Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із названим позовом обґрунтування якого виклав в позовній заяві та просить суд встановити факт належності померлому [PERSON] житлового будинку з надвірними будівлями в смт. Нова Борова по вул. І.Франка, 12, Володарсько-Волинського району Житомирської області; визнати за позивачем право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями в смт. Нова Борова по вул. І.Франка, 12, Володарсько-Волинського району Житомирської області. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала і дала пояснення по суту заявленого позову. Відповідач, Новоборівська селищна рада, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи в судове засідання свого представника не направила, а надіслала до суду листа в якому просить справу розглянути у відсутності її представника, що заявлений позов селищна рада визнає. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 525 ЦК україни (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим-день зазначений в ст. 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 549 ЦК України ( 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що в 1954 році, [PERSON] та [PERSON] побудували будинок в смт. Нова Борова по вулиці Івана Франка, 12, який перебував в їх спільній, сумісній власності, на який їм виконавчим комітетом Новоборівської селищної ради 12.06. 1969року було видано свідоцтво про право власності, яке було зареєстровано в бюро технічної інвентаризації. 26 січня 1978 року померла [PERSON] після смерті якої [PERSON] прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті дружини та отримав свідоцтво про право власності на частку в їх спільній сумісній власності, яке було зареєстровано в бюро технічної інвентаризації. 26 вересня 1980 року [PERSON] уклав договір дарування згідно якого він належну йому 59/100 частки будинку по вулиці І.Франка, 12 подарував своєму сину [PERSON]. Вказаний договір 24.10. 1980 року був зареєстрований в БТІ. 19.10.1994 року помер батько позивача [PERSON], після його смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями в смт. Нова Борова по вул. І.Франка, 12. Позивач зареєстрований та проживає в [INFO] в смт. Нова Борова з 13.02. 1980 року, тобто до смерті і на день смерті свого батька проживав разом із ним, а тому відповідно до ст. 549 ЦК України ( 1963 року) вважається таким, що прийняв спадщину. -2- Позивач звернувся до нотаріуса по питанню оформлення спадкового майна, але йому було відмовлено з тих підстав. що правовстановлюючий документ, який був виготовлений за життя спадкодавця було втрачено, не поновлено та не зареєстровано повторно. Позивач є спадкоємцем за законом, але не може оформити на себе спадкове майно із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів. Дані обставини стверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: свідоцтва про народження ( а.с.12), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.4), копією технічного паспорта (а.с.7-10), відмовою нотаріуса в оформленні спадщини (а.с.4, довідками Новоборівської селищної ради, довідками бюро технічної інвентаризації , договором дарування, свідоцтвами на право власності та іншими матеріалами справи. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що будинок № 12 по вулиці Івана Франка в смт. Нова Борова належав померлому [PERSON] після смерті якого спадщину прийняв його син [PERSON], який не може прийняти спадщину із-за того, що спадкодавцем не була проведена повторна реєстрація права власності.

Outcome: approved