Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду в якому зазначив, що 24.10.2014 року. 14.40 годин. [PERSON] керуючи автомобілем марки Мерседес Бенц 313, державний реєстраційний номер [NUMBER] не врахував дорожню обстановку, стан дорожнього покриття та безпечну швидкість, допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. Вина [PERSON] в скоєні адміністративного правопорушення підтверджується постановою Новоселицького районного суду від 13.11.2014 року по адміністративній справі №3-1047/14. В результаті зіткнення автомобіль під керуванням [PERSON] отримав значні механічні пошкодження. Цивільна правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ПАТ«Страхова група «Ю.Бі.Ай», що підтверджується страховим полісом №АС/6241448 від 24.06.2014 року. Факт настання ДТП, ПАТ«Страхова група «Ю.Бі.Ай» проінформована [PERSON] відповідно до вимог ст..33 35 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шляхом направлення 16.12.2014 року листа на адресу ПАТ«Страхова група «Ю.Бі.Ай» в якій звернувся до останньої з вимогою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до висновку судового експерта №334-а від 09.08.2016 року вартість ремонту автомобіля [NUMBER] якій є власністю потерпілого [PERSON] становить 103124 грн. 44 коп. а вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля [NUMBER] з врахуванням величини втрати товарної вартості (ВТВ) становить 108157 грн. 30 коп.. Позивач посилаючись на вимоги ст..22,29 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст..1192,1194 ЦК України просить суд: -стягнути з відповідача ПАТ«Страхова група «Ю.Бі.Ай» - 50000 грн., -стягнути з відповідача [PERSON] 58157 грн. 30 коп.. - позивач посилаючись на вимоги ст..1167 ЦК України просить суд стягнути з відповідача [PERSON] моральну шкоду в сумі 5000 грн. яку обґрунтовує тим, що ДТП сталося з вини відповідача в результаті чого нанесено матеріальну шкоду йому як власнику автомобіля, позбавлений можливості користуватися транспортним засобом, змушений витрачати час на відновлення свого порушеного права. - позивач також просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати на оплату експертизи в сумі 1600 грн. та понесені судові витрати пропорційно відповідно до задоволених позовних вимог. Також просить суд повернути зайво сплачений судовий збір в сумі 503 грн.. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Додатково суду пояснив, що ПАТ«Страхова група «Ю.Бі.Ай» прийняті на себе зобовязання за договором добровільного страхування наземного транспорту та договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконала перед [PERSON]. Просить суд стягнути з відповідачів нанесену матеріальну шкоду відповідно до експертного дослідження з врахуванням величини втрати товарної вартості (ВТВ), що становить 109757 грн. 30 коп. а саме стягнути з ПАТ«Страхова група «Ю.Бі.Ай» 51600 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 9193 грн. 36 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат, стягнути з [PERSON] 58157 грн. 30 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 10362 грн. 81 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково суду пояснив, що не погоджується з висновком експертного дослідження поданий позивачем оскільки сума матеріального збитку завданого в наслідок ДТП не відповідає тим механічним пошкодженням які фактично отримав автомобіль. Представник ПАТ«Страхова група «Ю.Бі.Ай» в судовому засіданні не зявився але подав до суду листа в якому зазначив, що позовні вимоги позивача не визнає в повному обсязі, вважає їх необґрунтованими і такими які заявлені без додержання норм матеріального права та процесуального права. До даного листа подав до суду Звіт №1201 з оцінки транспортного засобу від 20.11.2014 року складеного субєктом оціночної діяльності. Суд оцінюючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та у безпосередньому дослідженні наявних справі доказів за принципом належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатністю і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З наданих сторонами доказів судом встановлено, що відповідно до постанови Новоселицького районного суду від 13.11.2014 року по справі №3-1047/14 [PERSON] визнаний винним за ст..124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.. Потерпілим в даній адміністративній справі визнаний водій автомобіля [NUMBER] [PERSON]. З страхового полісу на а.с.16 вбачається, що цивільна правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ПАТ«Страхова група «Ю.Бі.Ай», що підтверджується страховим полісом №АС/6241448 від 24.06.2014 року. Зі звіту №1201 з оцінки транспортного засобу від 20.11.2014 року на а.с.69 та акту №1201 технічного стану транспортного засобу від 20.11.2014 року на а.с.74 вбачається, що оцінювачем ПАТ«Страхова група «[PERSON] Ай» у присутності [PERSON] оглянув автомобіль [NUMBER] та був складений список пошкоджених деталей. Звітом з оцінки транспортного засобу встановлено, що вартість відновленого ремонту автомобіля [NUMBER] складає 33676 грн. 31 коп.. З акту технічного стану автомобіля [NUMBER] за №1201 вбачається він був складений 20.11.2014 року. З заяви повідомлення від потерпілої особи про настання дорожньо-транспортної пригоди на а.с. 55 т.с.1 вбачається, що [PERSON] повідомив про настання дорожньо-транспортної пригоди ПАТ«Страхова група «Ю.Бі.Ай», 28.10.2014 року про що свідчить вхідний реєстраційний номер відповідача від 28.10.2014 року за №1938. 12.12.2014 року на замовлення [PERSON] була проведена експертне авто товарознавче дослідження за №53/12/14 та сплачено за її проведення 1600 грн. т.с.1 а.с.25-48. Згідно з ст.34 34.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. 34.2. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. 34.3. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Суд оцінюючи у сукупності викладені докази та зазначені правові норми враховуючи, що відповідач ПАТ«Страхова група «Ю.Бі.Ай» устроках визначених законом з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик не направив свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку, у звязку з чим позивач сам був вимушений обрати аварійного комісара для визначення розміру шкоди, суд вважає, що відповідач зобовязаний відшкодувати понесені витрати на оплату проведеної експертизи від 12.12.2014 року в сумі 1600 грн.. Відповідно до висновку експерта №334-а від 09.08.2016 року вартість ремонту автомобіля [NUMBER] якій є власністю потерпілого [PERSON] становить 103124 грн. 44 коп. а вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля [NUMBER] з врахуванням величини втрати товарної вартості (ВТВ) становить 108157 грн. 30 коп.. Згідно з п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 36.2. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; \ Абзац другий пункту 36.2 статті 36 в редакції Закону N 5090-VI ( 5090-17 ) від 05.07.2012 \ у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.179 ЦПК України, Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст. 16 Законі № 85/96-ВР, договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно з ст..979 ЦК України, 1. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ст..988 ЦК України, 1. Страховик зобов'язаний: 3) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. [PERSON] уклав з ПАТ«Страхова група «Ю.Бі.Ай» договір страхування, що підтверджується страховим полісом №АС/6241448 від 24.06.2014 року, в розумінні Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», № 1961-IV даний договір є публічним, на користь третьої особи. В пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Суд оцінюючи викладені докази з викладеними правовими нормами враховуючи, що відповідач ПАТ«Страхова група «[PERSON] Ай» визнала вимоги заявника обґрунтованими зобовязана бала прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Судом встановлено, що станом на час розгляду справи відповідач не виконав взяті на себе зобовязання по договору та передбачені у законодавчих актах, Отже, враховуючи те що на день розгляду справи в суді шкода позивачу не відшкодована у відповідності до страхового полісу [PERSON], як особи, яка застрахувала свою відповідальність в ПАТ«Страхова група «Ю.Бі.Ай» про що свідчить поліс наземних транспортних засобів №АС/6241448 від 24.06.2014 року з лімітом відповідальності страхової компанії за шкоду заподіяну майну в сумі 50000 грн., суд вважає, що в рахунок відшкодування нанесеної матеріальної шкоди позивачу як потерпілого підлягає стягненню з відповідача ПАТ«Страхова група «Ю.Бі.Ай» на користь [PERSON] 50000 грн.. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1 ст.1188 ЦК України, 1. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Суд приймаючи до уваги, що постановою Новоселицького районного суду від 13.11.2014 року по Справі №3-1047/14 [PERSON] визнаний винним за ст.124 КУпАП в результаті чого був пошкоджений автомобіль потерпілого [PERSON], тобто дії [PERSON] є неправомірними, між неправомірними діями і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, суд вважає, що частину нанесеної шкоди в розмірі 58157 грн. 30 коп. (пятдесят вісім тисяч сто пятдесят сім грн.. 30 коп.) підлягає стягненню з нього на користь [PERSON]. Згідно з ст..23 ЦК України, 1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. \Пункт 4 частини другої статті 23 в редакції Закону № 3261-IV від 22.12.2005\ 3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Суд оцінюючи у сукупності викладені докази та зазначені правові норми дійшов висновку, що неправомірними діями [PERSON] які є у прямому причинному звязку з наслідками ДТП в результаті чого було нанесено матеріальну шкоду власнику [PERSON] у звязку з пошкодженням його автомобіля [NUMBER], підтверджують з однозначністю та достовірністю нанесення моральної шкоду позивачу. Суд оцінюючи у сукупності викладене при визначені розміру грошового відшкодування моральної шкоди приймає до уваги принцип справедливості та розумності з визначенням характеру правопорушення, глибини фізичних страждань потерпілого, ступеня вини відповідача а також з врахуванням того що відшкодування моральної шкоди не є засобом збагачення, та на тривалий період часу на протязі якого позивач не отримає сатисфакцію відшкодування матеріальної шкоди, дійшов висновку про визначення розміру моральної шкоди в сумі 5000 грн.. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, 1. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом задоволено позовні вимоги: -про стягнення з відповідача ПАТ«Страхова група «[PERSON] Ай» на користь [PERSON] 51600 грн., що дорівнює 47,01 % від ціни позову. -про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 58157 грн. 30 коп., що дорівнює 52,99 % від ціни позову. Судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати на оплату судового збору за позовну вимогу немайнового характеру в сумі 243 грн. 60 коп. (т.с.1 а.с.1), сплачено 1097 грн.57 коп. за позовну вимогу про стягнення з відповідача понесеної матеріальної шкоди (т.с.1 а.с.2 та 217), 121 грн. 80 коп. судовий збір за сплату судового збору за подачу апеляційної скарги від 11.03.2015 року (т.с.1 а.с.156), 507 грн. 60 коп. за оплату судової товарознавчої експертизи, 6090 грн. за оплату правової допомоги адвоката (т.с.1 а.с.54), 5816 грн. 40 коп. за оплату правової допомоги адвоката (т.с.1 а.с.200). що в загальній сумі складають 19556 грн. 17 коп.. Згідно з ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позов позивачем поданий до суду 23.02.2015 року по даній справі проведено п'ятнадцять судових засідань за участю адвоката [PERSON] якій представляє інтереси позивача за договором, тому суд вважає що витрати понесені на оплату послуг адвоката відповідають розміру за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді а тому дані витрати підлягають стягненню в повному обсязі пропорційно з відповідачів. Отже суд вважає, що підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Страхова група Ю.Бі.АЙ» на користь [PERSON] частину понесених судових витрат в розмірі 9193 грн. 36 коп. (девять тисяч сто девяносто три грн.. 36 коп.) та з [PERSON] на користь [PERSON] частину понесених судових витрат в розмірі 10362 грн. 81 коп. (десять тисяч триста шістдесять два грн.. 82 коп.).. Щодо заявленого позивачем про повернення зайво сплачених судових витрат суд вважає, що підлягає задоволенню оскільки в процесі розгляду справи по суті позивач зменшив свої позовні вимоги відповідно до висновку експерта та просив стягнути з відповідачів 108157 грн. 30 коп. а тому управління державного казначейства в Новоселицькому районі як розпорядник коштів судового збору зобовязано повернути зайво сплачений судовий збір [PERSON] по квитанції за №0.0.498362205 від 30.01.2016 року в сумі 227 грн. 43 коп. (т.с.2 а.с.217). Суд також вважає, що сплачений судовий збір в сумі 275 грн.60 коп. як зайво сплачені при подачі апеляційної скарги на ухвалу суду по квитанції від 06.02.206 року за №06022016155747, (т.с.2 а.с.231), підлягає поверненню управлінням державного казначейства в Новоселицькому районі як розпорядник коштів судового збору, що в загальній сумі складають 503 грн..

Outcome: approved