Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, посилаючись на те, що він є власником автомобіля ВАЗ 21099 н/з [NUMBER]. 17 грудня 2012 року об 8-10 год. по пр. Ленінградському [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 21063 н/з [NUMBER], порушивши ПДР, скоїв ДТП, внаслідок чого автомобіль позивача був пошкоджений. Судом [PERSON] було визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП позивачу було завдано матеріальної шкоди. Вказував, що вартість відновлюваного ремонту його автомобіля складає 18380,67 грн. Оскільки транспортний засіб відповідача був застрахований в страховій компанії «Гарантія», то цим відповідачем позивачу було виплачено страхове відшкодування разом із пенею в сумі 14158,47 грн. Однак залишок суми відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля позивача відповідачами не було сплачено. Вказує, що внаслідок неправомірних дій відповідача він був змушений звернутись до експерта для проведення дослідження вартості завданої йому шкоди, на що він витратив 550 грн. Також через тривалість порушення прав позивача йому були завдані моральні страждання, які він оцінює в розмірі 2000 грн, оскільки до сих пір [PERSON] не вчинив жодних дій для відшкодування завданої своїми діями шкоди, тому він досі відчуває невизначеність за фактом ДТП від 17 грудня 2012 року, а також тривалий час він був позбавлений права керувати своїм автомобілем. На підставі переліченого просив стягнути з [PERSON] та страхової компанії «Гарантія» суму завданої майнової шкоди в розмірі 4222,20 грн., просив стягнути також з [PERSON] витрати по проведенню автотоварознавчої експертизи в сумі 550 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 грн., а також судові витрати. У судовому засіданні позивач на задоволенні позову наполягав в повному обсязі, надавши суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, вказуючи, що відповідачі ухиляються від добровільного виконання покладених на них законом обов'язків по відшкодуванню завданої йому внаслідок ДТП шкоди. Відповідач, [PERSON], представники відповідача, СТзДВ «Гарантія», та третя особа, [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи до судового засідання не з'явились повторно за невідомих суду причин, не надавши заяв про можливість провести розгляд справи у їх відсутність. Таким чином зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного вмотивування. Автомобіль ВАЗ 21099 н/з [NUMBER] згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить [PERSON] (а. с. 7). За постановою від 28 грудня 2012 року Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя, яка набрала законної сили, [PERSON] був визнаний винним в скоєнні ДТП, яка сталась 17 грудня 2012 року в м. Маріуполі між транспортним засобом ВАЗ 21099 н/з [NUMBER], що належить [PERSON], та транспортним засобом ВАЗ 21063 н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілю позивача були завдані механічні пошкодження, на підставі чого [PERSON] було притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП (а. с. 8). Згідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 1 грудня 2012 року, який був укладений між Страховим товариством з додатковою відповідальністю «Гарантія» та [PERSON] на строк з 2 грудня 2012 року по 1 грудня 2013 року, був застрахований транспортний засіб ВАЗ 21063 н/з [NUMBER], встановлено ліміт відповідальності у розмірі 50 000 грн. за шкоду, заподіяну майну одної потеплілої особи, та визначено розмір франшизи в сумі 1000 грн. (а. с. 16). Відповідно до відомостей Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 16 жовтня 2013 року вбачається, що СТзДВ «Гарантія» провела сплату завданої [PERSON] матеріальної шкоди внаслідок ДТП від 17 грудня 2012 року в сумі 14917,12 грн., сплативши страхове відшкодування в сумі 11430,93 грн. та 2486,19 грн. (загалом 13917,12 грн.), а також - пеню в сумі 241,35 грн. (а. с. 12). Відповідно до договору № 447 від 22 грудня 2012 року про проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля ВАЗ 21099 н/з [NUMBER] та квитанції від 28 грудня 2012 року вбачається, що між позивачем та експертом [PERSON] було укладено угоду про проведення дослідження щодо визначення суми матеріальної шкоди, завданої володільцю вказаного автомобіля внаслідок ДТП, за проведення якого [PERSON] було сплачено СПД «[PERSON].» 550 грн. (а. с. 10, 11). На підставі дослідження від 27 грудня 2012 року, проведеного СПД «[PERSON].», було визначено матеріальний збиток, завданий [PERSON], як власнику автомобіля ВАЗ 21099 н/з [NUMBER], в результаті ДТП від 17 грудня 2012 року, та який дорівнює 14917,12 грн. Також експертом зазначено, що вартість відновлюваного ремонту становить 18380,67 грн., однак з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу вузлів та деталей, що замінюються, вартість матеріальної шкоди становить 14917,12 грн. (а. с. 30-43). Згідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом - Спеціальний Закон) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. На підставі ст. 6 Спеціального Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно п. 1.7 ст. 1 Спеціального Закону забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Згідно до п. 1.4 ст. 1 Спеціального Закону особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які експлуатують забезпечений транспортний засіб на законних підставах. За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Зважаючи на те, що відповідач, [PERSON], на законних підставах керував транспортним засобом ВАЗ 21063 н/з [NUMBER] в момент ДТП, що сталась 17 грудня 2012 року із автомобілем позивача, а також те, що автомобіль, яким керував [PERSON], був забезпечений полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховиком за яким є СТзДВ «Гарантія», то страхове відшкодування в розмірі 13917,12 грн. (за виключенням суми франшизи) було сплачене СТзДВ «Гарантія» на користь [PERSON] правомірно. Однак судом було також встановлено, що сума завданих матеріальних збитків [PERSON] з урахуванням коефіцієнту зносу автомобіля ВАЗ 21099 н/з [NUMBER] складає 14917,12 грн., тому розмір франшизи за договором страхування від 1 грудня 2012 року в сумі 1000 грн. на користь позивача повинен сплатити [PERSON], бо досі ця сума останнім не була сплачена. Натомість вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] та СТзДВ «Гарантія» різниці між вартістю відновлюваного ремонту автомобіля позивача в сумі 18380,67 грн. та вартістю завданої матеріальної шкоди [PERSON] в сумі 14917,12 грн. не підлягають задоволенню, оскільки не відповідають вимогам закону. Так за п. 8.3 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості за відповідною формулою. Оскільки при експертному дослідженні від 27 грудня 2012 року експертом [PERSON] було визначено коефіцієнт фізичного зносу автомобіля ВАЗ 20199 н/з [NUMBER] в розмірі 30 %, то підстав для стягнення повної суми відновлюваного ремонту з відповідачів на користь позивача немає, тому в цій частині позов [PERSON] не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, крім іншого, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). З огляду на перелічене зі [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума витрат [PERSON] на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 550 грн., понесених останнім для відновлення свого порушеного права. Згідно ст. 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. На підставі ч. 3 ст. 23 Кодексу розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що [PERSON] було в судовому засіданні доведено заявлені ним до [PERSON] вимоги про стягнення на користь позивача 2000 грн. в рахунок відшкодування завданої внаслідок ДТП моральної шкоди, та яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] При цьому судом було враховано, що внаслідок тривалості порушення прав позивача, відсутністю вибачення з боку [PERSON], відсутності відшкодування ним завданої позивачу правопорушенням шкоди, саме вказаний розмір моральної шкоди є співрозмірним з тим обсягом душевних страждань, що були завдані [PERSON] з боку [PERSON] Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі переліченого зі [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] витрати останнього по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. щодо вимог немайнового характеру. Оскільки при зверненні до суду із вказаним позовом позивачем не було сплачено судовий збір в частині вимог майнового характеру, то зі [PERSON] на користь держави також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial