overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду та в письмовій заяві про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав і просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на його утримання, оскільки він [PERSON] є його повнолітнім сином, [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, оскільки він продовжує навчання у Державному навчальному закладі «Сумське міжрегіональне вище професійне училище» до 30 червня 2019 року, на третьому курсі, денної форми навчання, на бюджетній основі, та у звязку з цим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, що дає суду можливість розглянути справу без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов про стягнення аліментів обгрунтований і підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], 05.08.2000 року нраодження є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства та свідоцтвом про народження повнолітньої дитини, батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5,6). [PERSON] продовжує навчання у Державному навчальному закладі «Сумське міжрегіональне вище професійне училище», на третьому курсі, денної форми навчання, на бюджетній основі, термін навчання до 30 червня 2019 року (а.с. 8), у звязку з цим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання до досягнення двадцяти трьох років. [PERSON] є особою працездатного віку та має можливість надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 199 ч.1 Сімейного кодексу України, передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров»я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням обставин, а саме матеріального становища дитини та стану її здоров»я, стан здоров»я, сімейне та матеріальне становище платника аліментів, суд вважає необхідним стягувати з відповідача щомісячно аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку на утримання повнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання у Державному навчальному закладі «Сумське міжрегіональне вище професійне училище» до 30 червня 2019 року на користь позивача. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним, стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду та в письмовій заяві про розгляду справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримав та просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання, оскільки він є сином відповідача та продовжує навчання у Сумської філії Харківського національного університету внутрішніх справ за спеціальністю 262 Правоохоронна діяльність, денної форми навчання, на неповному державному утриманні, та у звязку з цим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання, до досягнення двадцяти трьох років в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до закінчення його навчання до 01.07.2024 року. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, що дає суду можливість розглянути справу без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов про стягнення аліментів обгрунтований і підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що батьком позивача [PERSON] [INFO] є відповідач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Дубровський Станіславпродовжує навчання у Сумської філії Харківського національного університету внутрішніх справ за спеціальністю 262 Правоохоронна діяльність, денної форми навчання, на неповному державному утриманні, термін навчання по 01 липння 2024 року, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання до досягнення двадцяти трьох років (а.с.10). [PERSON] є особою працездатного віку та має можливість надавати допомогу на утримані повнолітньої дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються\~главою 16 Сімейного кодексу. Згідно ст. 199 ч.1 Сімейного кодексу України, передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, до яких, зокрема, належить: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням обставин, а саме матеріального становища дитини та стану його здоров`я, стан здоров`я, сімейне та матеріальне становище платника аліментів, суд вважає необхідним стягувати з відповідача щомісячно аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку на утримання повнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] на користь позивача до закінчення навчання у Сумської філії Харківського національного університету внутрішніх справ до 01 липня 2024 року включно. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним, стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить встановити порядок користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS], шляхом виділення йому ізольованої кімнати (1-3), площею 16,7 кв.м., а кімнати (1-4, 1-5), площею 16,7 та 16,1 відповідно, виділити у користування іншим співвласникам: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], при цьому інші нежитлові та підсобні приміщення залишити у загальному користуванні та зобов'язати [PERSON], [PERSON], [PERSON] не чинити перешкод у користуванні житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] шляхом вселення (а.с. 219- 220). В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO], він прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, отримавши у спадок від матері ? частину будинку [ADDRESS]. Відповідачі по справі є його родичами (рідна сестра та двоє її синів) та співвласниками спірного будинку, зайняли весь спірний будинок, що складається з трьох жилих кімнат, кухні, коридора, веранди, топкової кімнати, загальною площею 86, 9 кв. м., жилою 49, 6 кв. м., та не надають йому можливості користуватися своєю приватною власністю. