20) А тому, з врахуванням наведеного вище, суд вважає, що слід позов задоволити. Крім цього, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, задовольняючи позовні вимоги, слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати в розмірі 490,62 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved