Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 6424,61 гривень, а також стягнути судовий збір у сумі 229,40 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25 лютого 2011 року між ТДВ «Альфа-Гарант» та ТОВ «Інтерфуд-Харків» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до якого у випадку пошкодження застрахованого автомобіля марки «Рено», реєстраційний номер [NUMBER], позивач виплачує страхувальнику страхове відшкодування у розмірі фактичної матеріальної шкоди за вирахуванням франшизи. 04 червня 2011 року під час дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася з вини відповідача, вищевказаний автомобіль був пошкоджений, вартість відновлювального ремонту складає 26707,06 гривень. Загальна сума сплаченого позивачем страхового відшкодування складає 28352,70 гривень. Позивач звернувся до ПАТ «СК Брокбізнес», яким застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача [PERSON], із заявою про відшкодування коштів у порядку регресу та отримав кошти у розмірі 21928,09 гривень. Таким чином, різниця між виплаченою позивачем та отриманою від ПАТ «СК Брокбізнес» сумою складає 6424,61 гривень і позивач вважає. що отримав право вимоги цієї суми від відповідача. Представник позивача Білинова А.В., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та розглянути справу у її відсутність. Відповідач та представник відповідача - адвокат [PERSON], у судовому засіданні не визнали позовні вимоги та пояснили, що [PERSON] є неналежним відповідачем по цій справі, оскільки під час дорожньо-транспортної пригоди він виконував службові обов'язки. Суд, вислухавши пояснення та доводи осіб, що беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.06.2011 року приблизно о 17 годині 40 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем марки Камаз-6520, реєстраційний номер [NUMBER] по вул. Героїв Праці, 2 в м. Харкові, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки RENAULT, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Автомобіль марки RENAULT LOGAN VAN, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], належить ТОВ «Інтерфуд-Харків» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. Наказом ТОВ «Інтерфуд-Харків» від 25.02.2011 року 3 2502-01, застрахований автомобіль закріплено за менеджером товариства [PERSON] з представленням щоденної звітності по путьовим листам та витратам бензину. Автомобіль Камаз-6520, реєстраційний номер [NUMBER], належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Між власником автомобіля та ПП «Будтранс-Груп» 18.02.2011 року укладено договір оренди вказаного автомобіля, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], відповідно до умов якого ПП «Будтранс-Груп» прийняв у строкове користування належний [PERSON] автомобіль. Як вбачається з довідки ПП «Будтранс-Груп» від 08.06.2012 року, відповідач [PERSON] у період з 01.03.2011 року по 31.12.2011 року працював на підприємстві на посаді водія за наказом № 01032011-001. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 04.06.2011 року транспортні засоби Камаз-6520, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та RENAULT, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] отримали механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ВДАІ з обслуговування м. Харкова та АТІ про дорожньо-транспортну пригоду. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 06.07.2011 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, притягнутий до адміністративної відповідальності та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 340 гривень. Постанова набрала законної сили. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанова з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає встановленим, що шкода, завдана майну ТОВ «Інтерфуд-Харків» внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відбулася з вини відповідача [PERSON] Відповідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як вбачається з рахунку № С5000484 від 01.07.2011 року, вартість відновлювального ремонту становить 26707,06 гривень. Між ТОВ «Інтерфуд-Харків» та ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» 25 лютого 2011 року укладеного договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням в транспортним засобом та застрахованим додатковим обладнанням, відповідно до якого страховик здійснює страхування належного Страхувальнику транспортного засобу та зобов'язується здійснити виплату страхового відшкодування у разі настання страхового випадку. Відповідно до п. 5.1 договору одним з страхових випадків є пошкодження чи знищення транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до платіжного доручення № 5114 від 08.08.2011 року, ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ТОВ «Інтерфуд-Харків» було перераховано страхове відшкодування у розмірі 21202,16 гривень. Після проведення додаткового огляду, відповідно до страхових актів від 27.09.2011 року та 27.10.2011 року позивачем було доплачено на користь ТОВ «Інтерфуд-Харків» страхове відшкодування у сумі 5300,54 гривень та 1850 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями № 5439 від 27.09.2011 року та № 5645 від 27.10.2011 року. Таким чином, загальна сума сплаченого позивачем страхового відшкодування складає 28352,70 гривень. Відповідно до ст. 993, ч. 1 ст. 1191 Цивільного Кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у Позивача з моменту виплати страхового відшкодування. Відповідно до полісу № ВЕ/4347823, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Камаз 6520 [PERSON] застрахована ПАТ СК «Брокбізнес». З метою отримання відшкодування виплачених на користь ТОВ «Інтерфуд-Харків» коштів позивач звернувся до ПАТ СК «Брокбізнес» та отримав страхове відшкодування у сумі 21928,09 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 3058 від 05.04.2012 року. Різниця між фактично понесеними позивачем витратами щодо виплати страхового відшкодування власнику автомобіля марки RENAULT, реєстраційний номер [NUMBER], та отриманим від ПАТ СК «Брокбізнес» витратами складає 6424,61 гривень. При таких обставинах, суд вважає, що матеріальна шкода, завдана з вини [PERSON] складає 6424,61 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Суд вважає встановленим, що заподіювач шкоди [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПП «Будтрас-Груп», під час дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] керував автомобілем Камаз 6520, тобто виконував свою трудову функцію на посаді водія підприємства, тому суд вважає наявними спеціальні умови для застосування до спірних правовідносин норми частини 1 статті 1172 ЦК України. При таких обставинах, позовні вимоги в частині відшкодування позивачу матеріальної шкоди відповідачем [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки суб'єктом відповідальності за шкоду, завданою працівником [PERSON] є юридична особа роботодавець - ПП «Будтраст-Груп», яка у подальшому може звернутися до [PERSON] із вимогою відшкодування сплаченої суми у порядку регресу. Відповідно до ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідачів належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Клопотання про заміну відповідача або залучення ПП «Будтраст-Груп» в якості співвідповідача позивачем не заявлялося. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, та Закону України «Про судовий збір». Суд відмовляє у стягненні з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору у сумі 229,40 гривень, у зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed