Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, яким просив суд визнати недійсним та скасувати Державний акт серії ЯА № 294685, виданий 28 серпня 2007 року [PERSON], на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1200 га, цільове призначення «для ведення садівництва», в [ADDRESS], кадастровий номер 5122755900:02:002:0060, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010752400046; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 0,1200 га, цільове призначення «для ведення садівництва», в [ADDRESS], кадастровий номер 5122755900:02:002:0060 (реєстраційний номер 010752400046); визнати недійсним договір купівлі- продажу земельної ділянки загальною площею 0,1200 га, цільове призначення «для ведення садівництва», в [ADDRESS], кадастровий номер 5122755900:02:002:0060, який укладений 29 листопада 2007 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], і посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 2472; визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,1200 га, цільове призначення «для ведення садівництва», в [ADDRESS], кадастровий номер 5122755900:02:002:0060, виданий Комінтернівським районним відділом земельних ресурсів на ім'я [PERSON], [PERSON]; скасувати державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON], [PERSON]; витребувати з власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 0,1200 га, цільове призначення «для ведення садівництва», в [ADDRESS], кадастровий номер 5122755900:02:002:0060, що набута у власність на підставі цивільно - правової угоди від 29 листопада 2007 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованої у реєстрі за № 2472, і повернути Садівничому товариству «Ветеран ОдВО» код ЄДРПОУ 22452352; встановити порядок виконання рішення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], представник Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON], представник Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», в судове засідання повторно не з'явились, були сповіщені про дату, час та місце його проведення, про причини своєї відсутності суду не повідомили. [PERSON] подала заперечення, якими позовні вимоги не визнала, просила у їх задоволенні відмовити. Представник державної реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області подав заяву про розгляд справи у свою відсутність. Представник Управління Держземагенства у Комінтернівському районі Одеської області в судовому засіданні частково погодився з позовними вимогами. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та Управління Держземагенства у Комінтернівському районі Одеської області, суд дійшов до висновку про можливість часткового задоволення позову з наступних підстав: На підставі державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ОД № 003320, виданого 01.03.1999 року головою Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, Садівничому товариству «Ветеран ОдВО» належить земельна ділянка, площею 8,0697 га, цільове призначення «ведення садівництва», територія Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (т.1 а.с 20-28). 28.08.2007 року, на підставі рішення № 216 від 17.12.2003 року Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, на ім'я [PERSON] Чорноморською селищною радою Комінтернівського району Одеської області видано державний акт серії ЯА № 294685, на на право власності на земельну ділянку, площею 0,1200 га, цільове призначення «ведення садівництва», розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 5122755900:02:002:0060 (т.1 а.с. 53-54). Зі змісту рішення (т.1 а.с. 138) № 216 від 17.12.2003 року та протоколу самого пленарного засідання (т.1 а.с 153-165) Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області судом встановлено, що питання передачі земельної ділянки у власність [PERSON] цим рішенням не вирішувалось. 29.11.2007 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] укладено договір купівлі- продажу земельної ділянки, площею 0,1200 га, цільове призначення «ведення садівництва», розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 5122755900:02:002:0060. Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрований в реєстрі за № 2472 (т.2 а.с. 76). Згідно ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. У відповідності до п. 12 Перехідних положень Земельного Кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями за межами населених пунктів здійснюють відповідні органи виконавчої влади. Відповідно до положень ст. 118 Земельного Кодексу України відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву про передачу у власність земельної ділянки і в разі згоди надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Отже, передумовою отримання у власність земельної ділянки є відповідне рішення Ради народних депутатів. Судом встановлено, що рішення про передачу [PERSON] земельної ділянки у власність органом місцевого самоврядування не приймалось. Відповідно до положень ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ст. 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою, свідоцтвом про право на спадщину; право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою; право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ст. 155 Земельного Кодексу України). Аналіз наведених норм матеріального права, дає суду підстави для висновку про те, що державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий органом місцевого самоврядування на підставі не існуючого рішення про передачу земельної ділянки у власність, тобто без достатніх на те законних підстав, визнається судом недійсним. Таким чином, суд дійшов до висновку, що на ім'я [PERSON] Чорноморською селищною радою Комінтернівського району Одеської області неправомірно, у порушення встановленого законом порядку, був виданий оскаржуваний державний акт, в зв'язку із чим позовні вимоги в цій частині позову обгрунтовані та підлягають задоволенню. В силу ст. 26 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», як наслідок незаконності державного акту, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині скасування державної реєстрації державного акту, виданого на ім'я [PERSON] Частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Оскільки [PERSON] без достатньої правової підстави набув право власності на спірну земельну ділянку, він не міг відчужувати її у законний спосіб, і, як наслідок, в повній мірі є порушеними права титульного власника земельної ділянки - СТ «Ветеран ОдВО». Конституційний Суд України в рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 (у справі № 1-17/2005) за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності положення Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками) вказав, що стосовно права постійного користування земельними ділянками діє механізм захисту, гарантований статтями 13,14, 41,55 Конституції України (254к/96-ВР). Цим рішенням Конституційний Суд України встановив, що громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм права користування земельною ділянкою. Пунктом 5.6 зазначеного Рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 вказано, що «Суб'єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом, та іншими законами, що регулюють земельні відносини. Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт. Чинний Кодекс (2768-14) серед підстав набуття права на землю громадянами та юридичними особами не називає оформлення чи переоформлення прав на земельні ділянки. Земельним кодексом України не встановлено чітких матеріально -правових і процесуальних гарантій зміни громадянами юридичного титулу права постійного користування земельною ділянкою на право власності чи право оренди. Згідно з частиною п'ятою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинним нормативно- правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмеження здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Перелік підстав для припинення права користування земельною ділянкою встановлено ст. 141 ЗК України, однією з яких є добровільна відмова користувача від права користування земельною ділянкою. Цей перелік є вичерпним. Позивач ніколи не відмовлявся і не втрачав наданого йому права користування земельною ділянкою. Суд дійшов до висновку, що в силу ст.ст.13,14,41,55 Конституції України, ст.ст. 391, 392 ЦК України, підлягає захисту право позивача на усунення порушень щодо неприпиненого права користування земельною ділянкою. В силу ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Таким чином, суд дійшов до висновку, що договір купівлі- продажу земельної ділянки, загальною площею 0,1200 га, цільове призначення «для ведення садівництва», в [ADDRESS], кадастровий номер 5122755900:02:002:0060, який укладений 29 листопада 2007 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON], [PERSON] (покупці), і посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 2472, має бути визнаний судом недійсним. Крім того, суд вважає за необхідне визначити, що спірний договір є недійсним з моменту його вчинення. Отже вимоги СТ «Ветеран ОдВО» в частині визнання договору купівлі- продажу від 29.11.2007 року недійсним є законними і підлягають задоволенню. Відповідачі [PERSON], [PERSON], у взаємозв'язку із безпідставністю отримання [PERSON] у власність земельної ділянки, набули право власності на земельну ділянку без відповідної правової підстави. Отже, до цих правовідносин суд вважає необхідним застосувати положення ст. 388 ЦК України - якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом. Таким чином, суд дійшов до висновку, що вказана земельна ділянка має бути вилучена саме від відповідачів -[PERSON], [PERSON] та повернута Садівничому товариству «Ветеран ОдВО» як титульному власникові. Свою позицію в аналогічних правовідносинах висловив Верховний Суд України. Зокрема, у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою ст. 388 ЦК України. Що стосується позовних вимог в частині визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,1200 га, цільове призначення «для ведення садівництва», в [ADDRESS], кадастровий номер 5122755900:02:002:0060, виданого Комінтернівським районним відділом земельних ресурсів на ім'я [PERSON], [PERSON]; скасування державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON], [PERSON], суд виходить з недоведеності того, що на ім'я відповідачів взагалі видавався такий державний акт та здійснювалась державна реєстрація права власності. Судом роз'яснювалось сприяння сторонам в здійсненні їх прав та обов'язків (ст. 10 ЦПК України), проте позивач не скористався своїми процесуальними правами, і відповідних клопотань суду не подав. Таким чином в цій частині позову слід відмовити за недоведеністю. Суд також вважає можливим відмовити у вимогах встановлення порядку виконання рішення, оскільки положеннями діючого законодавства не є обов'язковим повернення відповідачами скасованого державного акту до органів держземагенства. Таку саму думку висловлено в судовому засіданні представником держземагенства у Комінтернівському районі Одеської області. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: partial