Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Житомир, провулок Друкарський (колишній 23-й Колгоспний), 33. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником вказаного житлового будинку, в якому також зареєстрований [PERSON], який за даною адресою не проживає, не несе витрати по його утриманню. Вважає, що відповідач втратив право на користування житловим приміщенням, оскільки без поважних причин не проживає в ньому протягом тривалого часу. В судове засідання позивач не зявився, в позовній заяві просив розглядати справу без його участі, вимоги викладені в позові підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 1 на звороті). Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 16). Відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача [PERSON] Вислухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши письмові докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, враховуючи межі заявлених вимог, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що житловий будинок №33 по провулку Друкарському в місті Житомирі праві власності належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, яке видане 22.07.1997 року (а.с.5) та договором дарування частини житлового будинку від 05.09.2001 року (а.с.6). Зі змісту довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Житомирській області від 31.10.2017 року вбачається, що відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою [INFO] (нині Друкарський),33 (а.с. 10). Відповідно до акту Комунального підприємства Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №6» Житомирської міської ради від 23.08.2017 р. відповідач [PERSON] за адресою м. Житомир, провулок Друкарський, 34, не проживає з 2002 року (а.с. 2). Стаття 41 Конституції України\~та стаття\~1\~Першого\~Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~закріплюють принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти ним. Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні на підставі досліджених доказів встановлено, що відповідач, будучи зареєстрованим в будинку, фактично ніколи в ньому не проживав, не несе будь-яких обовязків, що передбачені ст. 156 ЖК України, не утримує житло та не сплачує комунальні послуги. Перешкоди в користуванні житлом відповідачу не чинились. Встановлених законом випадків збереження за ним права користування будинком в судовому засіданні не встановлено. Наведене вище є підставою для визнання відповідача відповідно до вимог ст.ст. 391, 405 ЦК України таким, що втратив право користування спірним житлом у звязку з його відсутністю без поважних причин понад один рік. Враховуючи викладене, суд вважає, що право позивача на користування будинком №33 по провулку Друкарському в м. Житомирі порушене і підлягає судовому захисту, а відтак позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved