Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Казанківської селищної\~ради Казанківського\~району Миколаївської\~області про\~визнання права\~власності за\~набувальною давністюна\~житловий будинок,\~розташований за\~адресою:\~Миколаївська область,\~смт.\~Казанка,\~вул.\~Горіхова,\~буд.\~32. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що позивач з 1974 року по теперішній час постійно, відкрито, безперервно володіє та користується житловим будинком за адресою: Миколаївська область,\~смт.\~Казанка,\~вул.\~Горіхова,\~буд.\~32,\~що підтверджується\~актом на\~предмет фактичного\~проживання складеного\~депутатом Казанківської\~селищної ради.\~Про попереднього\~власника будинку\~позивачу нічого\~не відомо.\~За весь\~час проживання\~позивачем в\~будинку,\~ніхто не\~мав до\~неї жодних\~претензій,\~та не\~висловлював заперечень\~стосовно її\~там проживання.\~З 1975\~року та\~по теперішній\~час позивач\~підтримує у\~належному стані\~прибудинкову територію\~та сам\~будинок. Враховуючи наведені обставини, позивач просила суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок за адресою: Миколаївська область, смт. Казанка, вул. Горіхова, буд. 32. Ухвалою суду від 13.02.2019 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вказаною ухвалою суду, окрім іншого, було зобовязано позивача в строк до 19.03.2019 року надати суду: інформаційну довідку (витяг) - з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, довідку Бюро технічної інвентаризації щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою: Миколаївська область, смт. Казанка, вул. Горіхова, буд. 32; інформаційну довідку (витяг) - щодо наявності заповітів, спадкових договорів, спадкових справ та виданих свідоцтв про право на спадщину в Спадковому реєстрі, після смерті власника спірного нерухомого майна; докази перейменування вулиці «Кірова» в «Горіхову» в смт. Казанка; докази безперервного володіння нерухомим майном за адресою: Миколаївська область, смт. Казанка, вул. Горіхова, буд. 32; виписки за останні 10 років з по-господарських книг. У встановлений даною ухвалою строк, відзив від відповідача до суду не надійшов, від позивача до суду надійшли додаткові докази на підтвердження позовних вимог. Від відповідача до суду надійшла заява від 03.04.2019 року № 547/03-15, згідно якої, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 157560273 від 26.02.2019 року, право власності на нерухоме майно за адресою: Миколаївська область, смт.Казанка, вул. Горіхова (до зміни назви Кірова), буд. 32, не зареєстровано. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області від 22.02.2019 року № 290/03-15, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], з 22.07.1991 року та по теперішній час. З дослідженого судом акту підтвердження на предмет фактичного проживання від 04.02.2019 року, який складено депутатом [PERSON] вбачається, що позивачка дійсно з 1975 року безперервно та відкрито володіє житловим будинком № 32 по вул. Горіховій в смт. Казанка, Миколаївської області. Статтею 344 ЦК України\~визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Виходячи зі змісту вказаної норми закону, обставинами, які мають значення для справи, і які повинен довести позивач в силу ч.1\~ст.60 ЦПК України, є добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність. Для визнання володільця добросовісним достатньо, щоб вона не набула майно злочинним шляхом чи способом, який завідомо суперечить основам правопорядку та моралі. Добросовісність володіння позивачкою спірним будинком у даному випадку обумовлена по-перше, правомірністю її дій, по-друге, відсутністю будь-яких претензій з боку попереднього її володільця та відповідача протягом усього строку набувальної давності. Чинним законодавством не передбачено обовязку володільця демонструвати факт свого володіння майном у певних формах або таким чином, щоб зробити його наявним для оточуючих. Водночас, особа зобовязана не приховувати факт володіння, адже оточуючі повинні мати можливість розпізнати володіння. Проаналізувавши викладені обставини, суд дійшов висновку, що [PERSON] добросовісно заволоділа житловим будинком\~№ 32\~по вул.\~Горіховій в\~смт.\~Казанка,\~Миколаївської області,на протязі більше десяти років не приховувала факт знаходження цього майна у її володінні, продовжує відкрито і безперервно володіти ним, і визнання права власності не суперечить закону, та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує приписи\~ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем було подано позовну заяву до суду 12 лютого 2019 року. Як вбачається з квитанції № 50 від 11.12.2018 року, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 750 грн. 00 коп. Частиною 1\~ст.4 Закону України «Про судовий збір»\~передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»\~установлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року у розмірі 1921 грн. 00 коп. Відповідно до вимог п.п.1 п.1 ч.2\~ст.4 Закону України «Про судовий збір»\~за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1\~відсоток ціни\~позову,\~але не\~менше 0,4\~(768\~грн.\~40\~коп.)\~розміру прожиткового\~мінімуму для\~працездатних осіб\~та не\~більше 5\~(9605\~грн.\~00\~коп.)\~розмірів прожиткового\~мінімуму для\~працездатних осіб. Враховуючи ціну позову у розмірі 71750 грн. 00 коп., позивач повинна була сплатити мінімальній розмір судового збору у розмірі 768\~грн.\~40\~коп. Пунктом 28 постанови Пленуму ВСС України від 17.10.2017 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», визначено, що якщо факт недоплати судового збору з'ясовано судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд залежно від конкретних обставин справи може: зобов'язати позивача (заявника) доплатити належну суму судового збору і подати суду відповідні докази у встановлений ним строк та за необхідності оголосити перерву в її розгляді (стаття 191 ЦПК); у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору. Виходячи з наведеного, з позивача слід стягнути в дохід держави суму недоплаченого судового збору в розмірі 18 грн. 40 коп. (768 грн. 40 коп. - 750 грн. 00 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved