Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] ЮКП ЖЕО №2, Октябрського районного відділу ДМС України в Полтавській області про припинення права власності на ? частину квартири та зняття з реєстраційного обліку. В позовній заяві позивачі зазначили, що На підставі Свідоцтва про право власності на житло від 14.10.2008 року №1042 квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності Позивачам, а саме [PERSON]., [PERSON], [PERSON], а також Відповідачу [PERSON] На момент здійснення приватизації квартири [ADDRESS] та видачі Свідоцтва про право власності на житло Відповідач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з Позивачкою [PERSON], але 22.03.2010 року шлюб між ними було розірвано, про що свідчить Свідоцтво про розірвання шлюбу виданого Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області Серії [NUMBER] від 22.03.2010 року. Після офіційного розірвання шлюбу у 2010 році Відповідач переїхав до іншого місця проживання та більше квартирою не користується, за комунальні послуги не сплачує, ремонтні роботи в квартирі не проводить та взагалі станом квартири не цікавиться, тобто Позивачі та Відповідач більше не є членами однієї сім'ї, не проживають спільно та не ведуть спільного господарства. Позивачі просили припинити право власності на ? частини квартири за [PERSON] та зняти його з реєстраційного обліку. У судовому засіданні адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. будучи належним чином повідомленим про дату та час слухання справи, шляхом поміщення оголошення в газеті «Зоря Полтавщини» №№132-133(22441-22442) від 02 вересня 2014 року. Представник відповідача КП ЖЕО №2 в судове засідання не з»явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність, в якій при винесенні рішення судом покладались на розсуд суду. Відповідач Октябрський районний відділ ДМС України в Полтавській області в судове засідання не з»явилися , будучи належним чином повідомлені про дату та час слухання справи. Суд, вислухавши адвоката, дослідивши матеріали справи та інші зібрані по справі докази, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що На підставі Свідоцтва про право власності на житло від 14.10.2008 року №1042 квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності Позивачам, а саме [PERSON]., [PERSON], [PERSON], а також Відповідачу [PERSON] На момент здійснення приватизації квартири [ADDRESS] та видачі Свідоцтва про право власності на житло Відповідач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з Позивачкою [PERSON], але 22.03.2010 року шлюб між ними було розірвано, про що свідчить Свідоцтво про розірвання шлюбу виданого Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області Серії [NUMBER] від 22.03.2010 року. Після офіційного розірвання шлюбу у 2010 році Відповідач переїхав до іншого місця проживання та більше квартирою не користується, за комунальні послуги не сплачує, ремонтні роботи в квартирі не проводить та взагалі станом квартири не цікавиться, тобто Позивачі та Відповідач більше не є членами однієї сім'ї, не проживають спільно та не ведуть спільного господарства. Позивачі просили припинити право власності на ? частини квартири за [PERSON] та зняти його з реєстраційного обліку. У відповідності до ч.І ст. 365 ЦК України, (право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: І. частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2.річ є неподільною; 3. спільне володіння і користування майна є неможливим; 4.таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Крім того, як передбачено ч.2 ст. 365 ЦК України, (суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду). 1.Однією із необхідних умов припинення за рішенням суду права особи на частку у спільному майні є те, що частка є незначною і не може бути виділена в натурі. На підставі свідоцтва про право власності Відповідач [PERSON] володіє часткою в спільній з Позивачами квартирі, яка складає 1/4 від вартості всього майна, тобто частка якого становить 1/4 від всієї вартості квартири [ADDRESS] 14 квітня 2014 року, спеціалістом [PERSON] який має вищу Сертифікат суб»єкта оціночної діяльності виданого Фондом державного майна України, був наданий Звіт про незалежну оцінку майна № 32/1, у відповідності до Висновку якого розподіл квартири [ADDRESS] в натурі відповідно до ідеальних часток співвласників в розмірі 1/4 з технічної точки зору - не можливий. З наведених вище обставин та наданих доказів випливає, що квартиру [ADDRESS] не можливо ні поділити в натурі між співвласниками, ні виділити часту у спільному майні одному із співвласників, ні встановити порядок користування квартирою між співвласниками. відповідності до ст. 183 ЦК України, (подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення). Тому, квартира [ADDRESS] як річ за звичай є подільною річчю, однак враховуючи те, що в даному випадку частки співвласників квартири є рівними, а саме згідно Свідоцтва про право власності на житло, як Позивачам так і Відповідачу належить по % частині, то розподіл квартири в натурі відповідно до ідеальних часток співвласників з технічної точки зору - не можливий, а тому зазначена квартира як річ за наявності такого розміру часток співвласників є річчю неподільною, а також виділення в натурі 1/4 частини квартири згідно законодавства України та санітарно-технічних норм не є можливим про що зазначено на сторінці 17 висновку експертного дослідження від 14 квітня 2014 року. У відповідності до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року з подальшими змінами та доповненнями, (при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої згоди -судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості Для її визначення при необхідності призначається експертиза. В окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов'язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов'язковим наведення відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею) Наступною умовою припинення за рішенням суду права особи на частку у спільному майні є те, що спільне володіння та користування майном є неможливе. Судом встановлено. Що сторони по справі не є членами однієї сім»ї, не проживають спільно та не ведуть спільного господарства. 14 квітня 2014 року ПП «ПРОФОЦІНКА» надала Висновок та Звіт про незалежну оцінку нерухомого майна, станом на 14 квітня 2014 року, у відповідності до якого оціночна вартість 1/4 частини квартири [ADDRESS] що належить на праві спільної часткової власності Відповідачу [PERSON] складає -47500,00 (сорок сім тисяч п'ятсот) грн. На виконання ухвали Октябрського районного суду від 26 серпня 2014 року на депозитний рахунок ТУ ДСА в Полтавській області, внесено грошові кошти в сумі 47 500 грн. ринкова вартість частки відповідача [PERSON] . Окрім того відповідач [PERSON] вже на протязі 4 років не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні послуги. Згідно ст. 71 ЖК (при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців). Будь-яких заяв до КП ЖЕО №2 про те, що він буде відсутній за місцем реєстрації та збереження за ним права на користування за цією адресою відсутні. Стаття 72 ЖК дозволяє визнавати особу, яка відсутня понад шість місяців в займаній квартирі такою, що втратила право на користування нею. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», (зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть). Отже, суд вважає можливим припинити право приватної, спільної часткової власності [PERSON] на ? частину квартири [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку.

Outcome: approved