Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS], яка була набута ? частина квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.10.2005 року внаслідок приватизації, та ? частина квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.08.2008 року. Позивач зазначала, що згідно довідки форми№3, в спірній квартирі зареєстровані з 02.03.2010 року - [PERSON], [INFO] та з 03.04.1979 року - [PERSON], [INFO] Позивач зазначала, що [PERSON] у спірній квартирі за місцем реєстрації не проживає, вказані факти будуть підтверджені показами свідків, а тому просить суд позов задовольнити та визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності,( а.с.35,36) позов підтримав у повному обсязі. Відповідач належним чином повідомлений згідно ст. 74 ЦПУ України, у судове засідання не з»явився, заяв про поважні причини неявки до суду не подавав, а тому у відповідності до ст. ст. 169,224 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Представник позивача проти цього не заперечував. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS], яка була набута ? частина квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.10.2005 року внаслідок приватизації, та ? частина квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.08.2008 року є [PERSON] ( а.с.7-10). Судом встановлено, що згідно довідки форми№3, в спірній квартирі зареєстровані з 02.03.2010 року - [PERSON], [INFO] та з 03.04.1979 року - [PERSON], [INFO] ( а.с.11) Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, натомість як позивача вважає, що вказані правовідносини регулюються Житловим кодексом РСР. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців, крім випадків передбачених цією статтею. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, такою що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, що відповідач не проживає у спірній квартирі [ADDRESS], без поважних причин, не користується вказаною квартирою, понад встановлений строк, а також не повідомила про підстави звільнення від доказування. А також на думку суду, позивач помилково обрала спосіб порушеного права з посиланням на норми Житлового кодексу РСР. Судові витрати у порядку ст. 88 ЦПК України відшкодуванню не підлягають. На підставі наведеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та надані позивачем пояснення по справі, відповідно за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів,

Outcome: dismissed