Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати за ним право власності на 3/10 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], яка залишилась після померлого [INFO] року [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що будинок [ADDRESS] належав на праві власності [PERSON], яка померла [INFO] року. Син померлої, [PERSON], отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 9н-404, проте, не зареєстрував таке свідоцтво в установленому законом порядку, тобто фактично не став повноправним власником майна. [PERSON] помер, і його син, [PERSON] звернувся до нотаріуса з метою оформлення права на спадщину. 13.05.2014 року було видано Свідоцтво про право власності на спадщину за законом на 3/10 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.04.2014 року у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, а саме інших 3/10 часток зазначеного житлового будинку, нотаріус відмовила у такій реєстрації з огляду на те, що [PERSON] не надано оригінал правовстановлюючого документу. [NUMBER] року [PERSON] помер, його спадкоємцем та правонаступником є [PERSON] На підставі викладеного [PERSON] просить у суду визнати за нею право власності на 3/10 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], яка залишилась після померлого [INFO] року [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справ у його відсутність, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 28.03.2013 року. [PERSON] є сином померлого, що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 09.09.2011 року. 08.04.2013 року [PERSON] звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини після померлого [PERSON] Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук І.Ю. заведено спадкову справу № 4/2013, а 13.05.2013 року [PERSON] видано Свідоцтво про право власності на спадщину за законом на 3/10 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], які належали померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори 05.04.1988 року за реєстровим № 10н-650, зареєстрованого в КМБТІ 11.04.1988 року та записане у реєстрову книгу від № 519. [PERSON] звертався до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ярощук І.Ю. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але заявнику було відмовлено у зв'язку з тим, що [PERSON] не надано оригінал правовстановлюючого документу. Спірний будинок, а саме [ADDRESS] належав на праві власності [PERSON], яка померла [INFO] року. Син померлої, [PERSON], отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 9н-404, проте, не зареєстрував таке свідоцтво в установленому законом порядку. З довідки ТОВ «Кийградсервіс» № 732 від 22.05.2013 р. вбачається, що [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS], з 20.12.1969 року по 23.04.2013 року, та знятий з реєстраційного обліку згідно зі свідоцтвом про смерть від 28.03.2013 року, серія [NUMBER]. [PERSON] помер [NUMBER] року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 20.10.2014 року. З матеріалів спадкової справи після померлого [PERSON] вбачається, що єдиним спадкоємцем є [PERSON], дружина померлого. У відповідності до ч. 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків відмови від спадщини у встановленому законодавством України порядку. Зазначені особи вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків їхньої відмови від спадщини, а щодо малолітніх та недієздатних осіб - відмови, здійсненої від їхнього імені батьками (усиновлювачами), опікуном із дозволу органу опіки та піклування (встановлених ч.ч. 2 - 4 ст. 1273 ЦК України). Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, передбачає пред'явлення позову про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Крім того пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] належить 3/10 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], яка залишилась після померлого [INFO] року [PERSON], оскільки остання є правонаступником після померлого чоловіка [PERSON] Оформлення [PERSON] права власності на успадковану частку зазначеного будинку неможливе через те, що [PERSON] не оформив у встановленому законом порядку право власності на успадковане після смерті [PERSON] майно. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved