Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] (боржник) та [PERSON] (поручитель) про солідарне стягнення часткової заборгованості за кредитним договором в сумі 19893,89 доларів США (заборгованість за тілом кредиту) та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до підписаного відповідачем договору №PLRZAN02000023 від 20.02.2007 року (надалі - Кредитний договір) відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 29645,00 доларів США. Відповідач [PERSON] не виконує свої обов`язки за Кредитним договором щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів. Станом на 06.11.2019 року відповідач має загальну заборгованість у сумі 228940,50 доларів США, яка складається з наступного: - 19893,89 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); - 41685,37 доларів США - заборгованість за по відсоткам за користування кредитом; - 167361,24 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. - 19893,89 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту). На забезпечення виконання всіх зобов`язань за кредитним договором позивачем було укладено з [PERSON] договір поруки №PLRZAN02000023/1 від 20.02.2007 року (надалі - Договір поруки), згідно якого поручитель прийняв на себе зобов`язання, у випадку невиконання позичальником боргових зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором здійснити виконання грошових зобов`язань. Ухвалою суду від 24.01.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.37, 38). 12.02.2020 року судом отримано відзив на позовну заяву від [PERSON] (т.1 а.с.44-47). Відповідач позов не визнала. Зазначила, що кредитні кошти нею отримані на придбання автомобіля, який одночасно передано в заставу банку. У грудні 2010 року відповідач отримала дві вимоги позивача про дострокове повернення кредиту в повному обсязі. 09.12.2011 року Октябрським районним судом м.Полтави розглянуто справу за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості та винесено заочне рішення, що набрало законної сили, яким позов задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за даним кредитним договором у сумі 142184,29 грн. Додатковим рішенням цього суду від 08.08.2014 року відмовлено у задоволенні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про передачу заставленого автомобіля у заклад. 14.03.2014 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано звернення стягнення на заставлений автомобіль. 26.11.2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Козельщинського районного суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. 24.02.2015 року рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області позовні вимоги задоволено частково. 22.04.2015 року Апеляційним судом Полтавської області рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 24.02.2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №PLRZAN02000023 від 20.02.2007 року в сумі 51301,40 доларів США, що складає 663327,10 грн за курсом 12,93 вилучено у [PERSON] та передано у розпорядження ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» предмет застави - автомобіль «Great Wall». 02.06.2015 року державним виконавцем вилучено у [PERSON] та передано представнику ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вищевказаний автомобіль. Таким чином, на думку [PERSON] , після отримання нею вимоги позивача про дострокове погашення всієї заборгованості, кредитний договір припинив свою дію. При цьому відповідач [PERSON] посилається на правові позиції КЦС у складі Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду. 05.03.2020 року до суду надійшла від позивача відповідь на відзив з якого вбачається, що банком дійсно на виконання рішення суду звернуто стягнення на автомобіль, на даний час здійснюються заходи з його реалізації. В той же час, на думку позивача, раніше винесене рішення суду про звернення стягнення не позбавляє відповідача відповідальності за взяті зобов`язання за договором, оскільки зобов`язання не є припиненими (т.1 а.с.90-93, 102-105). Ухвалою суду від 03.04.2020 року провадження по справі за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості закрито в частині вимог до [PERSON] , в зв`язку зі смертю останньої (т.1 а.с.114, т. 2 а.с.161, 180, 185-187). Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судові засідання представника не забезпечив, про причини неявки не повідомив, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без участі представника позивача за умови неявки відповідача. Відповідач [PERSON] , представник відповідача, належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, направили заяву про розгляд справи без їх участі (т.2 а.с.194). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. 20.02.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] (надалі - Відповідач) укладено кредитний договір №PLRZAN02000023, за умовами якого банк надав грошові кошти на строк до 20.02.2014 року включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії, у розмірі 29645,00 доларів США, на придбання легкового автомобіля Great Wall (п.7.1) (т.1 а.с.12-15). Одночасно, 20.02.2007 року між позивачем та відповідачем укладено договір застави вказаного автомобіля (т.1 а.с.53-57). Заочним рішенням Октябрьського районного суду м.Полтави від 09.12.2011 року, яке набрало законної сили, задоволено позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», стягнуто з [PERSON] на заборгованість за кредитним договором у сумі 142184,29 грн. Із позовної заяви та мотивувальної частини вказаного рішення вбачається, що вказана сума боргу обрахована станом на 22.01.2009 року та включає, в тому числі, заборгованість за тілом кредиту в сумі 18465,49 доларів США (т.2 а.с.164-168). Позивачем не надано відомостей щодо виконання вказаннного судового рішення. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідача складає станом на 06 листопада 2019 року (т.1 а.с.6-7): - 19893,89 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); - 41685,37 доларів США - заборгованість за по відсоткам за користування кредитом; - 167361,24 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. - 19893,89 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), часткова. Вказана заборгованість нарахована позивачем наростаючим підсумком з 21.02.2007 року. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, позивачем не надано відомостей щодо співвідношення суми тіла кредиту, яка стягнута рішенням Октябрьського районного суду Полтавської області від 09.12.2011 року, та сумою тіла кредиту яка є предметом данної справи, тобто не доведено підстави позову. Крім цього, рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 24.02.2015 року позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави задоволено частково, а саме в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №PLRZAN02000023 звернено стягнення на автомобіль Great Wall (т.1 а.с.61, 62). Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 22.04.2015 року рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 24.02.2015 року скасовано та ухвалено нове, відповідно до якого позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково, а саме у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №PLRZAN02000023 від 20.02.2007 року у сумі 51301,40 доларів США, що складає 663327,10 грн за курсом 12,93, вилучити у [PERSON] та передати у розпорядження ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» предмет застави - автомобіль Great Wall, звернути стягнення на предмет застави - автомобіль Great Wall, що належить на праві власності [PERSON] , шляхом надання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» права укладання від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь яким способом з іншою особою-покупцем з надання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» повноважень, необхідних для продажу заставного автомобіля, у тому числі повноважень щодо отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію автомобіля, зняття автомобіля з обліку в органах ДАІ (т.1 а.с.64-67). 02.06.2015 року державним виконавцем вилучено у [PERSON] та передано представнику ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вищевказаний автомобіль (а.с.68). З тексту позовної заяви, змісту вищевказаних рішень Козельщинського районного суду Полтавської області та Апеляційного суду Полтавської області вбачається, що предметом розгляду (стягнення) є, в тому числі, заборгованість за тілом кредиту в сумі 19893,89 доларів США, тобто та заборгованість, що є предметом данної справи (т.2 а.с. 171-179). Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (ч.1 ст.546 ЦК України). Відповідно до ч.4 ст.591 ЦК України якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем не надано доказів щодо суми, яка одержана від реалізації заставленого автомобіля. Здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Забезпечувальне зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному. Суд вважає, що в разі задоволення не в повному обсязі вимог кредитора за рахунок забезпечувального обтяження основне зобов`язання сторін не припиняється, однак змінюється щодо предмета та строків виконання, встановлених кредитором, при зверненні до суду, що надає кредитору право вимоги до боржника, у тому числі й шляхом стягнення решти заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в повному обсязі та процентів і неустойки згідно з договором, нарахованих на час звернення до суду з вимогою про дострокове виконання кредитного договору, на погашення яких виявилася недостатньою сума коштів, отримана від реалізації заставленого майна під час виконання судового рішення. Даний висновок суду відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, яка наведена в постанові від 04.07.2018 року у справі №310/11534/13. Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Таким чином, по-перше, позивачем не доведено, що предмет стягнення є іншим, ніж стягнуто рішенням Октябрського районного суду Полтавської області від 09.12.2011 року, по-друге, позивачем не доведено недостатність вартості заставленого майна, на яке звернуто стягнення рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 22.04.2015 року. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed