Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до ПАТ«Шахта імені О.Ф.\~Засядька»про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 11 869,21 грн., середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні з 11 березня 2017 року по 30 січня 2017 року у розмірі 100 455,12 грн. та компенсації витрат частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 2 195,42 грн. Обґрунтовуючи вимоги тим, що 21 березня 2012 року позивач прийнятий на роботу горномонтажником підземним V-ого розряду на повний робочий день в шахті до ПАТ «Шахта імені О.Ф.Засядька» . 11 березня 2017 року [PERSON] звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП. В день звільнення позивачу не виплачена заробітна плата за період з 01 січня 2017 року по 30 березня 2017 року у сумі 27 273,92 грн. 30 березня 2017 року на рахунок позивача перерахована заробітна плата за січень 2017 року у розмірі 7 740,98 грн. 28 грудня 2017 року перерахована заробітна плата за лютий 2017 року у розмірі 7 663,73 грн. Заробітна плата за березень 2017 року у розмірі 11 869,21 грн. не сплачена на час пред'явлення позову до суду, а тому позивач просить стягнути її розмір із відповідача. Крім того, посилаючись на ст. 117 КЗпП позивач просить стягнути із відповідача середній заробіток за час затримки при звільненні за період з 12.03.2017 року по 31.01.2018 року у сумі 100 455,12 грн. Виходячи із розрахунку, що середньоденна заробітна плата позивача становить 465,07 грн. (465,07 грн. х 216 днів=100 455,12 грн). Також, [PERSON] зазначає, що йому було завдано збитків відповідачем, у зв'язку із несвоєчасно виплаченою заробітною платою. А тому, позивач просить стягнути на його користь із відповідача компенсацію втрати частини доходів у зв'язку із порушенням термінів їх виплати розрахованої відповідно до Порядку проведення компенсації громадян втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1998 року № 100 у сумі 2 195,42 грн. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось не можливим, це змушує позивача звернутись із даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Шахта імені О.Ф.Засядька» про стягнення заборгованості із заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку. (а.с.14) 30 травня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив в частині стягнення заборгованості із заробітної плати позов залишити без розгляду (а.с.22). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 травня 2018 року позовну заяву [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Шахта імені О.Ф.Засядька» про стягнення заборгованості із заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку залишено без розгляду в частині позовних вимог про стягнення заборгованості із заробітної плати у сумі 11 869,21 грн (а.с. 24). 05 червня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача. Зі змісту якого убачається, що відповідач заперечує проти позову. Мотивуючи тим, що затримка по виплаті заробітної плати [PERSON] виникла з підстав, незалежних від ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька», що виключає вину власника. Оскільки м. Донецьк включено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Підприємство здійснило перереєстрацію місцезнаходження юридичної особи з м. Донецьк на підконтрольну територію України в м. Авдіївка Донецької області. При цьому, територіально основні виробничі активи підприємства, а саме шахта ім. О.Ф. Засядька, розташована на тимчасово неконтрольованій Україною території у м. Донецьк. У зазначених умовах господарська діяльність ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» у м. Донецьк повністю припинена. Неможливість вести видобуток вугілля призвела до відсутності оборотних коштів та вкрай складного фінансового стану товариства. На рахунках ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» були відсутні грошові кошти, які б дозволили розрахуватись з працівниками своєчасно. Тому вважає, що зазначені обставини є надзвичайними і виключають вину власника, у зв'язку з чим не погоджуються з вимогами позивача, щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. (а.с. 32-33). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2018 року прийнято заяву про збільшення позовних вимог (а.с.47). Звертаючись із заявою про збільшення позовних вимог, позивач просить стягнути на його користь із ПАТ «Шахта імені О.Ф.\~Засядька»середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні з 12 березня 2017 року по 20 квітня 2018 року у розмірі 125568,90 грн. грн. та компенсації витрат частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати за вказаний період у розмірі 3 297,32 грн. З підстав, якими обгрунтовано позовні вимоги при зверненні з позовом до суду. У судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог. Виходячи з доводів, якими вони обґрунтовуються просили суд позов задовольнити. Представник відповідача під час судового розгляду заперечував проти заявлених позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні з огляду на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 21 березня 2012 року наказом ПАТ «Шахта імені О.