Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив зняти арешт з майна, який був накладений постановою від 03 березня 2011 року про відкриття виконавчого провадження № 24891667, винесену державним виконавцем Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Миколаївської області. В обґрунтування своїх вимог вказував, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта мається інформація про обтяження відносно нього - арешт всього його майна. Оскільки виконавче провадження вже завершено, але арешт не знятий, то це порушує його майнові права, тому просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином. Представник позивача надав заяву з прохання розглядати справу без його участі та участі позивача, а позов задовольнити. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 03 березня 2011 року державним виконавцем Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Миколаївської області була постановлена постанова про відкриття виконавче провадження № 24891667 щодо стягнення грошових коштів на користь Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якій було зазначено про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника - [PERSON] . 04 березня 2011 року дані щодо арешту майна боржника були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 02 червня 2011 року виконавче провадження було завершене в порядку п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» - фактичне виконання. В той же час, арешт майна знятий не був. Згідно з ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. У відповідності до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно зі ст. 50 цього ж Закону визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження за його повного виконання арешт повинен бути знятий. Враховуючи зазначені положення закону та наявність завершеного виконавчого провадження його виконанням, то його вимоги на захист своїх майнових прав є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З врахуванням викладеного,

Outcome: approved