Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із заявленими вимогами. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] не займається вихованням своїх дітей, внаслідок чого, молодший син [PERSON] службою у справах дітей був переданий на виховання батьку, а старший син [PERSON] знаходиться в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м. Дзержинська (Притуло), де мати його не відвідувала, його життям не цікавилась. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, суду пояснила, що молодший син відповідача [PERSON] був переданий батькові ще у 2013 році після того, як сусіди звернулись до служби у справах дітей в зв'язку із неправомірною поведінкою матері до сина. [PERSON] вже неодноразово перебував в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м. Дзержинська, останній раз потрапив до притулку восени 2013 року у неохайному стані. Знаходився у притулку до липня 2014 року , потім був переданий матері та в кінці липня знов потрапив у притулок. Відповідач [PERSON] не працює, зловживає спиртними напоями, долею дітей не цікавиться, в зв'язку з чим, не може виконувати свої обов'язки по вихованню дітей. Просила суд задовольнити позов та позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], а також стягнути аліменти з [PERSON] на утримання дітей по 16% з усіх видів доходу [PERSON] до досягнення останніми повноліття. Відповідач [PERSON] із позовом не погодилась, суду пояснила, що вона не може влаштуватися на роботу, адже не має де знайти роботу. Неодноразово відвідувала Центр зайнятості м. Дзержинська, де працювала на суспільних не оплачуваних роботах. Працювати на шахті на відгрузці вугілля, де їй запропонували, не має фізичної можливості за станом здоров'я, адже перенесла дві кесаревих операції під час народження дітей. Бажає працювати, але не може влаштуватися на оплачувану роботу, оскільки відсутні вакансії. Сама є сиротою, поживає у гуртожитку разом із співмешканцем, який їй допомагає з харчуванням. Іноді вживала спиртні напої, але на теперішній час не вживає. Діти мешкали разом з нею та вона здійснювала за ними догляд. Але у серпні 2013року молодшого [PERSON] забрали представники СДН за викликом сусідки, яка повідомила, що вона, [PERSON] погано поводиться з дитиною, що було неправдою. Після цього [PERSON] передали на виховання батьку. Вона іноді відвідує сина. Чому забрали до притулку [PERSON] не знає, але відвідувала сина у притулку. Приносила гостинці та бажає щоб діти мешкали разом з нею. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює практичним психологом у Центрі соціально психологічної реабілітації дітей м. Дзержинська. Останній раз [PERSON] поступив до Притулку у липні 2013року та знаходився до липня 2014році. В зв'язку із бойовими діями, що проходили у м. Дзержинську у липні 2014року був повернутий матері та повернувся у притулок в кінці липня 2014року. Декілька разів мати відвідувала [PERSON] Чому дитина поступила у притулок пояснити не може, адже на той час ще не працювала. Допитаний судом [PERSON] у присутності психолога-педагога суду пояснив, що коли він мешкав з матір'ю, то вона здійснювала за ним догляд, готувала їжу, прибирала, просувала речі, але часто була у нетверезому стані. Під час його знаходження у Притулку мати неодноразово відвідувала його. Спілкувалась, цікавилась його станом, приносила цукерки та печиво. Коли влітку декілька неділь мешкав з матір'ю, то вони разом відвідували молодшого брата [PERSON]. Висловив бажання мешкати з матір'ю, якщо вона не буде вживати спиртне. Залучений судом в якості третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог [PERSON] суду пояснив, що з вересня 2013 року [PERSON] мешкає разом з ним та його матір'ю. Дитина була віддана йому працівниками служби у справах дітей м. Дзержинська, де йому запропонували написати заяву, що він бере на себе відповідальність за виховання сина. За період сумісного проживання з дитиною, [PERSON] декілька разів відвідувала їх, а в серпні 2014 році декілька неділь проживала разом з ними однією сім'єю, здійснювала догляд за сином, готувала їжу, прибирала по дому. Як він вважає, [PERSON] намагалася налагодити сімейні стосунки, але згодом пішла від нього, нічого не пояснив. Самостійних вимог щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина не заявив. Заслухав пояснення сторін, свідка, учасників по справі, дослідив письмові докази суд приходить до висновку про наступне. [PERSON] є матір'ю неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. З наданої суду характеристик вбачається, що [PERSON] мешкає [ADDRESS], де і зареєстрована, не працює, зловживає спиртним, вихованням дітей не займається. Відповідно до акту про проведення рейду від 17.04.2013 року за місцем мешкання відповідача виїжджала комісія СДН за телефонним викликом в зв'язку з тим, що [PERSON] здійснює відносно дитини [PERSON] дії насильницького характеру Відповідно до акту відвідування сім'ї від 26.04.2013р. встановлено, що на час відвідування [PERSON] остання знаходилась у стані алкогольного сп'яніння із співмешканцем, нецензурно висловлювалась на адресу представників комісії. Діти знаходились в школі та дитячому садку. Комісія вирішила повідомити дитячі заклади та запропонувала батькові [PERSON], [PERSON] забрати дитину з дитячого садочка до себе. За наслідками перевірки складено акт-повідомлення про відповідальність батьків за ухилення від виховання дітей. До суду також надана виписка № 7212 з амбулаторії ОПСМ м. Новгородська, з якої вбачається, що [PERSON] знаходився в лікарні з 17.07.2014р. 22г. до 18.07.2014р. з діагнозом гостре алкогольне травлення середньої тяжкості. Після чого, зі слів представника позивача, дитина знов була передана до притулку. В той же час судом досліджені відомості, що надійшли на запити суду. Зокрема, з Прокуратури м. Дзержинська, про те, що 18.04.2013р. до ЄРДР були внесені відомості про порушення кримінального провадження за ст. 126 ч.1 КК України, але в ході опитування учасників, відомості, викладені у повідомленні представника СДН м. Дзержинська не підтвердились, в зв'язку з чим, 23.04.2013р. слідчим Дзержинського МВ винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі ст. 110 п.2ч.1 284 КПК України. З відомостей з Дзержинського міського Центру зайнятості вбачається, що [PERSON] перебувала на обліку в якості безробітної з 04.04.2006р. по 04.06.2006р., з 27.03.2013р. по 25.05.2013р., з 30.08.2013р. по 12.11.2013р. та була знята з обліку за невідвідування центру зайнятості без поважних причин. Судом оглянуті журнали обліку роботи з сім'єю практичного психолога Центра соціально-психологічногої реабілітації дітей м. Дзержинськ, Журнал для відвідувань, а також Зошит відвідувань батьків, з яких вбачається, що за період знаходження [PERSON] в Притулку мати неодноразово відвідувала дитину, що також підтверджується довідкою за підписом в.о. директора Центру В.В. Корнієнко. За даними Дзержинського міського наркологічного диспансеру [PERSON] на обліку не перебуває. Відповідно до ст. 164 ч.1 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, тощо. Отже Закон, надає суду право, а не обов'язок вирішувати відповідне питання. Як встановлено судом на підставі досліджених доказів, жодної умисної дії з встановленого переліку відповідачем не вчинено відносно своїх дітей. Так, судом встановлено, що мати не працевлаштована офіційно, але, має середню освіту та спеціальність, по якій може працювати, декілька разів перебувала на обліку в Центрі зайнятості м. Дзержинська, що свідчить про її намагання працевлаштуватись та отримувати гарантовану Державою заробітну платню. Відомості щодо вчинення відповідачем відносно малолітнього [PERSON] насильства не знайшли свого підтвердження, що вбачається з проведеного Прокуратурою м. Дзержинська розслідування. З огляду на відомості, щодо відвідування [PERSON] сина [PERSON] в період знаходження його у притулку, суд вважає, що [PERSON] проявляє певну долю заботи та інтересу до життя дитини. Зазначені докази цілком узгоджуються і з показаннями допитаного судом свідка [PERSON] про відвідування відповідачкою дитини, показаннями [PERSON] щодо певної турботи [PERSON] за дітьми в період їх сумісного проживання у серпні 2014 року, а також узгоджуються із поясненнями самої дитини [PERSON], який пояснював, що мати цікавилась його долею, та відвідувала у Притулку. Позбавлення батьківських прав - це перш за все спосіб захисту прав та інтересів дитини. Та кожному випадку прийняття відповідного рішення суду потрібно мати на увазі наслідки та позитивний результат у долі дитини, який має настати. Так, діти [PERSON] є братами по матері. Відомості про батька [PERSON] в актовому записі про народження вказані зі слів матері відповідно до ст. 135 СК України, а, отже, позбавлення матері батьківських прав може призвести в подальшому до встановлення опікунства та можливого всиновлення дитини та розлучення братів. Крім того, з огляду на досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність достатніх ,передбачених законом підстав, для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей. Поведінка останньої щодо своїх дітей,з огляду на надані позивачем докази, не свідчить про виявлення повноцінної материнської турботи, чому перешкоджає періодичне вживання алкоголю, відсутність гарантій матеріального захисту дітей, але дії відповідачки щодо не втрачання стосунків з дітьми та пошук джерел для існування, що доведено в судовому зсіданні, свідчать на думку суду про її старання залишитись не тільки біологічною матір'ю для своїх дітей. За таких підстав суд вважає доводи позивача не доведеними в судовому засіданні. Враховуюче викладене, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Враховуюче викладене,

Outcome: dismissed