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі проти позову заперечили, посилаючись на необгрунтованість позовних вимог. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши та оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням меж заявлених позовних вимог,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду та з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 117-120) просить: - визнати дії [PERSON], [PERSON] та ТОВ «ВЕНБЕСТ» неправомірними щодо взяття квартири [ADDRESS] під пультову охорону; - визнати договір №580-ОП від 24.01.2013 року, який укладено між [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON], та ТОВ «ВЕНБЕСТ» відносно квартири [ADDRESS] недійсним; -стягнути з відповідачів моральну шкоду в сумі 10000 грн., а також витрати на оплату правової допомоги в сумі 1500 грн. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що при укладені спірного договору сторонами не враховані положення ст. 358 ЦК України щодо можливості розпорядження майном, яке перебуває у спільній частковій власності, за згодою всіх співвласників. Оскільки згоду на взяття квартири під пультову охорону співвласники майна [PERSON] та її неповнолітній син не надавали, договір укладений у порушення вимог законодавства, що є підставою для визнання його недійсним. У судовому засіданні позивач та його представник уточнені вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «БенБест» проти позовних вимог заперечив, посилаючись на законність укладеного сторонами договору. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши та оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням меж заявлених позовних вимог,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду та з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 39- 40, 153) просить: - зобов'язати державне підприємство «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут» змінити дату звільнення його з посади директора Житомирського філіалу державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут» з 21 жовтня 2013 року на день, вказаний в заяві про звільнення, зокрема « 3 жовтня 2013 року»; - зобов'язати державне підприємство «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут» змінити формулювання причини його звільнення на «припинити з [PERSON], директором Житомирського філіалу інституту «НДІпроектреконструкція», контракт достроково за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію (ст. 38 КЗпП України) з « 3 жовтня 2013 року»; - стягнути з державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут» утриману заробітну плату в сумі 2528,92 грн., два посадових оклади у зв'язку із виходом на пенсію в сумі 11968,41 грн., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 34497, 30 грн. за період з 04.10.2013 р. по 16.04.2014 р. та моральну шкоду в сумі 10 000 грн. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 03.10.2013 р. поштою подав заяву про звільнення його за ст. 38 КЗпПУ у зв'язку із виходом на пенсію. З 04.10.2013 р. функціональних обов'язків директора не виконував, на роботу не виходив. Разом з тим, наказ про звільнення виданий роботодавцем тільки 21.10.2013 р., а не 03.10.2013 р., при чому звільнення відбулося без зазначення підстави про вихід на пенсію, що позбавило позивача права на отримання згідно п. 3.5 контракту №177 від 18.08.2010 р. двох посадових окладів при звільненні. Крім того, зазначає, що відповідачем при звільнені не виплачена заробітна плата та безпідставно утримані кошти (заробітна плата) в сумі 2528,92 грн. за ввірені [PERSON] матеріальні цінності. У зв'язу з чим, просить стягнути заборгованість із заробітної плати в сумі 2528,92 грн., подвійний оклад, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати та моральну шкоду. У судовому засіданні позивач уточнені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представники відповідачів проти позовних вимог заперечили, посилаючись на законність та обґрунтованість прийнятого роботодавцем рішення про звільнення позивача. Крім того зазначили, що позивачем безпідставно утримується отримане на підприємстві майно, вартістю 2528,92 грн., що і стало причиною вирахування цієї суми із заробітної плати. Заслухавши учасників судового засідання, свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням меж заявлених позовних вимог,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду та просив зобов'язати відповідача повернути грошові кошти за договором банківського вкладу у сумі 4 000 доларів та відсотки по вкладу. Мотивувала позов тим,що 03.10.2014 року уклала з відповідачем договір банківського вкладу «НВУ « квартальний» № 850716/2014, згідно з яким розмістила грошовий вклад у сумі 1000 доларів США на строк 13 місяців з дня укладення договору ,до 03.10.2015 року, зі щомісячною виплатою відсотків у розмірі 11,9 % річних. З 8.10.2014 по 10.10.2014 року внесла ще 3000 доларів США. Наприкінці грудня 2014 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду та просив розірвати шлюб зареєстрований з [PERSON] В обґрунтування вимог посилався на те, що спільне проживання неможливе через складні взаємини, що привело до взаємного відчуження і втрати поваги один до одного, він і відповідачка з червня 2012 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, не пов'язані спільним побутом. Відповідачка вимоги позову визнала та пред'явила зустрічний позов за яким просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1 500 грн., щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог пояснила, що від шлюбу мають неповнолітнього сина батьком якого є відповідач, але з часу припинення шлюбних відносин, батько дитини не надає добровільно допомоги на утримання сина. Відповідач, вимоги за зустрічним позовом визнав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Крім визнання позову встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.05.2009 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], батьком якого є відповідач (а.с. 7). Також встановлено, що подружжя через складні взаємини, що привели до взаємного відчуження і втрати поваги один до одного припинили шлюбні відносини в червні 2012 року, з того часу проживають окремо, не пов'язані спільним побутом. Після припинення шлюбних відносин, неповнолітній син проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Батько регулярної та постійної участі в утриманні дитини не приймає. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу згідно ст. 112 СК України. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином суд приходить висновку про те, що вимоги за первісним та зустрічним позовами підлягають задоволенню, визнання відповідачем позову відповідає закону, не порушує права та інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі ст.ст. 110-112, 181-183, 185, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

позивач звернувся до суду, та просив розірвати шлюб укладений з [PERSON], з тих підстав, що прийшов до висновку, що сім'я зареєстрована 09.08.2014 року, розпалась остаточно і відновлювати подружні стосунки не бажає. Від спільного проживання з відповідачем неповнолітніх та повнолітніх дітей не має. Втративши почуття один до одного, спільне проживання припинили з липня 2017 року. Відповідач добровільно розірвати шлюбні відносини відмовляється, що змушує звернутись до суду. На даний час місце перебування відповідача не відоме. Підстави, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, відсутні. Спільного майна подружжя, не має. Вжиття заходів щодо примирення є безпідставним, виходячи із того, що шлюб існує лише юридично. До суду сторони не з'явилися, повідомлені належно. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, та вказує, що мито з відповідача не стягувати. Відповідач причин неприбуття не повідомила. Будь-яких заяв/клопотань, в тому числі, відзив на позовні вимоги, на адресу суду не надходило. Суд, вважає, що у справі достатньо доказів для об'єктивного розгляду і слухає справу у відсутності сторін, та розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, врахувавши думку позивача, вивчивши наявні докази у справі, приходить до такого. За нормами ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України - розривається. 09 серпня 2014 року, [PERSON], позивач по справі, та [PERSON], відповідач по справі, у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городищенського районного управління юстиції у Черкаській області, зареєстрували шлюб, актовий запис №99 (Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER]). За нормами п.10 постанови ПВС України від 21.12.2007 №11 «Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечите інтересам одного з них чи інтересам дітей. Подружжя проживає окремо, стосунків не підтримують. Спільних дітей не встановлено. Спільного господарства не ведуть. За нормами ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приймає до уваги, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків, та вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу, і приходить до висновку про наявність підстав до розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь борг у сумі 12145 гривень. Мотивував тим, що 07 серпня 2017 року [PERSON] , під розписку позичила у нього грошові кошти у розмірі 12145 гривень. Вказана розписка містить кінцеву дату повернення боргу 21 серпня 2017 року. Станом на момент подачі заяви до суду [PERSON] борг повернуто не було. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав. Відповідач [PERSON], що повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась і проведено заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України.. Судом встановлено, що 07 серпня 2017 року позикодавець [PERSON] передав у власність позичальникові [PERSON] грошові кошти у розмірі 12145 гривень, а позичальник зобов'язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів 21.08.2017 року, але не повернув, що підтверджується розпискою позичальника яка посвідчує передання йому позикодавцем вказаної грошової суми на строк до 21.08.2017 року. Відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до п.1 ст. 1049 ЦК України, передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч.1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Враховуючи вище викладене, слід задоволити позов та стягнути з [PERSON] (паспорт [NUMBER] виданий Ржищівським МВМ ГУ МВС України в Київській області 17.12.2009 року, і.п.н. [NUMBER]) на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 07.08.2017 року в сумі 12145 гривень. На підставі ст. 88 ч.3 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави 640 гривень судового збору.

Outcome: approved