Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.01.2004 року він, [PERSON] був прийнятий на роботу до Державного підприємства «Укршахтгідрозахист», яке на той час було зареєстроване за адресою: [INFO], на посаду електрослюсаря чергового та по ремонту обладнання 4 розряду водовідливного комплексу шахти № 21 по переводу з Радянської дирекції по ліквідації шахт на підставі наказу № 21 від 16.01.2004 року, про що до Трудової книжки серія БТ - 1 № 2224823 було внесено запис № 18 від 16.01.2004 р. Наказом N9483/ від 17.11.2014 року він був звільнений відповідачем за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію, про що до трудової книжки було внесено запис № 19 від 17.11.2014 р. В день звільнення, відповідачем не було проведено з ним розрахунок в повному обсязі, про що було надано довідку, згідно якої, заборгованість по заробітній платі складає: за серпень 2014 року - 1159 (тисяча сто п'ятдесят дев'ять) грн. 50 (п'ятдесят) коп.; за вересень 2014 року - 57 (п'ятдесят сім) грн. 77 (сімдесят сім) коп.; за жовтень 2014 року - 3 272 (три тисячі двісті сімдесят дві) грн. 29 (двадцять дев'ять) коп., за листопад 2014 року - 11656 (одинадцять тисяч шістсот п'ятдесят шість) грн. 34 (тридцять чотири) коп., що у сумі складає заборгованості у розмірі 16 145 (шістнадцять тисяч сто сорок п'ять) грн. 90 (дев'яносто) коп. Однак, в той же час дане підприємство було переведено під дію Донецької народної республіки, та було ніби реорганізовано в Республіканське підприємство «Донбассуглереструктурізація» Відокремлений структур-ний підрозділ «Дирекції по гідрозахисту діючих шахт і попередження підтопленню території». Так як всі юридичні дії відносно реорганізації підприємства були вчинені на території ДНР, згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вони являються незаконними, жодних відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відносно даного підприємства внесено не було. Наступним днем після звільнення, а саме 18.11.2014 року у трудовій книжці було зроблено запис № 20 про прийняття позивача на роботу на посаду електрослюсаря чергового та по ремонту обладнання 4 розряду водовідливного комплексу шахти № 21, Республіканським підприємством «Донбассуглереструктурізація» Відокремленим структурним підрозділом «Дирекції по гідрозахисту діючих шахт і попередження підтопленню території». Наказом 20/к от 30.01.2015 року він був звільнений з даного підприємства за власним бажанням. У травні 2015 року позивач переїхав з непідконтрольної території Донецької області до смт. Ворзель Київської області на постійне місце проживання. 22.02.2016 р. йому стало відомо, що відповідач відновив свою роботу за межами непідконтрольної території м. Макіївки Донецької області, а саме за адресою: 03680, м. Київ, пров. Приладний, буд. 2-а. Крім того, було призначено нового керівника відповідача: [PERSON]. Від так, до лютого 2016 року він не міг звернутись за вирішенням спору про стягнення заборгованості по заробітній платі, так як інформація стосовно діяльності та функціонування відповідача не була та не могла бути мені відома. Одразу після отримання даної інформації, я звернувся до Відповідача з проханням виплатити належну мені суму заборгованості по заробітній платі, однак отримав відмову. Дані обставини унеможливлюють вирішення спору мирним шляхом і зумовлює необхідність захисту його прав та інтересів в судовому порядку. Тому просить стягнути з Державного підприємства «Укршахтгідрозахист» (ЄДРПОУ:32442405), що знаходиться за адресою: 03680, м. Київ, провулок Приладний, будинок 2-а, на його користь [PERSON], (реєстраційний номер платника податків - [NUMBER]) суму заборгованості по заробітній платі у розмірі 16 145 (шістнадцять тисяч сто сорок п'ять) грн. 90 (дев'яносто) коп. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність(звукозапис не проводити), позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі». Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Вивчивши по справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.01.2004 року [PERSON] був прийнятий на роботу до Державного підприємства «Укршахтгідрозахист», яке на той час було зареєстроване за адресою: [INFO], на посаду електрослюсаря чергового та по ремонту обладнання 4 розряду водовідливного комплексу шахти № 21 по переводу з Радянської дирекції по ліквідації шахт на підставі наказу № 21 від 16.01.2004 року, про що до Трудової книжки серія БТ - 1 № 2224823 було внесено запис № 18 від 16.01.2004 р. Наказом N9483/ від 17.11.2014 року був звільнений відповідачем за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію, про що до трудової книжки було внесено запис № 19 від 17.11.2014 р(а.с.7). В день звільнення, відповідачем не було проведено з ним розрахунок в повному обсязі, про що було надано довідку, згідно якої, заборгованість по заробітній платі складає: за серпень 2014 року - 1159 (тисяча сто п'ятдесят дев'ять) грн. 50 (п'ятдесят) коп.; за вересень 2014 року - 57 (п'ятдесят сім) грн. 77 (сімдесят сім) коп.; за жовтень 2014 року - 3 272 (три тисячі двісті сімдесят дві) грн. 29 (двадцять дев'ять) коп., за листопад 2014 року - 11656 (одинадцять тисяч шістсот п'ятдесят шість) грн. 34 (тридцять чотири) коп., що у сумі складає заборгованості у розмірі 16 145 (шістнадцять тисяч сто сорок п'ять) грн. 90 (дев'яносто) коп.(а.с.8) Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому суд стягує із відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 551,20 грн. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. ст. 115 116, 237-1 КЗпП України,

Outcome: approved