Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про оспорювання батьківства, виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.08.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. В 2014 році фактично їх сім`я розпалась, а з 2018 року позивач вже перебувала у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] . Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2019 року шлюб між позивачкою та [PERSON] був розірваний. [INFO] позивачка народила сина [PERSON] , батьком якого при реєстрації народження був записаний колишній чоловік позивачки - [PERSON] , який не є біологічним батьком дитини. Наведене стало приводом для звернення позивача до суду за захистом порушеного права шляхом оспорювання батьківства, виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини. Ухвалою суду від 21 серпня 2020 провадження у справі було відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті. Позивач до суду не з`явився, надав суду нотаріально посвідчену заяву від 03.03.2021 року про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Заперечень проти проведення заочного розгляду справи суду не надав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення про час та місце розгляду справі шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відповідно до ст. 11 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції». Про причини неявки суд не інформував, відзив на позов не поданий. Згідно даних Державної міграційної служби Торецького МВ ГУ ДМС України в Донецькій області від 06.11.2020 року, інформація в Єдиному державному демографічному реєстрі щодо [PERSON] , [INFO] , - відсутня (а.с. 45). За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Донецькій області від 05.08.2020 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрованим/знятим з реєстрації - не значиться (а.с. 22). Відповідно до даних Міністерства соціальної політики України від 13.08.2020 року, [PERSON] , [INFO] , на обліку внутрішньо переміщених осіб не перебуває (а.с. 23). Третя особа - [PERSON] , до судового засідання не з`явився, надав суду нотаріально посвідчену заяву від 03.03.2021 року про розгляд справи у його відсутності, визнає своє батьківство щодо дитини - [PERSON] , [INFO] , не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Беручи до уваги відсутність заперечень з боку позивача щодо ухвалення заочного вирішення у справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до положень ст.ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Отже, дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, судом встановлено наступне: [PERSON] та [PERSON] з 11.08.2007 року знаходились у зареєстрованому шлюбі. Заочним рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2019 року у справі № 188/1497/19 шлюб був розірваний. Рішення набрало законної сили 09.01.2020 року (а.с.8, 9). [INFO] [PERSON] народила сина, про що в книзі реєстрації народжень Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Петропавлівському району та місті Першотравенську Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) зроблено актовий запис № 24 від 29.01.2020 року. Батьком новонародженої дитини, відповідно до ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України, записаний [PERSON] , [INFO] , оскільки з моменту розірвання шлюбу між ним та [PERSON] до народження дитини не минуло 10 місяців (а.с. 14). Отже, в свідоцтві про народження серії [NUMBER] , що видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Петропавлівському району та місті Першотравенську Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 29.01.2020 року за актовим записом № 24, матір`ю дитини - [PERSON] , [INFO] , записана [PERSON] , батьком - [PERSON] . [PERSON] , [INFO] (третя особа) стверджує, що є біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , про що надав письмові пояснення від 16.07.2020 року та від 01.10.2020 року, в яких визнає своє батьківство щодо дитини. Окрім того, 03.03.2021 року [PERSON] надано суду нотаріально посвідчену заяву (вх.№2433/21 від 03.03.2021 року) про визнання його батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.62). Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Статтею 128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ст. 134 Сімейного Кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. За ст.ст. 7, 8 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Згідно Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 в свою чергу встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 встановлено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 36 Сімейного кодексу України, оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Згідно зі ст.ст. 36,38 Сімейного кодексу України, оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому, відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Отже, з урахуванням дня реєстрації дитини (20.01.2020 року) та дня звернення із позовом про виключення відомостей про батька до суду (20.07.2020 року), позивачем зазначений вище строк позовної давності дотриманий. Третя особа у справі - [PERSON] , підтверджує своє кровне споріднення з дитиною та просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , про що 03.03.2021 року надав суду нотаріально засвідчену заяву (вх.№2433/21 від 03.03.2021 року. Судом надано правову оцінку також встановленому рішенням суду про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем від 09.12.2019 року у справі №188/1497/19 (набрало законної сили 09.01.2020 року) факту припинення шлюбних відносин між сторонами з 2014 року, що має преюдиційне значення; факту спільного проживання позивачки та третьої особи - [PERSON] , який визнає себе її батьком, за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з відповідних нотаріально посвідчених заяв (а.с.62-64)). Відповідно до ст. 12, ч.ч. 1,5 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, проаналізувавши матеріали справи, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, суд приходить до висновку про доведення позивачем батьківства [PERSON] , [INFO] , щодо [PERSON] , [INFO] , що є підставою для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved