Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якому зазначив, що 17.10.2012 р. між [PERSON] та [PERSON] гроші у сумі укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] надав відповідачу у позику грошову суму у розмірі 440 ЕUR, про що відповідач надав позивачу відповідну розписку, якою зобов'язався виплачувати борг частками по 55 ЕUR щомісячно. Протягом 3-х місячного строку [PERSON] виконував свої зобов'язання, у зв'язку з чим 25.01.2013 р. на прохання відповідача [PERSON] передав йому у борг додатково 1 320 доларів США, про що [PERSON] надав додаткову розписку, якою зобов'язався виплачувати борг по 150 доларів США щомісячно. 25.02.2013 р. [PERSON] був здійснений останній платіж у розмірі 150 доларів США, після чого виплати від [PERSON] припинилися. До теперішнього часу відповідач борг не повертає, від спілкування ухиляється, на теперішній час сума боргу складає 275 ЕUR та 1 170 доларів США, що на час звернення до суду складав 39 768,37 грн., в зв'язку з чим позивач був вимушений звернутись до суду із зазначеним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак надав суду заяву в якій позов підтримав повністю, наполягав на його задоволенні та просив стягнути борг з урахуванням офіційного курсу НБУ на теперішній час. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав заяву в якій позов визнав у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим на підставі ст..197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 17.10.2012 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] надав відповідачу у позику грошову суму у розмірі 440 євро. На підтвердження укладання зазначеного договору відповідачем складено розписку, з строком повернення 17 числа кожного місяця по 55 євро. Протягом трьох місяців [PERSON] виконував свої зобов'язання. Таким чином, 25.01.2013 р. [PERSON] на прохання [PERSON] передав йому у борг додатково 1320 доларів США, про що [PERSON] надав додаткову розписку, якою зобов'язався виплачувати борг 25 числа кожного місяця по 150 доларів США. Так, 25.02.2013 р. [PERSON] був здійснений єдиний платіж у розмірі 150 доларів США, після чого виплачувати борг припинив. На теперішній час в обумовлений розпискою строк і до теперішнього часу гроші не повернуті. [PERSON] ухиляється від добровільного повернення грошових коштів за договором позики. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Зі змісту ч. 2 ст. 1047 ЦК України вбачається, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до виписки Національного Банку України встановлено офіційні курси гривні до іноземних валют станом на 27.04.2015 р.: 100 ЕUR - 2430,1644 грн.; 100 USD - 2245,1630 грн. Таким чином, борг [PERSON] перед [PERSON] складає: 275 ЕUR х 24, 30 грн. = 6 682,50 грн.; 1 170 USD х 22,45 грн. = 26 266,50 грн. Загальна сума боргу складає 32 949,00 грн. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договору. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що відповідачем зроблено не було. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позивачем доведені ті обставини на які він посилається у позовній заяві. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved