Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договорами позики в сумі 81592,50 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що 17.12.2016 року позивачем передано відповідачу у борг грошову суму у розмірі 16000 грн. на строк до квітня 2017 року та 04.04.2017 року позивачем передано відповідачу у борг 2500 доларів США на строк до 31.08.2017 року. В підтвердження отримання вказаних сум відповідач надав письмову розписку. Зобов'язання щодо повернення сум позики відповідач не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Позивач у судове засідання не з'явився, представник позивача подала заяву згідно якої підтримала заявлені вимоги та просила розглянути справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. Судом встановлено, що позивач 17.12.2016 року надав у позику відповідачу 16000 грн., які останній зобов'язався повернути в квітні 2017 року. Крім того, 04.04.2017 року позивач надав відповідачу у позику 2500 доларів США, які відповідач зобов'язався повернути в строк до 31.08.2017 року, на підтвердження [PERSON] надав позивачу письмові розписки. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач не виконав свої зобов'язання та не повернув позивачу зазначені кошти, в зв'язку з чим сума боргу відповідача перед позивачем становить 81592, 50 грн., з яких: 16000 грн. - заборгованість за позикою згідно з розпискою від 17.12.2016 року, 65592,50 грн. (що відповідно до курсу НБУ станом на 22.09.2017 року еквівалентно 2500 доларів США) - заборгованість за позикою згідно з розпискою від 04.04.2017 року, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved