Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до Харківського районного суду Харківської області із позовом до Приватного акціонерного товариства «Філіп Морріс Україна», в якому просить суд: - визнання незаконним та скасування наказу ПрАТ «Філіп Морріс Україна» від 27.07.2017 за №105 «Про направлення працівника на позачерговий огляд»; - визнати незаконним «Направлення на консультацію в діагностичні кабінети, в лабораторії та результат обстежень», виданого ТОВ «Науково-дослідний інститут профілактичної медицини» на підставі наказу ПрАТ «Філіп Морріс Україна» від 27.07.2017 за №105 «Про направлення працівника на позачерговий огляд»; - зобов'язати ПрАТ «Філіп Морріс Україна» вчинити дії по направленню Позивача на медичний огляд із формулюванням «для встановлення причинно-наслідкового зв'язку між умовами виробничого середовища і трудового процесу при роботі машиністом сигаретних ліній рівень 2 (в тому числі наявності шкідливих і небезпечних факторів) і захворюваннями [PERSON], [INFO], які призвели до інвалідності»; - стягнути з ПрАТ «Філіп Морріс Україна» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 50 000,00 гривень; - покласти на відповідача судові витрати (витрати на правову допомогу адвоката) документи на підтвердженням яких будуть надані до суду в ході судового розгляду. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивач займає у ПрАТ «Філіп Морріс Україна» посаду машиніста цигаркових ліній (рівень 2). 27 грудня 2016 року він звернувся до відповідача із проханням надати направлення та необхідну документацію «для встановлення причинно-наслідкового зв'язку між умовами виробничого середовища і трудового процесу при роботі машиністом сигаретних ліній рівень 2 (в тому числі наявності шкідливих і небезпечних факторів) і його захворюваннями, які призвели до інвалідності». Однак, підприємством, якому, як вказує позивач, є невигідним встановлення факту профзахворювання позивача було направлено на медичний огляд із своїм формулюванням: «для решения вопроса трудоспособности в своей профессии». У зв'язку із невизначеністю із цим питанням 07 липня 2017 року позивач направив заяви на ім'я Заступника Генерального директора ПрАТ «Філіп Морріс Україна» та Керівника відділу охорони праці та навколишнього середовища ПрАТ «Філіп Морріс Україна», у яких прохав надати конкретний перелік документів, що стосуються умов його праці та зауважив на невідповідність змісту виданого підприємством направлення до НДІ «ГП та ПЗ» змісту звернення позивача № 12570 від 27 грудня 2016 року. Після надання повторного запиту до підприємства, а саме, 07 вересня 2017 року позивач все ж отримав на руки наказ «Про направлення працівника на позачерговий медичний огляд» від 27.07.2017 №105, у якому міститься посилання на Кодекс законів про працю України № 322Л/ІІІ від 10.12.1971 (без зазначення статті) та на статтю 17 закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992, тоді як звернення позивача містило лише прохання про направлення на медичний огляд, що мав би на меті встановлення наявності профзахворювання. Позивачем також зазначено, що наказ від 27 листопада 2017 року містить посилання на лист до ПрАТ «Філіп Морріс Україна» від Орджонікідзевської міжрайонної МСЕК, яка є спеціалізованою установою з цього питання та яка надала однозначну відповідь про наявність можливості виконання позивачем його трудових обов'язків. У зв'язку з невідповідністю поставленого запитання, вказаний наказ позивач вважає незаконним, адже ним не було написано заяви про направлення його на медогляд з метою вирішення питання працездатності у своїй професії, в тому числі позивач посилається на роз'яснення Управління Держпраці у Волинській області та Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1232. Позивач зазначає, що згадуваний наказ порушив відразу декілька норм законодавства (щодо права на встановлення профзахворювання, охорону праці, надання працівнику інформації, ненадання відповіді на адвокатський запит тощо) та поставив під сумнів висновки Орджонікідзевської МСЕК. Щодо свого захворювання, позивач з посиланням на Перелік професійних захворювань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2000 року №1662, зазначає, що захворювання з вказаним у нього діагнозом віднесено до категорії професійних, а тому не потрібно бути фахівцем у галузі медицини, аби визначити, що наявне у позивача захворювання віднесено до професійних та пов'язаних із виконання трудових обов'язків. Водночас, незважаючи на те, що робота за поточною посадою позивача не є протипоказаною згідно МСЕК, проте відповідно до Карти умов праці, деякі фактори виробничого і трудового процесу містять певні перевищення, які і знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку із виникненням у позивача інвалідності. Відтак, позивач вважає, що положення оскаржуваного ним наказу відповідача не ґрунтуються на передбаченому законом порядку направлення працівника на позачерговий медичний огляд, установленому Положенням проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 21.05.2007 №246 та статтею 17 Закону України «Про охорону праці». Сам по собі сумнів роботодавця у придатності позивача до роботи при наявності не скасованого у законному порядку висновку МСЕК про придатність до роботи на відповідній посаді та відсутності висновку медико-соціальної експертизи про перешкоджання виконанню професійних обов'язків стану здоров'я працівника, не може вважатись виправданим та таким, що ґрунтується на законі приводом для направлення позивача на позачерговий медичний огляд, оскільки по суті стосується порушення визначених Законом «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» гарантій для визнаних інвалідами осіб реалізовувати на рівні з усіма іншими громадянами соціальні та економічні права, в тому числі право на працю, та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями. Разом з тим, як на психологічний тиск зі сторони підприємства позивач вказує на наявність в листах відповідача посилання на можливу відповідальність зі сторони працівника, який не пройде медичний огляд, а також факт блокування проходу до підприємства (перепустки). Відтак, позивач вважає за необхідне просити суд забезпечити дотримання його трудових прав шляхом зобов'язання відповідача вчинити дії по направленню його на медичний огляд із формулюванням «для встановлення причинно-наслідкового зв'язку між умовами виробничого середовища і трудового процесу при роботі машиністом сигаретних ліній рівень 2 (в тому числі наявності шкідливих і небезпечних факторів) і захворюваннями [PERSON] [INFO] які призвели до інвалідності». Окрім того, внаслідок порушення відповідачем прав позивача, останньому було заподіяно моральну шкоду, оскільки примушування до проходження неправомірного медичного огляду, незаконне відсторонення від роботи, примушування до збору додаткової документації, при цьому, заздалегідь створюючи умови для недопущення визнання наявності профзахворювання, за умов інвалідності позивача, значно посилює його фізичні і моральні страждання, позивач відчуває постійні незручності у повсякденному житті, змушений терпіти фізичні болі та неодноразово звертатись за отриманням медичної допомоги, збирати документацію, зволікати із поточним лікуванням та реабілітаційними процедурами, що призвело до зміни ритму та порядку життя. Заподіяну йому моральну шкоду оцінює в розмірі 50 000,00 гривень. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 вересня 2017 року позов [PERSON] залишено без руху, визначні недоліки позовної заяви та надано позивачу для їх усунення п'ятиденний строк з для отримання копії ухвали. 10 жовтня 2017 року позивачем на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху було надано заяву разом з документами, зокрема, надано довідку МСЕК від 22.08.2016, видану Позивачу з терміном встановлення інвалідності до 01.09.2018. Відтак, визначені ухвалою від 27 вересня 2017 року було усунуто. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Філіп Морріс Україна» про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди та призначено судове засідання. 23 листопада 2017 року до канцелярії суду надійшло клопотання від представника відповідача про долучення письмових доказів, а також заперечення проти позову. Згідно з письмовими запереченнями представника відповідача, останній просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог з посиланням на наступне. Так, відповідачем зазначено, що наказ від 27.07.2017 за №105 «Про направлення працівника на позачерговий огляд» винесений з дотриманням вимог частини другої статті 17 Закону України «Про охорону здоров'я» та Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, що затверджений Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 21.05.2007 №246, адже Відповідач як роботодавець зобов'язаний забезпечити за свій рахунок позачерговий медичний огляд працівників за свою ініціативою, якщо стан здоров'я працівника не дозволяє йому виконувати свої трудові обов'язки. Враховуючи часту тимчасову непрацездатність Позивача (лікарняні) та беручи до уваги неоднозначність наданих медичних висновків комісій про можливість продовжувати роботу за своєю професією, Відповідачем згідно з наказом №105 Позивача направлено на медогляд, в тому числі з огляду на наявність заяви від 21.12.2016 адресованої лікарю медпункту ПрАТ «Філіп Морріс Україна». Відповідачем в заперечені наголошено на дотриманні трудових прав Позивача у зв'язку з виданням оскаржуваного Наказу №105. Тоді як посилання Позивача на видання наказу минулою датою, адже ознайомлення з відповідним наказом відбулося лише 07.09.2017, Відповідач пояснює перебуванням Позивача на лікарняному у відповідності до листків непрацездатності серії АДВ №516939 та серії АДВ №517761, а ознайомлення з наказом відбулося у перший робочий день у відповідності до робочого графіку змін. Загалом спростовуючи посилання позивача на порушення його прав в оспорюваному наказі, в якому відсутнє формулювання мети проведення медогляду (встановлення причинного зв'язку між захворюванням Позивача та умовами його роботи) Відповідач зазначає, що у нього не має встановленого законодавством обов'язку чи повноважень визначати в наказі про направлення на медогляд формулювання мети проведення медичного огляду, адже такі формулювання можуть наводитися лише медичними працівниками, які мають спеціальні знання та відповідну медичну освіту. В обґрунтування такого посилання Відповідач наводить положення пункту 65 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1232, у разі підозри на професійне захворювання лікувально профілактичний заклад направляє працівника на консультацію до лікаря-профпатолога Автономної Республіки Крим, області або міста з документами, перелік яких визначено у додатку 14. Відтак, відсутні підстави для визнання наказу незаконним та відповідно зобов'язання здійснити Відповідача певні дії. Разом з тим, враховуючи все приведене Відповідачем зазначено, що також відсутні підстави для стягнення моральної шкоди на користь Позивача, у зв'язку з тим, що Відповідачем не було вчинено жодних протиправних діянь та не порушували трудові права Позивача, а відтак, підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні. Тим паче, що Головним управлінням Держпраці у Харківській області на ПрАТ «Філіп Морріс Україна» було проведено позапланову перевірку додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове соціальне страхування у зв'язку із отриманою ними скаргою. Зазначеною перевіркою охоплювалися виключно трудові відносини Позивача з ПрАТ «Філіп Морріс Україна», оскільки перевіряючи при проведенні перевірки вимагали надання документів відносно роботи та умов праці [PERSON] За результатами зазначеної перевірки Головним управлінням Держпраці у Харківській області було складено Акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове соціальне страхування № 20-32-4000/1911, яким була встановлена відсутність порушення законодавства про працю зі сторони ПрАТ «Філіп Морріс Україна». Більш того, Відповідачем згідно з наказом №124 від 12.09.2017 було організовано працю Позивача таким чином, щоб взагалі виключити фактори ризику погіршення здоров'я особи з інвалідністю відповідно до висновків МСЕК та висновку Харківського НДІ Гігієни праці та професійних захворювань, а Позивач продовжував працювати та отримувати заробітну плату. 06 лютого 2018 року за вх.№3265 від Позивача до суду надано відповідь на відзив в порядку статті 179 ЦПК України, де було викладено окремі зауваження позивача щодо обґрунтування заперечень Відповідача. Так, позивачем вказано, що твердження відповідача викладені в запереченні є необґрунтованими з зважаючи на наступне. Відповідач посилається на «протилежність за суттю» висновків державної МСЕК та ТОВ «НДІ профілактичної медицини», що встановлювала групу інвалідності фактично стверджуючи, що висновки установи, яка надає офіційні рекомендації щодо інвалідності та умови і характер праці осіб з інвалідністю можуть ставитися під сумнів шляхом отримання висновків комерційної установи, із якою у роботодавця є господарські правовідносини, що є певною новацією у галузевому законодавстві відносно захисту прав осіб з інвалідністю, адже діюче законодавство окрім оскарження висновків МСЕК, у передбаченому законом порядку, не передбачає жодних інших способів їх спростування. Позивач також вказує на необґрунтованість посилань Відповідача на «численні листи непрацездатності», як на підставі направлення на позачерговий медичний огляд, адже такий діагноз як, наприклад «ГРВІ», аж ніяк не ставить під сумнів висновки МСЕК щодо придатності професії. Наявність Акту перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове соціальне страхування №20-32-4000/1911, який неодноразово Відповідачем згадується, не стосується питань, які ставляться позивачем у позові, оскільки вказані питання, як вбачається із самого акту, не були предметом перевірки, а отже наявність Акту не свідчить про безумовне додержання Відповідачем законодавча про працю. При цьому, фактично Відповідач зазначає, що «частка тимчасова непрацездатність» та «неоднозначність» висновків медичних установ викликало «обґрунтований сумнів» щодо можливості виконання Позивачем трудових обов'язків. Проте, положення частини другої статті 17 Закону України «Про охорону праці» не містять поняття «обґрунтованого сумніву», тоді як захворювання на ГРВІ та висновки комерційної організацій, що ідуть в розріз із висновками МСЕК не є свідченням неможливості виконувати трудові обов'язки у своїй професії. Стосовно порядку ознайомлення з наказом - як стверджує Відповідач, Позивачем зазначено, що він був ознайомлений із наказом «у одну із перших робочих змін», однак наданою ним самим копією листка непрацездатності підтверджується, що лікарняний був «закритий» 01.09.2017, а з 02.09.2017 позивач вже приступив до роботи, тому відсутність негайного ознайомлення додатково підтверджує підозри про складання наказу минулою датою. Разом з тим, в спростування посилання Відповідача щодо неможливості формулювання підстав направлення на медичний огляд, Позивач вказує на лист ТОВ «НДІ профілактичної медицини» від 04.07.2017, з якого вбачається, що (мовою оригіналу): «Предоставить Вам новое заключение о прохождении медицинского осмотра, ссылаясь н диагнозы, указанные в выписке из медицинской карты амбулаторного больного от 13.10.2016 и в копии заключения №117 от 14.12.2016, выданного КУОЗ «Областной клинической специализированный диспансер радиационной защиты населения», возможно только при условии наличии всего пакета медицинской документации, имеющейся в за период с 2014 года по настоящее время, по направлению администрации ЧАО «ФМУ» или по Вашему письменному обращению в поликлинику ООО «НИИ ПМ» о проведении внеочередного медицинского осмотра». В судове засідання позивач [PERSON] повідомлений належним чином через свого представника про час, дату та місце розгляду справи, не з'явився. Від нього 13 березня 2018 року надійшла заява про відкладення судового засідання у зв'язку з отриманням напередодні письмових заперечень від відповідача на які необхідно у письмовому вигляді викласти доводи та міркування, а також участі представника позивача у іншому судовому засіданні в Дергачівському районному суді Харківської області. Представник відповідача - Приватного акціонерного товариства «Філіп Морріс Україна», який діє на підставі довіреності від 09 січня 2018 року - адвокат Дранчук Ігор Ярославович, в судовому засіданні заперечував проти вимог позовної заяви, з посиланням на їх необґрунтованість та безпідставність, а також наполягав на тому, що заява про відкладення слухання справи свідчить про затягування розгляду справи зі сторони позивача. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому, відповідно до пункту 2 частини третьої названої статті Кодексу, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. З огляду на приведене та враховуючи, що це повторна неявка представника позивача в судове засідання належним чином повідомленого про час, дату та місце розгляду, а наявність заяви про відкладення слухання справи за підписом позивача свідчить, що останній достеменно знав про час та дату слухання поточної справи та іншої справи у Дергачівському районному суді Харківської області, в якій бере участь його представник. Натомість, позивач особисто в судове засідання не з'явився та не забезпечив присутність у судовому засіданні будь-кого з інших шести представників уповноваженими на підставі довіреності представляти інтереси останнього. Таким чином, суд не бере до уваги посилання позивача про поважність причин неявки його представника в судове засідання, та вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність позивача чи його представника. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі, виходячи з наступного. 15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України. Відповідно до п.9 ст.1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, а також обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Судом встановлено та не заперечувалося сторонами у справі, що з 04 листопада 2004 року [PERSON] (надалі - Позивач) був прийнятий на роботу в Приватне акціонерне товариство «Філіп Морріс Україна» (надалі - Відповідач або ПрАТ «Філіп Морріс Україна») в сигаретний цех машиністом сигаретних ліній за строковим трудовим договором. 01 травня 2006 року Позивача переведено на роботу машиністом сигаретних ліній на умовах безстроково трудового договору. 01 січня 2007 року Позивача за його згодою було переведено з роботи машиніста сигаретних ліній на роботу машиніст сигаретних ліній (рівень 2), на якій позивач працює і по сьогоднішній день. В 2011 році в ПрАТ «Філіп Морріс Україна» було проведено чергову атестацію робочих місць за умовами праці. За результатами цієї атестації була складена Карта умов праці щодо робочого місця, яке займав Позивач. За результатами атестації було встановлено, що умови і характер праці машиніста потоково-механізованих цигарково-сигаретних ліній та машин відносить до третього класу першого ступеня. Робоче місце Позивача мало в наявності 2 шкідливих фактори першого ступеня. За показниками таке робоче місце належало вважати зі шкідливими умовами праці. Позивача було ознайомлено з результатами атестації (з Картою умов праці) 27.10.2011, про що свідчить його підпис на цьому документів. Відповідно до Довідки до акта огляду МСЕК серія 10ААБ №708304, що була видана 27.08.2014 Орджонікідзевською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією (МСЕК) Позивачу було встановлено другу групу інвалідності за загальними захворюваннями. Відповідно до зазначеної Довідки та Індивідуальної програми реабілітації інваліда №1016/1034 висновок МСЕК про умови та характер праці містив наступні формулювання (мовою оригіналу): «Противопоказан труд с переохлаждением, вибрацией. Может работать в своей профессии без дополнительных нагрузок». Згідно з частиною першою статті 170 Кодексу законів про працю України працівників, які потребують за станом здоров'я надання легшої роботи, власник або уповноважений ним орган повинен перевести, за їх згодою, на таку роботу у відповідності з медичним висновком тимчасово або без обмеження строку. Відповідно до статті 172 Кодексу законів про працю України у випадках, передбачених законодавством, на власника або уповноважений ним орган покладається обов'язок організувати навчання, перекваліфікацію і працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до медичних рекомендацій, встановити на їх прохання неповний робочий день або неповний робочий тиждень та створити пільгові умови праці. Залучення осіб з інвалідністю до надурочних робіт та робіт у нічний час без їх згоди не допускається (статті 55, 63 Кодексу законів про працю України). В вересні 2014 року Позивача було направлено на позачерговий медичний огляд до Науково-дослідного інституту профілактичної медицини, з якою у ПрАТ «Філіп Морріс Україна» було укладено Договір № 55051 від 01 серпня 2013 року щодо надання медичних послуг. За результатами огляду було отримано висновок від 08.10.2014, в якому зазначено, що Позивач (мовою оригіналу): «Не годен к выполнению служебных обязанностей в должности машинист сигаретных линий (уровень 2). Противопоказаны работы, связанные с воздействием вредных и опасных факторов производства». В січні 2015 року ПрАТ «Філіп Морріс Україна» враховуючи наявність двох суперечливих між собою висновків (Довідка до акту огляду МСЕК №708304, серії 10ААБ від 27.08.2014 та висновок за результатами позачергового медичного огляду медичної комісії ТОВ «НДІ Профілактичної медицини» від 08.10.2014) звернувся до з листом до Голови Орджонікідзевської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) з проханням уточнити, чи є робота на посаді машиніста сигаретних ліній (рівень 2) із шкідливими факторами (виробничий шум до 99 дБа, вимушена робоча поза до 25% тривалості зміни, пил рослинного походження (тютюн), періодичне підняття ваги, маса якої знаходиться в допустимих умовах (2 клас), робоча в нічній час) трудового процесу протипоказаною [PERSON] Листом Орджонікідзевської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) від 26 січня 2015 року №5 ПрАТ «Філіп Морріс Україна» було повідомлено про те, що «перевищення показників виробничого шуму не може погіршувати захворювання, на підставі якого [PERSON] встановлена група інвалідності, зроблений наступний висновок: робота на посаді машиніста сигаретних ліній не є протипоказаною для [PERSON]» 21 квітня 2015 року ПрАТ «Філіп Морріс Україна» в плановому порядку було проведено інструментарні дослідження загальної технології вібрації (тип 3-а) на робочих місцях з ДСН 3.3.6.039-99 «Державні санітарні норми виробничої загальної вібрації» в сигаретному цеху. Враховуючи, що Орджонікідзевська міжрайонна медико-соціальна експертна комісія (МСЕК) встановила для Позивача протипоказання роботи з вібрацією, ПрАТ «Філіп Морріс Україна» направила додатковий запит щодо можливості роботи Позивача машиністом сигаретних ліній з урахуванням замірів та досліджень щодо вібрації. Так, листом Орджонікідзевської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) від 16 вересня 2015 року №155 підтверджено, що (мовою оригіналу) «работа на должности машиниста сигаретных линий не есть противопоказанной для [PERSON].». Як зазначено відповідачем та не заперечувалося позивачем, з урахуванням висновків МСЕК, позивач продовжував працювати машиністом сигаретних ліній (рівень 2) в сигаретному цеху ПрАТ «Філіп Моріс Україна» . Відповідно до Довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААА №445552, яка видана 22.08.2016 Орджонікідзевською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією (МСЕК), Позивачу було продовжено другу групу інвалідності за загальним захворюванням. Відповідно до зазначеної Довідки висновок МСЕК про умови та характер праці містив наступні формулювання (мовою оригіналу): «Противопоказан труд с переохлаждением, вибрацией. Может работать в своей профессии без дополнительных нагрузок». Наприкінці 2016 року в ПрАТ «Філіп Моріс Україна» на виконання вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці» та постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», проведено чергову (планову) атестацію робочих місць за умовами праці, за наслідками якої було складено відповідні протоколи лабораторних досліджень та Карти умов праці. За результатами проведеної у ПрАТ «Філіп Моріс Україна» атестації робочих місць за умовами праці, на типовому робочому місці машиніста сигаретних (рівень 2), до якого відноситься робоче місце [PERSON] ,встановлені шкідливі фактори виробничого середовища та трудового процесу, наявність яких потребує проведення попереднього (періодичного) медичного огляду. До таких факторів було віднесено, зокрема: виробничий шум, пил рослинного походження та роботи, що пов'язані з вимушеними нахилами корпусу за візуальною оцінкою більше 30 град. від вертикалі більше 100 разів за зміну. За результатами проведеної у 2016 році атестації робочих місць за умовами праці зросла кількість вимушених нахилів тулуба (більше 30 град. від вертикалі) з 60 (дані атестації робочих місць 2011 рік) до 127 (дані атестації робочих місць 2016 рік), що відповідно до додатку 15 Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затверджених наказом МОЗ України № 248 від 06.05.2014 відноситься до шкідливих умов праці (важка) за фактором нахили тулуба (вимушені, більше 30° від вертикалі). Крім того, впродовж робочої зміни, відповідно до технологічного процесу Позивач мав підіймати сумарну вагу понад 1300 кг. З урахуванням результатів атестації робочих місць за умовами праці в 2016 році ПрАТ «Філіп Моріс Україна» організувало проведення періодичного медичного огляду працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі. Такий періодичний медичний огляд проводився НДІ Профілактичної Медицини. За результатами вищезазначеного періодичного медичного огляду НДІ Профілактичної Медицини видано [PERSON] Медичну довідку про проходження періодичного медичного огляду працівника № 1243 від 07.12.2016. Відповідно до даної медичної довідки [PERSON] визнано не приданим для робити за професією машиніст сигаретних ліній (рівень 2), а також зазначено (мовою оригіналу): «Не годен к выполнению работ, связанных с физической нагрузкой и перенапряжением отдельных органов и систем, в том числе к работам, связанным с вынужденными наклонами корпуса (по визуальной оценке больше 30 град. От вертикали) больше 100 раз за смену (п.6.1.4 Приложение 4 согласно приказа №246 от 21.05.2007 МОЗ Украины). Противопоказаны работы, связанные с воздействием вредных и опасных факторов производства (п.17 Приложение 6, - перечень общих медицинских противопоказаний) согласно приказа №246 от 21.05.2007 МОЗ Украины)». Враховуючи вищезазначене, ПрАТ «Філіп Моріс Україна» звернулося до МСЕК з проханням надати нові дані за результатами атестації робочого місця Позивача за умовами праці в 2016 році. У відповідь на звернення, листом Індустріальної міжрайонної МСЕК від 17 лютого 2017 року № 16 МСЕК зазначила, що «умови праці [PERSON] відносяться до легких» та вчергове підтвердила, що «робота на посаді машиніста сигаретних ліній не є протипоказаною для [PERSON]» Знову ж таки, ПрАТ «Філіп Моріс Україна» отримало два протилежних за своєю суттю висновки від різних медичних закладів. Зважаючи на висновки МСЕК, Позивач продовжував працювати машиністом сигаретних ліній (рівень 2), однак Позивач часто був відсутній на роботі у зв'язку з періодичною тимчасовою непрацездатністю. Зазначене підтверджується наданими до суду копіями листків непрацездатності, зокрема: -листок непрацездатності Серія АГФ № 976085, згідно з яким [PERSON] перебував на лікарняному з 23.12.2016 по 05.01.2017 (амбулаторне лікування); -листок непрацездатності Серія АГЯ № 046071, згідно з яким [PERSON] перебував на лікарняному з 10.01.2017 по 20.01.2017 (амбулаторне лікування); -листок непрацездатності Серія АГЦ № 663650, згідно з яким [PERSON] перебував на лікарняному з 15.03.2017 по 27.03.2017 (стаціонарне лікування); -листок непрацездатності Серія АСФ № 034789, згідно з яким [PERSON] перебував на лікарняному з 29.04.2017 по 03.05.2017 (амбулаторне лікування) з діагнозом ГРВІ; -листок непрацездатності Серія АДВ № 176972, згідно з яким [PERSON] перебував на лікарняному з 20.06.2017 по 29.06.2017 (стаціонарне лікування); -листок непрацездатності Серія АДВ № 516589, згідно з яким [PERSON] перебував на лікарняному з 30.06.2017 по 27.07.2017 (амбулаторне лікування); -листок непрацездатності Серія АДВ № 516939, згідно з яким [PERSON] перебував на лікарняному з 28.07.2017 по 23.08.2017 (амбулаторне лікування); -листок непрацездатності Серія АДВ № 517761, згідно з яким [PERSON] перебував на лікарняному з 24.08.2017 по 31.08.2017 (амбулаторне лікування). При цьому, суд зауважує, що згідно з наданими до суду копіями листів непрацездатності, дійсно, лише в одному з них (Серія АСФ № 034789) було зазначено діагноз - ГРВІ, в інших - діагноз за яким Позивач перебував на лікуванні (амбулаторному або стаціонарному) відсутній. Відтак, на підставі оскаржуваного Позивачем наказу ПрАТ «Філіп Морріс Україна» від 27.07.2017 №105 «Про направлення працівника на позачерговий медичний огляд», [PERSON] (табельний номер 40092689) направлено з 07.09.2017 по 15.09.2017 на позачерговий медичний огляд до Харківського НДІ Гігієни праці та профзахворювань, на період проходження [PERSON] позачергового медичного огляду, збережено за останнім посаду та середню заробітну плату відповідно до вимог чинного законодавства. Згідно наказу ПрАТ «Філіп Морріс Україна» №124 від 12.09.2017 «Про врахуванням медичних рекомендацій в організації роботи працівника», [PERSON] (табельний номер 40092689) тимчасово з 12.09.2017 та до моменту вирішення питання щодо раціонального працевлаштування та з'ясування щодо подальшого залучення працівника до роботи, організувати роботу [PERSON] таким чином, щоб забезпечити відсутність в його трудовому процесі, тяжких фізичних навантажень, несприятливих метеорологічних факторів, праці в умовах інтенсивного виробничого шуму (більше 80 дБа), при продовженні роботи згідно із встановленим на підприємці 2-х змінним графіком роботи. Суд, оцінюючи посилання позивача на порушення його прав в приведеному наказі, виходить з наступних положень нормативно-правових актів. Згідно положень статті 17 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов'язаний за свої кошти забезпечити фінансування та організувати проведення попереднього (під час прийняття на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, щорічного обов'язкового медичного огляду осіб віком до 21 року. За результатами періодичних медичних оглядів у разі потреби роботодавець повинен забезпечити проведення відповідних оздоровчих заходів. Медичні огляди проводяться відповідними закладами охорони здоров'я, працівники яких несуть відповідальність згідно із законодавством за відповідність медичного висновку фактичному стану здоров'я працівника. Порядок проведення медичних оглядів визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я. Роботодавець має право в установленому законом порядку притягнути працівника, який ухиляється від проходження обов'язкового медичного огляду, до дисциплінарної відповідальності, а також зобов'язаний відсторонити його від роботи без збереження заробітної плати. Роботодавець зобов'язаний забезпечити за свій рахунок позачерговий медичний огляд працівників: за заявою працівника, якщо він вважає, що погіршення стану його здоров'я пов'язане з умовами праці; за своєю ініціативою, якщо стан здоров'я працівника не дозволяє йому виконувати свої трудові обов'язки. За час проходження медичного огляду за працівниками зберігаються місце роботи (посада) і середній заробіток. У відповідності до п.3.8 розділу ІІІ Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, що затверджений Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 21.05.2007 №246, роботодавець забезпечує за свій рахунок позачерговий медичний огляд працівників: за заявою працівника, якщо він вважає, що погіршення стану його здоров'я пов'язане з умовами праці; за своєю ініціативою, якщо стан здоров'я працівника не дає змоги йому виконувати свої трудові обов'язки. За вимогами пункту 65 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1232, у разі підозри на професійне захворювання лікувально профілактичний заклад направляє працівника на консультацію до лікаря-профпатолога Автономної Республіки Крим, області або міста з документами, перелік яких визначено у додатку 14. Відповідно до пункту 2.19 розділу ІІ Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, що затверджений Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 21.05.2007 №246, якщо при проведенні періодичного медичного огляду виникають підозри щодо наявності в працівника професійного захворювання, заклад охорони здоров'я надсилає запит на складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) до державної санітарно-епідеміологічної служби, що обслуговує територію, де міститься підприємство, у відповідності до Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженого наказом МОЗ України від 13.12.2004 № 614, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.02.2005 за № 260/10540, а також надсилає його в установленому порядку до профпатолога міста, району, області, які направляють хворого в спеціалізовані заклади охорони здоров'я, які мають право встановлювати діагноз щодо професійних захворювань. Таким чином, з огляду на приведені вище положення нормативно-правових актів, суд погоджується з доводами Відповідача, що законодавством не передбаченого обов'язку чи повноважень роботодавця щодо визначення мети медичного огляду працівника, тим паче, що у разі виявлення у працівника підозри на професійне захворювання, заклад охорони здоров'я направляє особу для подальшого обстеження для встановлення діагнозу щодо професійних захворювань. Відтак, відсутні підстави визнавати незаконним наказ ПрАТ «Філіп Морріс Україна» від 27.07.2017 №105 «Про направлення працівника на позачерговий медичний огляд». У зв'язку з викладеним, також відсутні підстави визнавати незаконним «Направлення на консультацію в діагностичні кабінети, в лабораторії та результат обстежень», виданого ТОВ «Науково-дослідний інститут профілактичної медицини» на підставі наказу ПрАТ «Філіп Морріс Україна» від 27.07.2017 за №105 «Про направлення працівника на позачерговий огляд» та зобов'язати Відповідача вчинити дії по направленню Позивача на медичний огляд із формулюванням «для встановлення причинно-наслідкового зв'язку між умовами виробничого середовища і трудового процесу при роботі машиністом сигаретних ліній рівень 2 (в тому числі наявності шкідливих і небезпечних факторів) і захворюваннями [PERSON], [INFO], які призвели до інвалідності»; Між тим суд також зауважує, що Головним управлінням Держпраці у Харківській області на ПрАТ «Філіп Морріс Україна» було проведено позапланову перевірку додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове соціальне страхування у зв'язку із отриманою ними скаргою. Зазначеною перевіркою охоплювалися виключно трудові відносини Позивача з ПрАТ «Філіп Морріс Україна», оскільки перевіряючи при проведенні перевірки вимагали надання документів відносно