Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 22 червня 2015 року він передав [PERSON] у власність грошові кошти в розмірі 103 840, 00 грн. Строк повернення позики - до 1 вересня 2015 року. Підтвердженням факту отримання грошових коштів відповідачем є письмова розписка. Проте, до сьогоднішнього дня відповідач всупереч домовленості не повернула отримане від нього майно - грошові кошти. Відтак має місце невиконання боржником зобов'язання щодо повернення боргу в розмірі 103 840, 00 грн. (сто три тисячі вісімсот сорок гривень 00 коп.)в строк 578 днів (з 1 вересня 2015 року включно по 31 березня 2017 року включно), а тому це тягне за собою цивільну відповідальність у вигляді пені, інфляційних втрат, 3% річних. У період прострочення відповідачем зобов'язання протягом 234 дня (з 01.09.2015р.по 21.04.2016р.) діяла облікова ставка НБУ в розмірі 22,0% річних, 35 днів (з 22.04.2016р. по 26.05.2016р.) - 19,0 % річних, 28 днів (з 27.05.2016р. по 23.06.2016р.) - 18,0 % річних, 35 днів (з 24.06.2016р. по 28.07.2016р.) - 16,5 % річних, 49 днів (з 29.07.2016р. по 15.09.2016р.) - 15,5 % річних, 42 дня (з 16.09.2016р. по 27.10.2016р.) - 15, 0 % річних, 155 днів (з 28.10.2016р. по 31.03.2017р) - 14, 0 % річних. Таким чином розмір пені становить: 103 840, 00 х 22,0% х 2/365 х 234 = 29 291, 42 103 840, 00 х 19,0% х 2/365 х 35 = 3 783, 76 103 840, 00 х 18,0% х 2/365 х 28 = 2 867, 69 103 840, 00 х 16,5% х 2/365 х 35 = 3 285, 90 103 840, 00 х 15,5% х 2/365 х 49 = 4 321, 45 103 840, 00 х 15,0% х 2/365 х 42 = 3 584, 61 103 840, 00 х 14,0% х 2/365 х 155 = 12 347, 01 Отже, розмір пені за прострочення виконання зобов'язання щодо повернення позики становить 59 481, 84 грн. Виходячи з розміру нарахованої пені (подвійної облікової ставки Національного банку України), розмір процентів становить 29 740, 92 грн. Крім цього, 3% річних від суми заборгованості становить: 103 840, 00 грн. х 3% / 365 х 578 = 4 933,11 грн. У звязку з наведеним просив стягнути з [PERSON] за договором позики від 22.06.2015р. заборгованість у розмірі 103 840, 00 грн. (сто три тисячі вісімсот сорок гривень 00 коп.); процентів у розмірі 29 740, 92 грн. (двадцять дев'ять тисяч сімсот сорок гривень 92 коп.); пені від суми заборгованості в розмірі 59 481, 84 грн. (п'ятдесят дев'ять тисяч чотириста вісімдесят одну гривню 84 коп.); 3% річних від суми заборгованості в розмірі 4 933, 11 грн. (чотири тисячі дев'ятсот тридцять три гривні 11 коп.), а також сплачений судовий збір у розмірі 1979,97 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, однак подав до суду заяву, про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить суд позов задовольнити в повному обсязі. В судове засідання відповідач повторно не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив, заперечення на позов не подав, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно стаття 1046 Цивільного кодексу України: «за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.» Статтею 1047 Цивільного кодексу України наголошено: «на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.» У відповідності до вимог статті 1049 Цивільного кодексу України: «Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором» Згідно статті 530 Цивільного кодексу України: «якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).» Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] отримала під розписка від [PERSON] грошові кошти в розмірі 103 840, 00 грн із строком повернення до 01.09.2015 року. Однак станом на день подачі позову до суду сума позики не повернута. Згідно вимог статті 1050 Цивільного кодексу України: «Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.» У разі порушення зобов'язання, згідно вимог статті 625 Цивільного кодексу України, «боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.» Відтак має місце невиконання боржником зобов'язання щодо повернення боргу в розмірі 103 840, 00 грн. (сто три тисячі вісімсот сорок гривень 00 коп.)в строк 578 днів (з 1 вересня 2015 року включно по 31 березня 2017 року включно), а тому це тягне за собою цивільну відповідальність у вигляді пені, інфляційних втрат, 3% річних. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача коштів є обгрунтованими, підтвердженні належними доказами та підлягають до задоволення. У відповідності ст.88 ЦПК суд стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved