Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить визнати за ним право власності на самочинно збудований гараж [ADDRESS] . У позові посилається на те, що відповідно до рішення сесії Карлівської міської ради від 14.05.2010 позивачу було затверджено технічну документацію із землеустрою та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0044 га для індивідуального гаражного будівництва в [ADDRESS] , за рахунок земель господарського призначення Карлівської міської ради, що не надані у власність для користування. Передана позивачу у власність земельна ділянка у вказаному розмірі, для індивідуального гаражного будівництва, перебуває у його приватній власності на підставі державного акту серії ЯЛ №799856. Рішенням ВК Карлівської міської ради від 26.02.2015 гаражу присвоєно адресу: [ADDRESS] . Позивач звертався до відділу містобудування та архітектури з заявою, щодо відповідності місця розташування об`єкта будівництва вимогам державних будівельних норм. Позивачем було подано до Відділу державного архітектурного будівельного контролю апарату Карлівської міської ради звернення щодо введення в експлуатацію спірного гаражу, але він отримав відмову з роз`ясненням про необхідність звернення до суду. Станом на 11.01.2020 було виготовлено технічний паспорт на гараж. Листом ПП «Полтавське БТІ «Інвентаризатор» від 21.01.2020, повідомлено про відсутність реєстрації на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , гараж №1720. 09.07.2019 ПП «Полтавське БТІ «Інвентаризатор» надано звіт про технічне обстеження гаражу, яким встановлено його надійне та безпечне використання. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, але мається заява у якій представник підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов, справу просив розглянути без його участі та йчасті позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надійшла заява, відповідно до якої просили розглядати справу без уповноваженого представника, проти позову не заперечують, покладаються на розсуд суду. Дослідивши надані докази, суду приходить до висновку про можливість задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Стаття 16 ЦК України визначає як один зі способів захисту судом цивільного права та інтересу - визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Рішенням Карлівської міської ради від 14.05.2010 позивачу було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку загальною площею 0.0044 га в [ADDRESS] , передано позивачу у власність земельну ділянку для індивідуального гаражного будівництва за вказаною адресою (а.с.5). Державним актом серії ЯЛ №799856 підтверджується той факт, що позивач є власником земельної ділянки площею 0,0044 га в [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва індивідуальних гаражів (а.с.9). На підтвердження вказаної обставини також надано копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.10). Листом Карлівської міської ради від 25.03.2020 (а.с.12), у відповідь на звернення позивача, було повідомлено, що відповідно до наданого пакету документів, гараж [ADDRESS] , є самовільно збудованим. Узаконення об`єктів самочинного будівництва здійснюється шляхом подання відповідної декларації - Декларація про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності рішенням суду. Постановою Відділу державного архітектурно-будівельного контролю апарату Карлівської міської ради №6 від 24.05.2019 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 96 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн., який ним сплачено (а.с.14,15). Рішенням ВК Карлівської міської ради від 26.02.2015 №25 (а.с.11), гаражу, яким користується [PERSON] , на підставі довідки КП «Архітектурне бюро Карлівського району», присвоєно поштову адресу: м.Карлівка, вул.Гориста,6-А. Листом ПП «Полтавське БТІ «Інвентаризатор» від 21.01.2020, повідомлено про відсутність реєстрації на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Згідно Звіту №804-299 ПП «Полтавське БТІ «Інвентаризатор» про проведення технічного обстеження гаражу [ADDRESS] , встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації (а.с.21-26). Станом на 11.01.2020 було виготовлено технічний паспорт на гараж [ADDRESS] , що збудований у 2013 році (а.с.16-18). Частиною 1 ст.375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до 5 частини вказаної статті, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Оскільки, позивач є власником земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво гаража, та яка виділена йому для індивідуального гаражного будівництва, суд вважає необхідним застосувати ст.376 ЦК України. Враховуючи, викладене, суд вважає, за можливе, задовольнивши позов, визнати за позивачем право власності на самочинно збудований гараж [ADDRESS] .

Outcome: approved