Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно їх малолітнього сина - [PERSON], [INFO], та стягнути з них аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) з кожного, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь фізичної чи юридичної особи, під опіку або виховання якій буде передана дитини, посилаючись на те, що відповідачі є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідачі знаходяться у зареєстрованому шлюбі. 29.05.2013 року відповідачка [PERSON] залишила дитину у відділенні патології новонароджених дітей КУ «Мелітопольська міська дитяча лікарня», забрала особисті речі та пішла з лікарні і не повернулась. Стан здоров'я дитини визначений як середнього ступеню важкості за рахунок вроджених вад розвитку. Службою у справах дітей була проведена реєстрація народженої малолітньої дитини, так як відповідачі не провели реєстрацію народження дитини. Спеціалістами служби у справах дітей з відповідачкою [PERSON] проводилась робота по поверненню малолітньої дитини до родини, однак відповідачі не виявили бажання виховувати новонароджену дитину. Службою у справах дітей були направлені матеріали до Мелітопольського МВ ГУМВС України про притягнення відповідачів за ст.. 184 КУпАП, однак відповідно до повідомлень Мелітопольського МВ ГУМВС України, в діях відповідача [PERSON] вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 184 КУпАП, але притягнути його до відповідальності не виявилось можливим, так як не встановлено його фактичне місце знаходження. Відносно відповідачки [PERSON] складено адміністративний протокол за ст.. 184 КпАП України та матеріали направлено до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області для притягнення її до адміністративної відповідальності. Сім'я [PERSON] перебуває на обліку у центрі, у зв'язку з відмовою матері [PERSON] від новонародженої дитини. Станом на 30.10.2013 року відповідачка [PERSON] до центру не з'являлася, на контакт зі спеціалістами центру не виходить. Таким чином, відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню малолітнього сина, що є підставою для позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів на його утримання. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с.38). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутність з позовними вимога згодна (а.с.39). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений, що підтверджується поштовою кореспонденцією та оголошенням у газеті «Запорізька правда» (а.с.25,30,33). Прокурор вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідачі перебувають у шлюбі з 01.06.2002 року (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON], та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до акту про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я, або яку відмовились забрати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину від 29.05.2013 року, [PERSON] 29.05.2013 року забрала особисті речі та залишивши дитину у відділенні патології новонароджених та недоношених дітей КУ «Мелітопольська міська дитяча лікарня» пішла і не повернулась (а.с.8). 31.05.2013 року відповідачка [PERSON] написала заяву в якій вона відмовилась забирати дитини до сім'ї (а.с.9). Згідно до актів про невідвідування дитини, покинутої у пологовому будинку або лікувальному закладі від 25.09.2013 року, 03.06.2013 року та 08.07.2013 року, за час перебування на медико-соціальних ліжках дитину відвідувала однократно жінка, що називалась сестрою матері. Приносила памперси (а.с.10-12). Відповідно до інформації Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області від 16.10.2013 року № 9080, відносно [PERSON] була проведена перевірка, в її діях наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 184 КУпАП, та відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення та матеріали направлено до Мелітопольського міськрайонного суду для притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.13). Згідно до інформації Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області від 04.10.2013 року № 5962, відносно [PERSON] була проведена перевірка, в його діях наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 184 КУпАП, однак притягнути його до відповідальності не є можливим, так як він відсутній за місцем мешкання (а.с.14). Відповідно до листа Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (ЦСССДМ) від 30.10.2013 року № 1081/02, сім'я [PERSON] перебуває на обліку у Мелітопольському міському ЦСССДМ з 27.05.2013 року у зв'язку з відмовою матері від новонародженої дитини. Спеціалістами Мелітопольського міського ЦСССДМ під час неодноразових соціальних інспектувань та відвідувань сім'ї [PERSON] було проведено бесіди щодо повернення дитини до сім'ї та підвищення батьківського потенціалу, проінформовано про послуги та запропоновано соціальний супровід. [PERSON] повідомила, що не має наміру забирати дитину у родину На запрошення Мелітопольського міського ЦСССДМ [PERSON] не приходила, про причини своєї відсутності не повідомляла. На контакт не виходить (а.с.15). Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської Ради від 19.12.2013 року № 216/3, виконавчий комітет Мелітопольської міської Ради Запорізької області вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.25-26). Відповідно до принципу п. 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові і розуміння, вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції ООН «Про права дитини», схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року і ратифікованою ВРУ 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Конвенції ООН «Про права дитини», схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року і ратифікованою ВРУ 27.02.1991 року, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення, має право на особливий захист і допомогу, які надаються державою. Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини», схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року і ратифікованою ВРУ 27.02.1991 року, кожна дитини має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до свого малолітнього сина - [PERSON], [INFO], забрати його в сім'ю відмовляються, до дитини не навідуються, не цікавляться його здоров'ям. Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для позбавлення батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON], по відношенню до їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Крім того, судом було встановлено, що відповідачі матеріально не утримують свою неповнолітню дитину у добровільному порядку. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язани утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Таким чином, суд вважає, що позовна заява Органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської Ради в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів законна, обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved