Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить: визнати відповідачі такими, що втратили право користування квартирою №5 на вулиці Чукаріна,20 у м.Львові; зобовязати третю особу зняти відповідачів з реєстраційного обліку у квартирі №5 на вулиці Чукаріна,20 у м.Львові. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач є сином основного квартиронаймача [PERSON], яка разом із відповідачами [PERSON] (дочка основного квартиронаймача) та [PERSON] (внучка основного квартиронаймача), які з 2002 року добровільно залишили та не проживають у квартирі №5 на вулиці Чукаріна,20 у м.Львові, що підтверджено актами ЛКП «Житловик-С». Оскільки реєстрація відповідачів за зазначеною адресою покладає на позивачів додаткові витрати, в тому числі оплату за житлово-комунальні послуги, просить у відповідності до ст.ст.71, 72 ЖК УРСР визнати їх такими, що втратила право користування житловим приміщенням та зобовязати третю особу зняти з реєстраційного обліку. Позивач та його представник у судове засідання не зявились, подали суду заяву про слухання справи у їх відсутності; просять повністю задовольнити позовні вимоги та у разі повторної неявки відповідачів без поважних причин провести заочний розгляд справи. Відповідачі повторно не зявились у судове засідання, хоча належним чином були повідомлені, суду не відомі причини неявки, від них не надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а тому зі згоди сторони позивача, що викладені у поданих заявах, суд постановив ухвалу, яка внесена до журналу судового засідання, про порядок заочного розгляду справи з дотриманням вимог, встановлених ст.224 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та зясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців; якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Згідно з ст.72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Судом встановлено, що в квартирі №5 на вулиці Чукаріна,20 у м.Львові зареєстровані: [PERSON], [INFO], основний квартиронаймач, [PERSON], [INFO], дочка основного квартиронаймача, [PERSON], [INFO], внучка основного квартиронаймача, [PERSON], [INFO], внучка основного квартиронаймача, що підтверджено довідкою ЛКП «Житловик-С» від 19.10.2016 №715. Згідно з актів ЛКП «Житловик-С» від 10.02.2016, 17.05.2016 та 30.08.2016 відповідачі у квартирі не було та такі не проживають з 2002 року, тобто понад встановлені строки. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що оскільки відповідачі добровільно залишили квартиру №5 на вулиці Чукаріна,20 у м.Львові, не проживають у ній понад встановлений строк збереження права користування такою без поважних причин; оплату за житлово-комунальні послуги не здійснюють, а тому суд приходить висновку, що відповідачів необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №5 на вулиці Чукаріна,20 у м.Львові, а позовну вимоги задовольнити у повному обсязі. Щодо позовної вимоги про зобовязання третю особу зняти з реєстраційного обліку відповідачів, суд приходить до переконання, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст.ст.30, 35 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач, кожного із сторін якого стосуються позовні вимоги та подальше їх виконання. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - Сихівський районний відділ ГУ ДМС України у Львівської області, відноситься також до осіб, які беруть участь у справі, однак до якої позовні вимоги не заявлені сторонами, а тому до такої не може бути предявлено ці позовні вимоги. У звязку із наведеним, протягом усього часу розгляду справи у суді стороною позивача не було заявлено клопотання про залучення до участі у справі згаданої третьої особи у якості відповідача, а відповідно до ст.33 ЦПК України суд не наділений правом з власної ініціативи здійснити таке залучення, тому предявлення позовних вимог до третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, суперечить нормам ЦПК України. Крім цього, порядок та умови зняття з реєстрації місця проживання визначені у\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою безпосередньо передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі: заяви особи або її представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання. Таким чином, оскільки зняття з реєстрації місця проживання є похідною вимогою від основної та може бути здійснено на підставі судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, а його відсутність унеможливлює таке зняття, суд приходить до висновку про відмову у даній позовній вимозі за безпідставністю. Вирішуючи розподіл судових витрат, суд виходить із такого. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, згідно з квитанцій, наявною у матеріалах справи, позивачем при подачі позову до суду сплачено 640 грн. 00 коп. судового збору, які підлягають стягненню з відповідача по 213,33 грн. з кожного. На підставі ст.ст.71, 72 ЖК УРСР та

Outcome: partial