Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради, [PERSON] про визнання особи такою, що набула право проживання та користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що відповідно до листа ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» № 1004 від 24.06.2020 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] , було зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування від 23.01.2009 року посвідченого приватним нотаріусом Ізотовою В.А. № 169 - 231/500 частина житлового будинку; за його матір`ю - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.1984 року, посвідченого 2-ю Дніпродзержинською ДНК, № 4491 - 9/20 частин житлового будинку; [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.09.1986 року, посвідченого 2-ю Дніпродзержинською ДНК, № 5131 - 11/500 частин житлового будинку; [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.09.1986 року, посвідченого 2-ю Дніпродзержинською ДНК, № 5131 - 33/500 частин житлового будинку. Будинок по факту складається з двох половин (двох квартир: квартира [NUMBER] та квартира [ADDRESS] ) з окремими входами до нього. Його матері, [PERSON] , належить 9/20 частин будинку, а саме квартира [ADDRESS] загальною площею 59,9 м.кв. та житловою площею 40,2 м.кв.. З моменту купівлі частини житлового будинку я проживав в будинку та був зареєстрований за вище зазначеною адресою, місце проживання він ніколи не змі\-нював, проживає і по теперішній час. Знятий з реєстраційного обліку в 2018 році тимчасово, за сімейними обставинами. Зараз знов таки намагається зареєструватись у будинку, звернувся у липні 2020 року з заявою про реєстрацію місця проживання до Центру надання адміністрати\-вних послуг м. Кам`янське, його мати надала свою згоду на його реєстрацію, але у реєстрації йому було відмовлено у зв`язку з тим, що відсутня згода інших співвлас\-ників житла. На момент купівлі його матір`ю частини житлового будинку під [ADDRESS] , в їхній частині (квартирі [ADDRESS] ) будинку ніхто не проживав, в іншій частині домоволодіння, квартирі [NUMBER] прожи\-вала лише, [PERSON] , яка вже померла. [PERSON] не є членом його сім`ї, тому надати свідоцтво про її смерть у нього не є можливості, також позивачу не відомо чи вступали у спадщину її спадкоємці. [PERSON] та [PERSON] , а ні він, а ні його мати не знають, ніколи не бачили, щоб вони проживали у іншій частині будинку, фактичне місце проживання та їх реєстрації їм не відоме. Належні 9/20 частин будинку які на праві спільної часткової власності належать його матері - [PERSON] , є його єдиним постійним місцем проживання. Оскільки отримати дозвіл на свою реєстрацію від інших співвласників немож\-ливо, тому він вимушений звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились. Надала суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги визнають, не заперечує проти задоволення позову. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до листа ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» № 1004 від 24.06.2020 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] , було зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування від 23.01.2009 року посвідченого приватним нотаріусом Ізотовою В.А. № 169 - 231/500 частина житлового будинку; за його матір`ю - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.1984 року, посвідченого 2-ю Дніпродзержинською ДНК, № 4491 - 9/20 частин житлового будинку; [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.09.1986 року, посвідченого 2-ю Дніпродзержинською ДНК, № 5131 - 11/500 частин житлового будинку, яка відповідно актового запису про смерть №477 від 23.06.2014 року померла; [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.09.1986 року, посвідченого 2-ю Дніпродзержинською ДНК, № 5131 - 33/500 частин житлового будинку. На момент купівлі матір`ю позивача частини житлового будинку під [ADDRESS] , в їхній частині (квартирі [ADDRESS] ) будинку ніхто не проживав, в іншій частині домоволодіння, квартирі [NUMBER] прожи\-вала лише, [PERSON] , яка відповідно актового запису про смерть №616 від 30.06.2020 року померла. У статті 9 ЖК Української РСР встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Відповідно до довідки про склад сім`ї від 14.06.2021 року, у будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] . Позивач [PERSON] був зареєстрований: [ADDRESS] , знятий з реєстрації 05.09.2018 року. Згідно Акту №75 від 13.06.2021 року про проживання без реєстрації - [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] . Статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особи\-стого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому нале\-жить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщення. Ст. 310 ЦК України передбачено, фізична особа має право на місце проживання. Частиною першою статті 15 ЦК Україн ивизначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки належні 9/20 частин будинку, які на праві спільної часткової власності належать матері [PERSON] - [PERSON] , є єдиним постійним місцем проживання [PERSON] то проживаючи та користуючись цією частиною будинку, позивач ніяким чином не порушує права інших осіб, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved