Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визначення частки майна у спільній сумісній власності В позовній заяві (а.с. 2 - 3) викладено наступну позицію. . Сторонам та померлому [INFO] [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER]. Позивач є єдиним спадкоємцем померлого за законом, який прийняв спадщину, проте позбавлений можливості оформити свої спадкові права через невизначеність розміру частки померлого у праві власності. За вказаних обставин просив визначити, що кожному із співвласників земельної ділянки належало по 1/3 частці земельної ділянки. В судове засідання сторони не з'явилися - надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, відповідно до змісту яких позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, відповідачі - позов визнали. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності (а.с. 8 - 9), [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - співвласники земельної ділянки, площею 0,0992 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER]. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6). [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 7) та його спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину (а.с. 4)ю 23 травня 2018 року державним нотаріусом Каховської міської державної нотаріальної контори Гладушком К.В. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS], у зв'язку із неможливістю встановити склад спадкового майна через невизначеність розміру частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності (а.с. 18). Як зазначає ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (ч. 2 ст. 372 ЦК України). Як роз'яснено п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в порядку спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців (ст. 1216 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд вважає, що співвласникам на підставі державного акту земельна ділянка належала в рівних частках, тобто у разі виділу (поділу) майна розмір частки кожного із співвласників становив б 1/3. Невизначеність розміру частки унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, проте не позбавляє позивача права спадкування. Суд вважає, що порушені через відсутність умов для їх оформлення спадкові права [PERSON] підлягають захисту шляхом визначення розміру часток співвласників.

Outcome: approved