Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи позовні вимоги тим, що у її батька на праві особистої власності в [ADDRESS] був житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель була закріплена земельна ділянка пл.0.2500 га. Вказала, що батько за життя на випадок своєї смерті склав заповіт на все своє майно на ім'я позивача. Зазначила, що у вересні 2012 року у приватного нотаріуса Жовківського районного нотаріального округу Шайди С.С. між позивачкою і батьком був укладений договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. За цим договором батько подарував, а позивачка прийняла у дар житловий будинок, господарські будівлі і споруди, які знаходяться в [ADDRESS] Вказала, що при даруванні житлового будинку земельна ділянка пл.0.2500 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та знаходиться в [ADDRESS] не була подарована батьком позивачу тому, що на той час ще не була виготовлена технічна документація із землеустрою. Після смерті батька відкрилась спадщина. 04 березня 2016 року державний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0.25001 га з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно. Просила визнати за нею право власності на земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з'явився, однак, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлені, однак представником відповідача надіслано заяву про відсутність заперечень проти позовних вимог і розгляд справи у його відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи письмові докази. Дослідивши у судовому засіданні та оцінивши докази, якими обґрунтовувались позовні вимоги, судом встановлено наступне. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьком [PERSON] є [PERSON]. З копії свідоцтва про укладення шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] у зв'язку із укладенням шлюбу змінила прізвище на [PERSON]. З копії заповіту від 12.11.2010 року вбачається, що [PERSON] все своє майно заповів позивачці. З копії рішення Річківської сільської ради № 39 від 10.04.2012 року вбачається, що [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою. З витягу про державну реєстрацію прав від 17.09.2012 року вбачається, що власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] З копії рішення Річківської сільської ради № 19 від 24.09.2013 року вбачається, що [PERSON] затверджено технічну документація із землеустрою. З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.04.2013 року вбачається, що площа земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], 0,2500 га. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO]. З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 41376174 від 02.09.2015 року вбачається, що 02.09.2015 року заведено спадкову справу після смерті [PERSON]. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.03.2016 року вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті її батька у зв'язку із тим, що не надані необхідні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно. Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Спадщина після померлого [PERSON] відкрилась [INFO], тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З копії рішення Річківської сільської ради № 39 від 10.04.2012 року вбачається, що [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою. З копії рішення Річківської сільської ради № 19 від 24.09.2013 року вбачається, що [PERSON] затверджено технічну документація із землеустрою. З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.04.2013 року вбачається, що площа земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], 0,2500 га. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При визначенні кола спадкоємців суд бере до уваги те, що [PERSON] все своє майно заповів позивачці, що вбачається із копії заповіту від 12.11.2010 року. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 41376174 від 02.09.2015 року вбачається, що 02.09.2015 року заведено спадкову справу після смерті [PERSON]. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.03.2016 року вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті її батька у зв'язку із тим, що не надані необхідні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно. Таким чином встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті батька. Згідно з ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.03.2016 року вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті її батька у зв'язку із тим, що не надані необхідні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання прав. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог. Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Outcome: approved