Ф.\~Засядька» №460к від 21.03.2012 року [PERSON] прийнято на посаду підземного горно монтажника V-ого розряду на повний робочий день. (а.с. 8). 11 березня 2017 року наказом ПАТ «Шахта імені О.Ф.\~Засядька» №220к від 13.03.2017 року [PERSON] звільнено з займаної посади за власним бажанням згідно із ст.38 КЗпПУ (а.с. 8). Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Із матеріалів справи убачається та визнається сторонами, що виплата [PERSON] заробітної плати була здійснена з порушенням строків її виплати. Та повний розрахунок заборгованості по заробітній платі здійснено відповідачем 20 квітня 2018 року у сумі 11 813,95 грн. (а.с.74). Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз'яснив, що за статтею 47 Кодексу роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз наведених норм матеріального права з урахуванням висновків, що викладені в Рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, дає підстави вважати, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Розмір відшкодування за час затримки, здійснюється судом відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати № 100, від 08.12.1995 року, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Згідно із п. 2 «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 зі змінами і доповненнями від 29.07.2015 року, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Розрахунок середньоденної заробітної плати визначається шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на кількість робочих днів. За даними виписки, заробітна плата позивача за січень 2017 року - 7740,90 грн., за лютий - 7663,73 грн. (а.с. 9). Кількість робочих днів у січні 2017 року - 20 днів, у лютому - 20 днів. Середньоденна заробітна плата становить 385,12 грн. (7740,90 грн. + 7663,73 грн.):40). Позивач просить про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 12 березня 2017 року ( з наступного дня після звільнення) по 20 квітня 2018 року (по день виплати заборгованості по заробітній платі) у розмірі 125 568,90 грн. За період з 12.03.2017 року по 20.04.2018 року кількість робочих днів становить 277. Таким чином, середній заробіток, за період з 12.03.2017 року по 20.04.2018 року становить 106 678,24 грн. (385,12 грн. х 277 днів). Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Заявляючи вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за період з 12 березня 2017 року по 20 квітня 2018 року у розмірі 125 568,90 грн., позивач виходить із середньоденної заробітної плати у розмірі - 465,07 грн. Розрахунок якої ним проведено виходячи із розміру заробітної плати на лютий 2017 року та 11 днів березня 2017 року. Разом з тим, такий розрахунок не відповідає «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100. А відтак, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12.03.2017 року по 20.04.2018 року підлягають частковому задоволенню у розмірі 106 678,24 грн. Також позивач просить стягнути компенсацію втрати частини доходу у зв'язку з порушенням термінів її виплати за період з 12 березня 2017 року по 20 квітня 2018 року у сумі 3 297,32 грн. Згідно із ст. ст. 1-3 Закону України « Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в тому числі заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виходячи із розрахунку наданого позивачем, правильність якого перевірена судом компенсація втрати частини доходу у зв'язку з порушенням термінів її виплати за період з 12 березня 2017 року по 20 квітня 2018 року складає 3 297,32 грн. А тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Посилання представника відповідача на те, що заборгованість з виплати заробітної плати виникла не з вини підприємства, є безпідставними, оскільки відповідно до ст.47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. А тому підстави, на які відповідач посилається в обгрунтування своїх заперечень суд відхиляє. З огляду на означене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи належність, достовірність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з Публічного акціонерного товариства «Шахта імені О.Ф. Засядька» на користь [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні з 12 травня 2017 року по 20 квітня 2018 року у розмірі 106 678,24 грн. та 3 297,32 грн. компенсації втрати частини доходу у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, а всього 109 975,56 грн. А тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, то судовий збір у розмірі 1099,75 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial