Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №119599 від 07 травня 2003 року. Мотивує свій позов тим, що 15 жовтня 2006 року померла [PERSON]. Позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої за заповітом, прийняв спадщину, просить визнати його право власності на спадкове майно. Позивач в судове засідання не зявився, однак в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив його задовольнити, а справу слухати у його відсутність. Представник відповідача Губинської Першої сільської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не зявився, однак в своїй заяві до суду позов визнав повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Справу просить слухати у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак в своїй заяві позов визнала повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Справу просить слухати у її відсутність Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Губинської Першої сільської ради Горохівського району Волинської області і зареєстрованого 06 липня 2000 року в реєстрі за №15 стверджується, що [PERSON] належну їй земельну частку заповіла [PERSON], тобто позивачу. Згідно з свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 15 жовтня 2006 року. Довідкою Губинської Першої сільської ради Горохівського району Волинської області №92 від 01 березня 2016 року стверджується, що спадкоємцями майна після смерті [PERSON] за законом є [PERSON], а за заповітом [PERSON], тобто позивач. Останній вступив у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом наявності на руках Державного акту. З спадкової справи №97/2016, заведеної Горохівською державною нотаріальною конторою 17 березня 2016 року стверджується, що після померлої 15 жовтня 2006 [PERSON] спадщину прийняв [PERSON], тобто позивач. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 березня 2016 року вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. З Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №119599 від 07 травня 2003 року вбачається, що [PERSON] належала земельна ділянка відповідних розмірів. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, судом встановлено, що позивач після смерті [PERSON] прийняв спадщину, а тому суд, з метою виконання волі спадкодавця, вважає, що слід встановити право власності по спадкуванню за заповітом [PERSON] на земельну ділянку згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №119599 від 07 травня 2003 року.

Outcome: approved