Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позову посилаючись на те, що [PERSON] фактично мешкає в квартирі [ADDRESS] , тобто користується та споживає всі послуги, що надаються по вказаному житлу. Відповідач фактичним проживанням в квартирі будинку, що є об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «[ADDRESS]» підтверджує прийняття обов`язків передбачених п.5.2 Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «[ADDRESS]». А саме: своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Починаючи з 2016 року відповідач зобов`язання по сплаті житлово-комунальних послуг належним чином не виконує, а саме регулярно не сплачує обов`язкові платежі, тому на 01.09.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 7991 грн. 67 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь, а також 3% річних від простроченої суми в розмірі 347,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн., а всього 13 440,67 грн. Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2021 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач не скористалась своїм правом надати відзив на позовну заяву. 15 березня 2021 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до акту №3 від 09.11.2020 року [PERSON] фактично мешкає в квартирі [ADDRESS] , тобто користується та споживає всі послуги, що надаються по вказаному житлу (а.с.13). Відповідач фактичним проживанням в квартирі будинку, що є об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «[ADDRESS]» підтверджує прийняття обов`язків передбачених п.5.2 Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «[ADDRESS]». А саме: своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Починаючи з 2016 року відповідач зобов`язання по сплаті житлово-комунальних послуг належним чином не виконує, а саме регулярно не сплачує обов`язкові платежі, тому станом на 01.09.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 7991 грн. 67 коп., що підтверджено розрахунком заборгованості складеним ОСББ «[ADDRESS]» (а.с. 14). Так відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України . Згідно зазначеної статті, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, між Позивачем та Відповідачами виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки Позивач надає житлово-комунальні послуги, а Відповідачі ними користується, сплачує, але нерегулярно. Згідно статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму богу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 1 частини першої ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 68 ЖК України та пункту 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених Постановою КМУ №572 від 08.10.1992р., боржник зобов`язаний щомісячно, не пізніше 10-числа наступного місяця вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за користування житлом, комунальні та інші послуги. Враховуючи вище викладене суд вважає, позивачем доведено заборгованість [PERSON] перед ОСББ «[ADDRESS]» за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 7991,67 грн. Крім того відповідно до статті 625 ЦК України з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню три відсотка річних від простроченої суми за весь час прострочення з 01 липня 2016 року по 01 вересня 2020 року, яка складає 7556 грн. 35 коп., виходячи із розрахунку: ( 3 % х 7991 грн. 67 коп. х 4 роки = 347 грн. 13 коп.). Що стосується стягнення з відповідача судових витрат, то суд дійшов такого. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно частини п`ятої статті 137ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно частиною восьмою статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, позивачем, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, надано: витяг з угоди про повноваження адвоката при наданні юридичної допомоги від 10.06.2020 який є розрахунком витрат на професійну правничу допомогу, квитанція N 2-Л від 25.09.2020. Клопотання про зменшення понесених позивачем витрат на правничу допомогу та надання доказів на їх не співмірності, відповідно до частин п`ятої, шостої статті 138 ЦПК України, відповідачем не заявлялося та докази не надавалися. За таких обстав, враховуючи малозначність справи, ціну позову, вимоги позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн., суд вважає співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, внаслідок чого вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до вимог статті 141ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved