Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів борг за оплату комунальних послуг у розмірі 1767 грн. 70 коп. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі є зареєстрованими та проживають в [ADDRESS]. Позивач виконує функції з утримання будинку і прибудинкової території, надання житлово-комунальних послуг на проведення розрахунків з квартиронаймачами житлових приміщень будинку за надані житлово-комунальні послуги. Внаслідок невиконання відповідачами обов'язків по оплаті комунальних послуг виникла заборгованість у розмірі 1767 грн. 70 коп. станом на 01.01.2013 року. В судовому засіданні 26.08.2014 року представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та просив стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість. Відповідач [PERSON] позов не визнав повністю, згідно наданих суду письмових заперечень. При цьому повідомив суд, що дана квартира не приватизована і проживає в ній по найму. До 2006 року ним не оплачувалися житлово-комунальні послуги, так як позивачем не виконувалися необхідні роботи. З квітня 2011 року оплачував лише поточні платежі. В квітні 2012 року оплатив більше за послуги наперед, оскільки про це просила старший будинку [PERSON], так як потрібно було провести ремонт в будинку. Інші платежі в 2011 році, якщо вони вносилися в більшому розмірі, то це були платежі за кожен поточний місяць і ця сума вносилася більшою через те, що він не знав конкретну місячну суму до сплати, тому і оплачував із запасом. Також просить застосувати строк позовної давності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися Про час, місце і дату судового розгляду повідомлені належним чином. На адресу суду надіслали заяви, в яких просять розглядати справу без їх участі. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено обставини викладені вище, що підтверджується доказами по справі. На підставі ст. ст. 66, 67, 162 ЖК України плата за користування житлом /квартирна плата/ обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 р. «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є наймачами квартири [ADDRESS]., що підтверджується довідкою про склад сім'ї, де вказано, що у вказаній квартирі проживають і зареєстровані відповідачі. Даний факт не заперечувався в судовому засіданні представником позивача. Згідно із ч.3 ст.815 ЦК України, ч.1 ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Якщо наймачами житла є кілька осіб, їхні обов'язки за договором найму житла є солідарними (ч. 3 ст. 816 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, а саме розрахунку суми боргу, станом на 01.01.2013 року заборгованість по оплаті комунальних послуг відповідачів становить 1767 грн. 70 коп. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. З ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивач звернувся з даним позовом до суду 15.04.2014 року. Сума боргу починаючи з квітня 2011 року по 01.01.2013 року в незначній мірі зменшилась. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, що передбачено ч. 3,4 ст. 267 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Оскільки подано сду заяву про застосування строку позовної давності та оплачувалися лише поточні платежі, що було встановлено в судовому засіданні судом, починаючи з квітня 2011 року, то ці платежі не можна вважати діями, що свідчать про визнання боргу, який утворився раніше, і перебіг позовної давності не перервано. Тому на підставі вищевикладеного, у зв'язку із спливом позовної давності у три роки у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позову в повному обсязі, вимога щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат не підлягає задоволенню згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed