Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, товариства з обмеженою відповідальністю «Українським бізнес системи», визначивши третьою особою публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку», про скасування арешту, прохаючи суд скасувати арешт, накладений на все майно [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) постановами головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби [PERSON] територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] від 12.05.2014 року ВП № 43192032 та від 07.09.2015 року ВП № 48599623. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він разом із [PERSON] є поручителями за зобовязаннями ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» по кредитному договору № KKPOG.11331.008 від 10 листопада 2011 року. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2013 року по справі № 200/2264/13-ц стягнуто з ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованість за кредитним договором № KKPOG.11331.008 від 10 листопада 2011 року у сумі 3026935 гривень 55 копійок; стягнуто з ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» судові витрати у сумі 1147 гривень з кожного. 10 липня 2013 року на виконання зазначеного рішення виданий виконавчий лист, який ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» направило на примусове виконання. Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби [PERSON] управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] від 12 травня 2014 року відкрито виконавче провадження № ВП 43192032 про примусове стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованості у сумі 3026935 гривень 55 копійок та накладений арешт на все майно [PERSON]. Постановою державного виконавця від 05 листопада 2015 року зазначений виконавчий лист повернутий стягувачу - ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» у звязку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. 13 лютого 2015 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська на виконання рішення по справі № 200/2264/13-ц ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» виданий виконавчий лист, на підставі якого головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби [PERSON] управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] 07 вересня 2015 року відкрито виконавче провадження № ВП 48599623 про примусове стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованості у сумі 3026935 гривень 55 копійок та накладений арешт на все майно [PERSON]. Постановою державного виконавця від 13 червня 2016 року зазначений виконавчий лист повернутий стягувачу - ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» у звязку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. Строк для повторного предявлення виконавчих листів для виконання сплинув 13 червня 2017 року. Арешти, що накладені державним виконавцем по виконавчим провадженням від 12.05.2014 року ВП № 43192032 та від 07.09.2015 року ВП № 48599623 на все майно [PERSON] станом на день звернення до суду із позовом не зняті. На підставі укладених договорів про відступлення права вимоги від 27 січня 2017 року № ДВ-30/17 та № ДВ-31/17, договору про відступлення права вимоги за договором застави майна від 27 січня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], до ТОВ «Українські бізнес системи» перейшло право грошових вимог за кредитним договором від 10 листопада 2011 року № KKPOG.11331.008 та договором застави рухомого майна від 10 листопада 2011 року № KKPOG.11331.008. Зобовязання ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» за кредитним договором від 10 листопада 2011 року № KKPOG.11331.008 виконані в повному обсязі. Разом із отриманням права вимоги на підставі договорів від 27 січня 2017 року № ДВ-30/17 та № ДВ-31/17 до ТОВ «Українські бізнес системи» перейшло право вимоги до [PERSON] та [PERSON] за договорами поруки від 27 червня 2012 року № РХО29031.42868001 та № РХО29031.42862001. Листом від 19 квітня 2018 року за вих. № 19/04/1 ТОВ «Українські бізнес системи» підтвердило припинення поруки [PERSON] та [PERSON] за цими договорами поруки. Позивач вважає, що на даний час відсутня необхідність у забезпеченні виконання судового рішення, по якому видано виконавчі листи від 10 липня 2013 року та 13 лютого 2015 року по справі № 200/2264/13-ц, шляхом накладення арешту на все його майно. Внаслідок відсутності необхідності накладення арешту на майно, він підлягає скасуванню. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Від представника відповідача [PERSON] територіального\~управління юстиції\~у Дніпропетровській\~області до\~суду надійшов\~відзив на\~позовну заяву\~за яким\~останній просить\~суд \~ відмовити у задоволенні позовної заяви, обґрунтовуючи це тим, що дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби [PERSON] територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] під час виконавчих проваджень ВП № 43192032, ВП № 48599623, є законними, послідовними, такими, що були вчинені з дотриманням законодавства. Накладені Постановами від 12.05.2014 року ВП № 43192032 та від 07.09.2015 року ВП № 48599623 арешти на все майно [PERSON] є законними та правомірними. Інших обґрунтувань заперечень відзив не містить. Від представника відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Українським бізнес системи» до суду надійшов відзив на позовну заяву за яким останній вважає позовні вимоги [PERSON] про скасування арешту правомірними та законними та просить їх задовольнити. Визнає обставини, якими обґрунтований позов. Підтверджує, що на цей час зобовязання ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» за кредитним договором від 10.11. 2011 року № KKPOG.11331.008 припинені в повному обсязі у звязку з їх виконанням. [PERSON] є поручителем за виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором від 10.11. 2011 року № KKPOG.11331.008. Разом із отриманням права вимоги за договорами від 27.01.2017 року № ДВ-30/17 та № ДВ-31/17 ТОВ «Українські бізнес системи» отримало право вимоги до [PERSON] за договором поруки від 27.06.2012 року № РХО29031.42862001 та Додатковою угодою до нього від 22.10.2012 року № 1. Таким чином, є припиненою порука та зобовязання [PERSON] за договором поруки від 27.06.2012 року № РХО29031.42862001 та Додатковою угодою до нього від 22.10.2012 року № 1, а тому відпали підстави для виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2013 року у справі № 200/2264/13-ц, відсутні підстави для забезпечення виконання виконавчих листів від 10.07.2013 року та від 13.02.2015 року у справі № 200/2264/13-ц шляхом накладення арешту на все майно [PERSON] Від третьої особи у справі - публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» заперечень не надходило. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є поручителями за зобовязаннями ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» по кредитному договору № KKPOG.11331.008 від 10 листопада 2011 року. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2013 року по справі № 200/2264/13-ц стягнуто з ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованість за кредитним договором № KKPOG.11331.008 від 10 листопада 2011 року у сумі 3026935 гривень 55 копійок; стягнуто з ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» судові витрати у сумі 1147 гривень з кожного. 10 липня 2013 року на виконання зазначеного рішення виданий виконавчий лист, який ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» направило на примусове виконання. Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби [PERSON] управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] від 12 травня 2014 року відкрито виконавче провадження № ВП 43192032 про примусове стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованості у сумі 3026935 гривень 55 копійок та накладений арешт на все майно [PERSON]. Постановою державного виконавця від 05 листопада 2015 року зазначений виконавчий лист повернутий стягувачу - ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» у звязку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. 13 лютого 2015 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська на виконання рішення по справі № 200/2264/13-ц ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» виданий виконавчий лист, на підставі якого головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби [PERSON] управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] 07 вересня 2015 року відкрито виконавче провадження № ВП 48599623 про примусове стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованості у сумі 3026935 гривень 55 копійок та накладений арешт на все майно [PERSON]. Постановою державного виконавця від 13 червня 2016 року зазначений виконавчий лист повернутий стягувачу - ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» у звязку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. Строк для повторного предявлення виконавчих листів для виконання сплинув 13 червня 2017 року. Арешти, що накладені державним виконавцем по виконавчим провадженням від 12.05.2014 року ВП № 43192032 та від 07.09.2015 року ВП № 48599623 на все майно [PERSON] станом на день звернення до суду із позовом не зняті. На підставі укладених договорів про відступлення права вимоги від 27 січня 2017 року № ДВ-30/17 та № ДВ-31/17, договору про відступлення права вимоги за договором застави майна від 27 січня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], до ТОВ «Українські бізнес системи» перейшло право грошових вимог за кредитним договором від 10 листопада 2011 року № KKPOG.11331.008 та договором застави рухомого майна від 10 листопада 2011 року № KKPOG.11331.008. Зобовязання ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» за кредитним договором від 10 листопада 2011 року № KKPOG.11331.008 виконані в повному обсязі. Разом із отриманням права вимоги на підставі договорів від 27 січня 2017 року № ДВ-30/17 та № ДВ-31/17 до ТОВ «Українські бізнес системи» перейшло право вимоги до [PERSON] та [PERSON] за договорами поруки від 27 червня 2012 року № РХО29031.42868001 та № РХО29031.42862001. Листом від 19 квітня 2018 року за вих. № 19/04/1 ТОВ «Українські бізнес системи» підтвердило припинення поруки [PERSON] та [PERSON] за цими договорами поруки. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. В силу вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із вимогами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. В силу вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із вимогами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. [PERSON] є поручителем за кредитним договором, що укладений 10 листопада 2011 року між ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» та ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку». Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2013 року солідарно стягнуто з ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованість за цим кредитним договором у сумі 3026935 гривень 55 копійок. Постановами головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби [PERSON] управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] від 12 травня 2014 року та 07.09.2015 року відкриті виконавчі провадження № ВП 43192032 та № ВП 48599623 про примусове стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованості у сумі 3026935 гривень 55 копійок та накладений арешт на все його майно. Постановами державного виконавця від 05 листопада 2015 року та від 13 червня 2016 року зазначені виконавчі листи повернуті банку у звязку із відсутністю у [PERSON] майна, на яке може бути звернуто стягнення. Арешти, що накладені на майно [PERSON] по цим виконавчим провадженням, не зняті. На підставі укладених договорів 27 січня 2017 року до ТОВ «Українські бізнес системи» перейшло право грошових вимог за кредитним договором від 10 листопада 2011 року № KKPOG.11331.008 та договором застави рухомого майна від 10 листопада 2011 року № KKPOG.11331.008. разом із отриманням права вимоги за цими договорами до ТОВ «Українські бізнес системи» перейшло право вимоги до [PERSON] за договорами поруки від 27 червня 2012 року. Своїм листом від 19 квітня 2018 року новий кредитор - ТОВ «Українські бізнес системи» підтвердило припинення поруки [PERSON] за договором поруки та відсутність до нього будь-яких претензій. Така ж саме інформація міститься у Відзиві від 28.01.2019 року № 001 директор ТОВ «Українські бізнес системи». Заперечення представника [PERSON] територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у Відзиві від 12.02.2019 року № 06-20/259-19 суд відхиляє, оскільки позивачем не оскаржуються дії головного державного виконавця Осєльського Є.С. під час виконавчих проваджень ВП № 43192032, ВП № 48599623. Аргументи [PERSON] територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не заперечують законності та обґрунтованості позовних вимог. Оскільки зобовязання [PERSON] перед ТОВ «Українські бізнес системи» припинені, що документально підтверджено самим кредитором, підстав для застосування подальшого забезпечення виконавчого провадження та арешту усього його майна немає. Через те, що арешт майна [PERSON] при відсутності з його боку будь-яких зобовязань порушує його право власності, з метою його поновлення, суд погоджується із видом відновлення порушеного права шляхом скасування арешту з належного йому майна. З цих підстав позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved