Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивує тим, що, на підставі свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння, виданого Виконавчим комітетом Нікопольської міської ради 31 жовтня 1973 року, зареєстрованого в КП «Нікопольське МБТІ» за № 18 в книзі № 57 його батькам належали 85/137 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з: житлового будинку (літ.А), житловою площею 56,1 кв.м, загальною площею 76,5 кв.м; житлового будинку (літ.Б), житловою площею 40,8 кв.м, загальною площею 59,8 кв.м; літньої кухні-сараю (літ.Б?, літ.б, літ.б?), сараю (літ.В), вбиральні (літ.Г), вбиральні (літ.Д), бані (літ.Ж), гаражу (літ.З), підвалу (літ.И), вбиральні (літ.К), душу (літ.Л), споруджень № 1-9, І, ІІ. Вказана частина домоволодіння була набута його батьками у шлюбі та була спільним сумісним майном подружжя. Також у спільній сумісній власності подружжя були вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у філії № 10003/0466 ПАТ «Державний Ощадний банк України» на компенсаційному рахунку № 91551-877 з залишком внеску 1 460,75 грн. [INFO] помер його батько [PERSON], не залишивши заповіту. Після його смерті відкрилася спадщина на: -85/274 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; -1/2 частину вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у філії № 10003/0466 ПАТ «Державний Ощадний банк України» на компенсаційному рахунку № 91551-877 з залишком внеску 1 460,75 грн. Згідно зі ст.1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги спадкування після смерті [PERSON] є він, його мати [PERSON] та його брат [PERSON]. На день смерті батька вони з матір'ю були зареєстровані разом з батьком, тобто спадщину прийняли фактично, що доводиться довідкою № 88 від 18.02.2015 року, виданою квартальним комітетом № 14. [PERSON] заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав, тобто, відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, вважається таким, що спадщину не прийняв. У зв'язку з хворобою його мати не мала змоги самостійно оформлювати спадщину після смерті чоловіка, тому 13 грудня 2013 року Другою нікопольською державною нотаріальною конторою була посвідчена довіреність, відповідно до якої він мав право представляти інтереси матері з питань оформлення спадщини. 26 грудня 2013 року Другою нікопольською державною нотаріальною конторою йому були видані: -свідоцтво про право на спадщину за законом на 85/548 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], реєстровий № 3-2419, зареєстроване в ДРРП 26.12.2013 року, номер запису про право власності 4084427. -свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у філії № 10003/0466 ПАТ «Державний Ощадний банк України» на компенсаційному рахунку № 91551-877, що складає 365,19 грн., реєстровий № 3-2420. Також, на підставі довіреності, 26 грудня 2013 року Другою нікопольською державною нотаріальною конторою йому на ім'я матері [PERSON] були видані: -свідоцтво про право власності на 85/274 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], реєстровий № 3-2421, зареєстроване в ДРРП 26.12.2013 року, номер запису про право власності 4084349. -свідоцтво про право на спадщину за законом на 85/548 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], реєстровий № 3-2423, зареєстроване в ДРРП 26.12.2013 року, номер запису про право власності 4084349. -свідоцтво про право власності на 1/2 частину вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у філії № 10003/0466 ПАТ «Державний Ощадний банк України» на компенсаційному рахунку № 91551-877, що складає 730,37 грн., реєстровий № 3-2422. -свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у філії № 10003/0466 ПАТ «Державний Ощадний банк України» на компенсаційному рахунку № 91551-877, що складає 365,19 грн., реєстровий № 3-2424. [INFO] його мати померла. На випадок своєї смерті вона залишила заповіт, посвідчений 13 грудня 2013 року державним нотаріусом Другої нікопольської державної нотаріальної контори Апальковим Є.В., яким усе належне їй майно заповіла йому. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на: -255/548 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; -3/4 частин вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у філії № 10003/0466 ПАТ «Державний Ощадний банк України» на компенсаційному рахунку № 91551-877, що складає 1 095,57 грн. Спадщину після смерті матері він прийняв фактично, оскільки був зареєстрований з нею за однією адресою, що підтверджується довідкою № 88 від 18 лютого 2015 року квартального комітету № 14. В липні 2014 року він звернувся до Другої нікопольської державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, але листом № 1667/02-14 від 08 липня 2014 року йому було роз'яснено, що він не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері у зв'язку з тим, що зі смертю матері припинилась її цивільна правоздатність. Тобто, після смерті матері він не мав права звертатися за видачею свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину, так як з моменту смерті довіреність від її імені є недійсною. В зв'язку з цим йому рекомендовано для вирішення цього питання звернутися до суду. При отриманні свідоцтв 26 грудня 2013 року він не сповістив Другу нікопольську державну нотаріальну контору про смерть матері, оскільки не знав, що довіреність вже не дійсна, він був впевнений, що усе ще уповноважений отримати свідоцтва на її ім'я, адже усі документи для видачі свідоцтв подавалися від її імені, були сплачені кошти за видачу свідоцтв та державне мито. Так як право власності на вищевказане майно було зареєстровано за матір'ю після її смерті, свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом є недійсними, а їх державна реєстрація підлягає скасуванню. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, його мати отримала право на спадкове майно, що залишилось після смерті її чоловіка, але за життя не оформила своїх прав на нього. У зв'язку з викладеним, він змушений звернутися до суду з цим позовом для визнання за ним права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері [PERSON] В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просив їх задовольнити (а.с.115). Представник відповідача - Нікопольської міської ради - в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позову не заперечував (а.с.11З). Відповідач [PERSON] до суду не прибув, був повідомлений про розгляд справи належним чином судовими повістками з поштовими повідомленнями, які повертались буз вручення за закінченням терміну зберігання та оголошенням на офіційному веб-порталі судової влади. Суд, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1233 ЦКУ, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як встановлено в судовому засіданні, на підставі свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння, виданого Виконавчим комітетом Нікопольської міської ради 31.10.1973 року, зареєстрованого в КП «Нікопольське МБТІ» за № 18 в книзі № 57, батькам позивача належали 85/137 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з: житлового будинку (літ.А), житловою площею 56,1 кв.м, загальною площею 76,5 кв.м; житлового будинку (літ.Б), житловою площею 40,8 кв.м, загальною площею 59,8 кв.м; літньої кухні-сараю (літ.Б?, літ.б, літ.б?), сараю (літ.В), вбиральні (літ.Г), вбиральні (літ.Д), бані (літ.Ж), гаражу (літ.З), підвалу (літ.И), вбиральні (літ.К), душу (літ.Л), споруджень № 1-9, І, ІІ (а.с.19). Вказана частина домоволодіння була набута батьками позивача у шлюбі та була спільним сумісним майном подружжя. Також у спільній сумісній власності подружжя були вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у філії № 10003/0466 ПАТ «Державний Ощадний банк України» на компенсаційному рахунку № 91551-877 з залишком внеску 1 460,75 грн. [ADDRESS] помер батько позивача [PERSON] (а.с.9), не залишивши заповіту. Після його смерті відкрилася спадщина на: -85/274 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; -1/2 частину вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у філії № 10003/0466 ПАТ «Державний Ощадний банк України» на компенсаційному рахунку № 91551-877 з залишком внеску 1 460,75 грн. Спадкоємцями першої черги спадкування після смерті [PERSON] були позивач, його мати [PERSON] та його брат [PERSON] На день смерті батька позивач з матір'ю були зареєстровані разом з батьком, тобто спадщину прийняли фактично, що доводиться довідкою № 88 від 18.02.2015 року, виданою квартальним комітетом № 14 (а.с.1З). [PERSON] заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав і спадщину не прийняв. У зв'язку з хворобою мати позивача не мала змоги самостійно оформлювати спадщину після смерті чоловіка, тому 13.12.2013 року Другою нікопольською державною нотаріальною конторою була посвідчена довіреність, відповідно до якої позивач по справі мав право представляти інтереси матері з питань оформлення спадщини. 26.12.2013 року Другою нікопольською державною нотаріальною конторою позивачу були видані: -свідоцтво про право на спадщину за законом на 85/548 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], реєстровий № 3-2419, зареєстроване в ДРРП 26.12.2013 року, номер запису про право власності 4084427 (а.с.18). -свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у філії № 10003/0466 ПАТ «Державний Ощадний банк України» на компенсаційному рахунку № 91551-877, що складає 365,19 грн., реєстровий № 3-2420 (а.с.15). Також, на підставі довіреності, 26.12.2013 року Другою нікопольською державною нотаріальною конторою позивачу на ім'я матері [PERSON] були видані: -свідоцтво про право власності на 85/274 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], реєстровий № 3-2421, зареєстроване в ДРРП 26.12.2013 року, номер запису про право власності 4084349. -свідоцтво про право на спадщину за законом на 85/548 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], реєстровий № 3-2423, зареєстроване в ДРРП 26.12.2013 року, номер запису про право власності 4084349 (а.с.19-20). -свідоцтво про право власності на 1/2 частину вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у філії № 10003/0466 ПАТ «Державний Ощадний банк України» на компенсаційному рахунку № 91551-877, що складає 730,37 грн., реєстровий № 3-2422 (а.с.15). -свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у філії № 10003/0466 ПАТ «Державний Ощадний банк України» на компенсаційному рахунку № 91551-877, що складає 365,19 грн., реєстровий № 3-2424 (а.с.16). 20.12.2013 року мати позивача померла (а.с.10). На випадок своєї смерті вона залишила заповіт, посвідчений 13.12.2013 року державним нотаріусом Другої нікопольської державної нотаріальної контори Апальковим Є.В., яким усе належне їй майно заповіла позивачу (а.с.22). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на: -255/548 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; -3/4 частин вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у філії № 10003/0466 ПАТ «Державний Ощадний банк України» на компенсаційному рахунку № 91551-877, що складає 1 095,57 грн. Спадщину після смерті матері позивач прийняв фактично, оскільки був зареєстрований з нею за однією адресою, що підтверджується довідкою № 88 від 18 лютого 2015 року квартального комітету № 14. В липні 2014 року він звернувся до Другої нікопольської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, але листом № 1667/02-14 від 08 липня 2014 року йому було роз'яснено, що він не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері у зв'язку з тим, що зі смертю матері припинилась її цивільна правоздатність (а.с.2З). Тобто, після смерті матері позивач не мав права звертатися за видачею свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину, так як з моменту смерті довіреність від імені померлого є недійсною. Через юридичну необізнаність позивач при отриманні свідоцтв 26.12.2013 року не сповістив Другу нікопольську державну нотаріальну контору про смерть матері. Оскільки право власності на вищевказане майно було зареєстровано за спадкодавицею після її смерті, свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом є недійсними, а їх державна реєстрація підлягає скасуванню. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача правомірні, регулюються нормами ст.ст.1268 1270 ЦК України. Крім того, спадщину позивач прийняв фактично, інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і вважає за необхідне їх задовольнити.

Outcome: approved