роботи та умов праці [PERSON] За результатами зазначеної перевірки Головним управлінням Держпраці у Харківській області було складено Акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове соціальне страхування № 20-32-4000/1911, яким була встановлена відсутність порушення законодавства про працю зі сторони ПрАТ «Філіп Морріс Україна». Суд, разом з тим, не приймає до уваги посилання позивача на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України від 26 лютого 2014 року по справі №6-50062св13, у зв'язку з тим, що у вказаній справі, згідно з мотивувальною частиною судового рішення, мало місце незаконне звільнення працівника з підстав систематичного невиконання останнім трудових обов'язків, зокрема, проходження позачергового медичного огляду. Тоді як у даній справі має місце оскарження дій відповідача, пов'язані з формулюванням в наказі про направлення на медичний огляд, мети такого огляду. Разом з тим, інші обґрунтування позивача, що містяться в матеріалах справи, які не були приведені вище чи не спростовані належним у даному рішенні, суд визнає їх як такі, що не мають відношення до предмету спору, а тому і не оцінює їх, оскільки предметом спору є незаконне, на думку позивача, формулювання у наказі роботодавця про направлення працівника на медичний огляд та відповідно стягнення моральної шкоди за неправовірні діяння роботодавця. Отже, суд проаналізувавши все приведе вище та оцінивши надані докази у справі, приходить до висновку, що позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Філіп Морріс Україна» про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії, є необґрунтованим, а відтак не підлягає задоволенню. З приводу позовної вимоги про стягнення моральної шкоди з Відповідача на користь Позивача, за заподіяні внаслідок протиправних дій страждання, суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав. За вимогами частини першої статті 237-1 Кодексу законів про працю України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв'язку тим, що у даному випадку за приведених у позові обґрунтувань і наданих доказів, порушення прав Позивача не встановлено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди з Відповідача у сумі 50 000,00 гривень задоволенню також не підлягають. Стосовно заяв відповідача - Приватного акціонерного товариства «Філіп Морріс Україна» за вх.№32498 від 18.12.2017 та вх.№6392 від 13.03.2018 про покладення на позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно статті 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною третьою статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Судом встановлено, що представник відповідача до суду було подано дві заяви про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, які понесені відповідачем в розмірі 64 646, 80 гривень. В силу частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження вимог заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до суду представником відповідача надано копію договору про надання правової допомоги № 02-2016 укладеного 01.06.2016 між ПрАТ «Філіп Моріс Україна» та Адвокатським об'єднанням «АРСЛЕГЕМ», копію рахунку за №73 від 05.12.2017 за договором про надання правової допомоги № 02-2016 укладеного 01.06.2016 між ПрАТ «Філіп Моріс Україна» та Адвокатським об'єднанням «АРСЛЕГЕМ» на суму 64 646,80 гривень, копія акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 05.12.2017 за договором про надання правової допомоги № 02-2016 укладеного 01.06.2016 між ПрАТ «Філіп Моріс Україна» та Адвокатським об'єднанням «АРСЛЕГЕМ», копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2868/10 від 23.06.2005 на ім'я Петрова Олександра Георгійовича, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4441/10 від 27.01.2011 на ім'я Дранчук Ігоря Ярославовича, а також роздруківкою виписки банку ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» за клієнтом - АО «АРСЛЕГЕМ». Підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача у разі відмови в задоволенні позову, судом не встановлено. З роз'яснень викладених у пункті 47 пленуму Вищого спеціалізованого суду України в своїй постанові № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» слідує, що розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. З урахуванням вказаного, приймаючи до уваги добросовісне виконання стороною відповідача своїх процесуальних прав та обов'язків, та відсутність доводів сторони позивача щодо неспівмірності витрат, суд приходить до висновку, що вимоги відповіадча про стягнення витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. При цьому, суд зазначає, що згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» позивач як інвалід ІІ групи, за вимогами статті 5 приведеного Закону звільнений від сплати судового збору. Натомість, судовий збір є складовою судових витрат, більш ширшого поняття. Відтак, підстав визначених частиною шостою статті 141 ЦПК України, для звільнення позивача від сплати судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) суд не знаходить.

Outcome: approved