Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідачів на свою користь боргу спадкодавця за кредитним договором в розмірі 5118,88 грн. та понесені позивачем судові витрати в розмірі 1921,00 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеного договору б/н від 29.02.2012 року [PERSON] \~отримав кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно норм\~ЦК України, спадкоємці померлого [PERSON] мали право подати заяву про прийняття спадщини або відмову від спадщини у строк з 05.03.2018 року по 05.09.2018 року. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачі [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів по справі. Позивачем 26.07.2018 року була направлена претензія кредитора до Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори. 04.08.2019 року до спадкоємців [PERSON] та [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій виконано не було. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить 5118,88 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 810,88 грн. та заборгованості за простроченим тілом кредиту 4308,00 грн. Таким чином, позивач вважає, що відповідачі прийняли спадщину після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим просив стягнути з відповідачів суму заборгованості у розмірі 5118,88 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В той же час, представник позивача надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду справи без участі представника позивача та винесення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідачів до суду не надано. Відзиву від відповідачів на позовну заяву до суду не надходило. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених вимог Закону, суд вбачає за можливе розглянути справу без відповідача і винести заочне рішення. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду від 11 березня 2020 року судом витребувано з Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори відомості щодо наявності спадкової справи після смерті [PERSON] 31 березня 2020 року з Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори надійшла відповідь, що згідно Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 30.03.2020 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява АТ КБ «Приватбанк» не підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 29.02.2012 року [PERSON] отримав\~кредитну картку, копія заяви з особистим підписом позичальника долучена до матеріалів справи (а.с. 9). Відповідно до умов укладеного договору, позивачем було надано відповідачу кредит\~у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, і підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 6-8). Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 5118,88 грн. (а.с. 6-8). В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про смерть від 06 березня 2018 року, згідно якого [PERSON] помер [INFO] . 26.07.2018 року позивачем було направлено претензію кредитора в порядку\~ст. 1281 ЦК України\~до Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори з проханням повідомити ПАТ КБ «Приватбанк», чи відкривалась спадкова справа після померлого боржника, включити кредиторські вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 5118,88 грн. (а.с. 58). Згідно з відповіддю нотаріальної контори, наданої на претензію позивача, на день відповіді відомостей щодо спадкодавця [PERSON] за даними Спадкового реєстру не знайдено, тобто спадкоємці [PERSON] до нотаріальних органів на теперішній час не звертались; окрім того, було запропоновано Банку сплатити за надання послуг правового та технічного характеру за реєстрацію вимоги та за реєстрацію у Спадковому реєстрі (а.с. 59). 24.07.2019 року позивачем на адресу відповідачів було направлено листи-претензії щодо проведення оплати заборгованості (а.с. 60-61). Проте належного підтвердження про отримання відповідачами даної претензії до суду не надано. Згідно з відповіді з Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилась, що підтверджується Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 30.03.2020 року. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст .608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. Разом з тим, при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, суду для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Надані позивачем та долучені до позову документи, а саме копії паспортів померлого [PERSON] та відповідачів [PERSON] та [PERSON] , не є беззаперечним доказом того, що відповідачі є спадкоємцями померлого боржника [PERSON] та такими що прийняли спадщину після його смерті. (а.с. 44-50). Згідно відомостей отриманих судом у нотаріуса, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилось, що позбавляє можливості суд встановити коло спадкоємців, після смерті боржника [PERSON] , обсяг спадкового майна та його вартість. Будь-які інші докази які б вказували на коло спадкоємців, після померлого [PERSON] , наявність, обсяг та вартість спадкового майна в матеріалах справи відсутні. Відповідачі до судових засідань не з`явились, відзив до суду не надали, при таких обставинах обов`язок доказування наведених вище обставин покладається на сторону позивача, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. За приписами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин. Які мають значення для вирішення справи. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У протилежному стані, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом статті 13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, саме АТ КБ «ПриватБанк», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідачі є спадкоємцями померлого, прийняли після нього спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцями у спадщину. Отже, стороною позивача не надано до суду жодного доказу переходу прав та обов`язків померлого [PERSON] саме до відповідачів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідачів на користь АТ КБ «ПриватБанк» несплаченої за життя позичальником суми заборгованості по кредиту.

Outcome: dismissed