Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідачів 8797,64 грн. вартості не облікованої електричної енергії в наслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення (надалі ПКЕЕН). Свої вимоги мотивує тим, що 18.10.2013 року працівниками ПАТ «Львівобленерго» за адресою: [ADDRESS], було зафіксовано порушення ПКЕЕН, яке полягало в самовільному підключенні електроустановки споживача до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника поза засобами обліку електроенергії, а саме: змонтовано розгалуження електропроводки від вводу в будинок, що знаходиться в коридорі для перекидки в зазначену квартиру, про що був складений акт про порушення № 04271. Відповідно до протоколу № 04271 від 14.11.2013 року засідання комісії по розгляду вищезазначеного акту розмір шкоди, нанесеної відповідачами позивачу складає 8797,64 грн. В зв'язку з наведеним, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] подав до суду зустрічний позов /а.с.43,44/, в якому просить у задоволенні первісного позову відмовити, визнати незаконними та неправомірними акт № 04271 від 18.10.2013 року та протокол № 04271 від 14.11.2013 року. Свої вимоги мотивує тим, що він не укладав жодного договору з ПАТ «Львівобленерго» та абонентського рахунку він не має. Крім того, ні його, ні інших позивачів по зустрічному позову ніхто не повідомляв про час і місце засідання комісії по розгляду акту про порушення ПКЕЕН № 04271. У зв'язку з наведеним, просить зустрічний позов задовольнити, в задоволенні первісного відмовити. У судовому засіданні представник ПАТ «Львівобленерго» первісний позов підтримала, проти зустрічного позову заперечила, дав пояснення аналогічні твердженням у первісному позові, просить останній задовольнити, у зустрічному відмовити. Суд ухвалив справу розглядати без участі відповідачів за первісним позовом, які будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, без поважних причин у нього не з'явилися, однак матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Суд ухвалив відмовити у задоволенні клопотання [PERSON] про відкладення розгляду справи, оскільки справа неодноразово відкладалася в зв'язку з неявкою відповідачів, у відповідачів достатньо було часу для отримання необхідної правової допомоги, а подальше відкладення розгляду справи лише призведе до порушення розумних строків. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, цивільної справи № 462/3462/13-ц, суд прийшов до висновків, що первісний позов підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі за первісним позовом проживають та зареєстровані в квартирі [ADDRESS] /а.с.11/. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Згідно з п.п. 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999року № 1357 споживач несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією, в тому числі за споживання електричної енергії без приладів обліку. В разі порушення споживачем ПКЕЕН представником енергопостачальника складається акт, на підставі якого визначається величина збитків завданих йому протиправними діями споживача. При відмові споживача відшкодувати збитки енергопостачальник звертається до суду. З аналізу вищевказаних нормативних актів слідує, що відшкодування шкоди є належним способом захисту в разі здійснення позадоговірного цивільного правопорушення, наприклад позаоблікового використання електричної енергії, а відтак, суд критично ставиться до твердження відповідача [PERSON], яке зазначено ним у зустрічному позові, що відповідачі за первісним позовом не можуть нести цивільної відповідальності, оскільки з ними не було укладено договору з енергопостачальником. 18.10.2013 року працівниками ПАТ «Львівобленерго» за адресою: [ADDRESS], було зафіксовано порушення ПКЕЕН, яке полягало в самовільному підключенні електроустановки споживача до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника поза засобами обліку електроенергії, а саме: змонтовано розгалуження електропроводки від вводу в будинок, що знаходиться в коридорі для перекидки в зазначену квартиру, про що був складений акт про порушення № 04271 /а.с.3/. Таким чином, судом достовірно з'ясовано, що відповідачі за первісним позовом здійснили позаоблікове споживання електричної енергії. Як убачається з протоколу № 04271 від 14.11.2013 року засідання комісії по розгляду акту № 04271 від 18.10.2013 року розмір шкоди, нанесеної відповідачами позивачу складає 8797,64 грн. /а.с.4/. Суд не бере до уваги твердження відповідача [PERSON], яке зазначено ним у зустрічному позові, що відповідачі за первісним позовом не були повідомленні про час і місце засідання комісії по розгляду акту № 04271 від 18.10.2013 року, яке відбулося 14.11.2013 року, оскільки на зворотній сторінці акту чітко зазначено, що засідання комісії буде проводитися 14.11.2013 року за адресою: м. Львів, вул. Шевченка,1. Крім того, відповідачів викликалося на засідання комісії письмовим повідомленням, яке було направлено їм по пошті, що підтверджується квитанцією поштового відділення від 25.10.2013 року /а.с.78/. Відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів, які б спростовували розмір шкоди в розмірі 8797,64 грн., який був визначений комісією по розгляду акту № 04271 від 18.10.2013 року. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, вважає, що відповідачі за первісним допустили безоблікове споживання електричної енергії, і тим самим нанесли позивачу майнову шкоду, яку добровільно не відшкодовують, і тому з них слід стягнути в солідарному порядку 8797,64 грн. Щодо стягнення судового збору, то як вбачається з матеріалів справи № 462/3462/13-ц всі відповідачі за первісним позовом, окрім [PERSON] є інвалідами з дитинства /а.с.64,65 вказаної справи/, а відтак, в силу ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вони звільнені від сплати судового збору, і тому судовий збір на користь позивача за первісним позовом слід стягнути з відповідача [PERSON] Щодо зустрічного позову, то у задоволенні такого слід відмовити, з огляду на наступне. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться ' поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що акт № 04271 від 18.10.2013 року про порушення відповідачами ПКЕЕН, складений працівниками ПАТ «Львівобленерго», та протокол № 04271 від 14.11.2013 року засідання комісії по розгляду зазначеного акту є внутрішніми документами ПАТ «Львівобленерго», які безпосередньо не покладають на позивачів за зустрічним позовом певних обов'язків, а відтак не порушують прав та інтересів останніх. Таким чином, ні акт про порушення правил користування електричною енергіє, ні протокол протоколу засідання комісії по розгляду зазначеного акту не належать до актів в розумінні ст. 16 ЦК України, оскільки не є обов'язковими до виконання ненормативними актами, а лише фікса\-цією порушення, яке було виявлене під час прове\-дення перевірки дотримання правил користуван\-ня електричною енергією. Оскаржений акт та протокол використовуються як доказ при звернення ПАТ «Львівобленерго» з первісним позовом до суду про стягнення з пози\-вача за зустрічним позовом вартості неврахованої електричної енергії (аналогічний правовий висновок міститься в ухвалі колегії суддів Верховного Суду України від 13 липня 2011р. у справі № 6-24667с10, а також у постанові Верховного Суду України від 12 вересня 2011 р. у справі № 6-25цс11). У даній справі акт про порушення ПКЕЕН та протокол комісії являються доказами такого порушення, які були перевірені та оцінені судом у сукупності з іншими доказами, як зазначалося вище. Враховуючи наведене, суд вважає, що в зустрічному позові слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Outcome: approved