Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що позивачці на праві приватної власності належало наступне майно - квартира 3 в буд. [ADDRESS], квартира 9 в буд. [ADDRESS], квартира 16 в буд. [ADDRESS], квартира 69 в буд. [ADDRESS], квартира 71 в буд. [ADDRESS], квартира 80 в буд. [ADDRESS], нежитлове приміщення - Топочна по [ADDRESS], нежитлове приміщення - Перша черга реконструкції кафе магазин промтоварів по [ADDRESS], нежитлове приміщення - Третя черга кафе-магазину (1 поверх) по [ADDRESS], нежитлове приміщення - Третя черга кафе-магазину (2 поверх) по [ADDRESS]. Вказане нерухоме майно незаконно було перереєстровано за ТОВ «Керуюча компанія «Зірка». Позивач жодних документів про перереєстрацію майна не підписувала, на момент цих дій перебувала у Республіці Кіпр. На даний час в провадженні Прокуратури Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 4201500000000457 за ст. 190 ч. 4 КК України щодо незаконного позбавлення майна позивача [PERSON] на даний час вказане кримінальне провадження об'єднане з іншим провадження та зареєстровано в ЄРДР за № 12015040650001789. У вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозри у вчиненні кримінальних правопорушень [PERSON], [PERSON], [PERSON] за ст. ст. 190 ч. 4, 358 КК України. У вказаному провадженні також проведені експертизи, відповідно до яких підписи у статуті ТОВ «КК «Зірка», у рішенні засновників, здійснений не [PERSON], а іншою особою. Позивач вважає що вищевказане майно було відчужене незаконним способом, без згоди власника майна - [PERSON] Просить визнати незаконним акт приймання-передачі майна від 16.04.2015 року, рішення засновників (учасників) про створення ТОВ «Керуюча компанія «Зірка» від 15.04.2015 року, статут ТОВ «Керуюча компанія «Зірка». Також позивач просить витребувати вищевказане нерухоме майно з чужого незаконного володіння та визнати за нею право власності на вказане майно. У судове засідання позивач та представник позивача - адвокат Гудименко В.Г., не з'явились, адвокатом письмово подана заява про розгляд справи за їх відсутності, підтримання позовних вимог повністю, згоду на заочний розгляд справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі доказів, які містяться у справі, у заочному порядку відповідно до ст. 224 ЦПК України. Згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. В матеріалах справи наявні копії договорів купівлі-продажу на ім'я [PERSON], відповідно до яких за позивачем було зареєстровано у м. Новомосковську Дніпропетровської області наступне нерухоме майно: квартира 3 в буд. [ADDRESS], квартира 9 в буд. [ADDRESS], квартира 16 в буд. [ADDRESS], квартира 69 в буд. [ADDRESS], квартира 71 в буд. [ADDRESS], квартира 80 в буд. [ADDRESS], нежитлове приміщення - Топочна по [ADDRESS], нежитлове приміщення - Перша черга реконструкції кафе магазин промтоварів по [ADDRESS], нежитлове приміщення - Третя черга кафе-магазину (1 поверх) по [ADDRESS], нежитлове приміщення - Третя черга кафе-магазину (2 поверх) по [ADDRESS]. Вказані фотокопії договорів, на які посилається позивач у своєму позові, як на підставу наявності права власності на нерухоме майно, належним чином не завірені, оригіналів вказаних договорів для засвідчення судом вірності цих фотокопій суду не надано. Крім того, в матеріалах справи перебувають також належним чином не засвідчені копії свідоцтв про право власності від 23.04.2015 року (номери свідоцтв [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]), виданих реєстраційною службою Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, з яких вбачається, що спірне нерухоме майно, вказане вище, було зареєстровано на праві приватно власності за ТОВ «Керуюча компанія «Зірка». З аналізу вказаних фотокопій документів вбачається, що на день розгляду вказаної справи судом право власності на спірне майно зареєстровано за відповідачем ТОВ «Керуюча компанія «Зірка». Згідно копії витягу з кримінального провадження (станом на 29.10.2015 року) №12015040650001789 у провадженні прокуратури Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за правовою кваліфікацією 190 ч. 4 КК України, підозру по скоєнню якого повідомлено [PERSON], [PERSON], [PERSON] За фабулою вказаного кримінального провадження [PERSON] завдані матеріальні збитки в особливо великих розмірах шляхом умисного з корисливих мотивів заволодіння її майном шляхом обману. В матеріалах цивільної справи наявні фотокопії окремих матеріалів кримінального провадження, засвідчені прокурором кримінального провадження І.Солдатовим, а саме: -акт від 16.04.2015 року приймання-передачі, у відповідності до якого [PERSON] нібито передає у власність ТОВ «КК «Зірка» (директор [PERSON]) вищевказане нерухоме майно, -рішення засновників (учасників) про створення ТОВ «Керуюча компанія «Зірка» від 15.04.2015 року, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] утворюють вказане товариство та передають у статутний капітал вищевказане нерухоме майно, що належить [PERSON], -висновок експерта від 22.09.2015 року № 70/04-704, згідно висновків якого - підпис від імені [PERSON] на третій сторінці рішення засновників (учасників) про створення ТОВ «Керуюча компанія «Зірка» від 15.04.2015 року - виконаний не [PERSON], а іншою особою, підпис від імені [PERSON], виконаний на шістнадцятій сторінці статуту товариства від 16.04.2015 року виконаний не [PERSON], а іншою особою. -висновок експерта від 25.09.2015 року № 70/04-713, згідно висновків якого підписи від імені [PERSON] в актах приймання - передачі від 16.04.2015 року виконані не [PERSON], а іншою особою. В якій стадії кримінального процесу на даний час перебуває вказане кримінальне провадження суду не повідомлено. З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що кінцевого процесуального рішення по вказаному кримінальному провадженню, станом на день розгляду вказаної справи, не прийнято, винних осіб у скоєнні кримінального правопорушення за вищеописаним фактом ще не притягнуто до відповідальності. Позивач у позові прямо вказує на факт того, що вона є потерпілою від кримінального правопорушення, рішення по результатам розгляду якого суду не надано, а також посилаючись на ст. 387 ЦК України, як на правову підставу звернення із позовною заявою про витребування майна з чужого незаконного володіння. В якості доказів незаконності позбавлення права власності нею вказані факти, які містяться в матеріалах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №12015040650001789. Відомостей про результати завершення вказаного кримінального провадження суду не надано. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В зв'язку з тим, що на момент розгляду цивільної справи суду не повідомлено про результати розгляду вказаного кримінального провадження, не встановлені відповідним процесуальним документом ті обставини кримінального провадження, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, у суду відсутні належні і допустимі підстави вважати, що обставини кримінального провадження та докази, надані з його матеріалів, є достатніми та об'єктивними, на підставі того, що вони не закріплені відповідним процесуальним рішенням суду чи прокуратури в рамках кримінального процесу. Як передбачено ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Ті факти, наведені позивачем у позовній заяві та додані до неї матеріали кримінального провадження (протоколи допиту потерпілої, підозрюваного, матеріали експертиз) є частиною кримінального провадження №12015040650001789 та підлягають доказуванню у кримінальному процесі, відомості про результати розгляду, якого у суду відсутні У відповідності до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави, заволоділа ним. Постановою Пленуму ВСУ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» наголошується, що відповідно до статті 387 ЦК та ч. 3 ст. 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача (п. 23 вказаної Постанови). Застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений.( п. 23 вказаної Постанови). З наявних матеріалів справи у суду не має можливості встановити на ім'я кого на даний момент зареєстроване у передбаченому законом порядку право власності на спірне майно, у володінні якої особи воно на даний час перебуває, та чи було раніше спірне майно зареєстроване на праві власності за позивачем. Як вказано вище, суду не надані засвідчені копії чи оригінали правовстановлюючих документів для засвідчення їх у судовому засіданні, з яких можна було зробити відповідні висновки про наявність такого права власності у позивача, відповідача чи будь-якої третьої особи. Як вбачається з ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного суд вважає відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд вважає судові витрати по справі сплаченими. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed