Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення авансу, мотивуючи свої вимоги тим, що вона у 2013 році вирішила купити будинок в сільській місцевості, для чого зустрілася з [PERSON], яка повідомила, що бажає продати будинкок по вул. Кірова, буд. 71 у с. Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області. Сторони домовились, що позивачка купить, а відповідачка продасть житловий будинок за 32000,00 грн. Звернувшись за оформленням будинку до нотаріальної контори сторонам було повідомлено, що здійснити переоформлення будинку буде можливо після оформлення свідоцтва на спадщину. Враховуючи, що будинок потребував ремонту та знаходився у незадовільному стані, та відсутністю документів про право власності на нього, сторони домовились, що позивачка сплатить за будинок в рахунок його купівлі-продажу 16000,00 грн. авансом, суму залишку за будинок виплатить до 01 жовтня 2016 року. У свою чергу відповідачка зобовязалась оформити документи, що посвідчують її право власності на житловий будинок до 01 жовтня 2014 року після чого сторони звернуться до нотаріуса з метою укладення договору купівлі-продажу житлового будинку. На підтвердження своїх намірів позивачка передала відповідачці 16000,00 грн., про що відповідачем була надана розписка, а залишок суми зобов'язалась віддати 01 жовтня 2014 року. Після цього [PERSON] передала їй ключі від будинку і вона стала проживати в ньому зі своєю сім'єю. В жовтні 2014 року позивачка звернулась до відповідачки з метою зясувати її наміри для подальшого оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку, на що отримала відповідь, що в неї нема документів на цей будинок і коли вона їх оформить невідомо. Враховуючі, по відповідачка [PERSON] не виконала взяті на себе зобовязання, позивачка вирішила, що не може передати 01 жовтня 2014 року наступний платіж в сумі 16000,00 грн. На момент подання позовної заяви укладення договору купівлі-продажу не відбулось і відповідачка ухиляється від його укладення, у добровільному порядку отримані від позивачки кошти не повертає, проте, при зустрічі вимагає виселення родини позивачки з будинку. У зв'язку з вищевикладеним позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аванс у сумі 16000,00 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. В судове засідання позивачка не зявилася, надала до суду заяву, в якій просить суд справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, проти внесення заочного рішення не заперечує. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, підтвердила обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. У судове засідання відповідач не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та в належній формі за зареєстрованим місцем її проживання, що підтверджується розписками в матеріалах справи, документів про підтвердження поважності причин неявки суду не надано, тому суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивачка дала завдаток в розмірі 16000 грн. за будинок по вул. Кірова, буд. 71 у с. Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, який згідно домовленості коштує 32000 грн. та зобов»язалась віддати залишок 01.10.2014 року, а відповідачка взяла кошти в розмірі 16000 грн. за вищезазначений будинок, що підтверджується розпискою від 21.10.2013 року, що мається в матералах справи. Судом встановлено, що на момент подання позовної заяви укладення договору купівлі-продажу не відбулось і відповідачка ухиляється від його укладення, у добровільному порядку отримані від позивачки кошти не повертає. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Тобто, частина 2 ст. 570 ЦК України, визначає презумпцію авансу, який не виконує забезпечувальної функції, а є лише способом платежу і фактично попередньої оплати, а також піддягає поверненню у всіх випадках не виконання або неналежного виконання договору, або його не укладення. Вказане повністю узгоджується з положеннями ст. 1212 ЦК України, згідно якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Окрім того, положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином, витребування майна власником із чужого незаконного володіння, повернення виконаного однією зі сторін у зобов'язанні, відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. В судовому засіданні встановлено, що передані позивачкою кошти є авансом; сторони не уклали та не оформили договір купівлі-продажу житлового будинку за формою, передбаченою ст. 657 ЦК України; одна сторона - відповідачка відмовилися від майбутнього укладення договору, однак відповідачка, що отримала аванс, відмовляється від повернення безпідставно отриманих грошових коштів, а тому такі кошти, незалежно від поведінки та вини будь-якої зі сторін, повинні бути повернуті власнику в тому розмірі, в якому вони надавались. На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати та підлягає поверненню. Таким чином, при вирішенні питання щодо стягнення з відповідача авансу у вказаному вище розмірі, суд виходить з того, що внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може бути лише у випадку наявності зобов'язання, яке мало б випливати з основного договору, тобто договору купівлі-продажу житлового будинку. Відповідно до ст.ст. 629, 638 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. Оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, ніякого зобов'язання у позивачки з виплати відповідачці вартості будинку не виникло. Відповідачка не є кредитором, а позивачка не є боржником. Таким чином, виходячи зі змісту ч.2 ст.570 ЦК України, передана позивачкою відповідачці грошова сума в розмірі 16000,00 грн. згідно розписки від 21.10.2013 року є авансом і повинні бути повернуті в тому розмірі, в якому вони передавалися, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved