Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 26.09.2006 року в загальному розмірі 5664,23 грн., та судові витрати по справі. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 26.09.2006 року між ЗАТ «КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір за умовами якого відповідачу було надано кредит 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитними коштами 36,00 % річних на суму залишку боргу. Відповідач отримавши і використавши кредит належним чином своїх обовязків за договором не виконував не здійснював погашення боргу, сплату процентів та інших обумовлених договором платежів, в результаті чого станом на 30.11.2014 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 5664,23 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, завчасно сповістив про можливість розгляду і вирішення справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надав, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 26 вересня 2006 року між ЗАТ «КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, який складається із заяви про видачу кредитної картки із встановленим кредитним лімітом і умов та правил надання банківських послуг, за умовами якого позивач випустив і надав відповідачу картку з кредитними коштами в розмірі 2000,00 грн. у вигляді у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № 4149 6053 5131 5890, зі сплатою 36,00 % річних за користування коштами, які нараховуються на суму залишку боргу. Відповідач отримав кредитні кошти та використовував їх, про що свідчить розрахунок боргу. Відповідач, будучи зобовязаним повертати кредит щомісячними платежами шляхом внесення коштів на картку, сплачувати відсотки за користування коштами в розмірі 36,00 % річних, та інші обумовлені договором платежі, своїх зобовязань належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30.11.2014 року утворилася заборгованість у сумі 8171,04 грн., з яких 1591,43 заборгованість за кредитом, 5833,69 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина), 245,92 грн. штраф (процентна складова). 17 вересня 2008 року за судовим наказом виданим Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська з відповідача на користь позивача була стягнута частина боргу в розмірі 2506,81 грн. Розмір заборгованості, що залишився неповернутим відповідачем на користь позивача становить 5664,23 грн. та підтверджується наданим позивачем розрахунком, який було перевірено у судовому засіданні. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов'язань за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем, які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що ним не заперечувалось та не спростовано. Оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, чим прострочив виконання згідно ст. 612 ЦК України, у зв'язку з чим виникла заборгованість, суд за встановлених обставин, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача підтвердженої розрахунком суми заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved