Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною заявою, якою просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,1900 га, що розташована за адресою: с. Тетерівка Житомирського району Житомирської області, вул. Лісна, 37, як за спадкоємцем за законом після смерті батька. В судове засідання сторони не з'явились, проте спрямували заяви про слухання справи за їх відсутності. Представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача при вирішені спору поклався на розсуд суду. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. 15 листопада 2010 року помер батько позивача [PERSON] (а.с.6-7). Після смерті останнього залишилась спадкова маса, яка, зокрема, складається з ? частини житлового будинку № 37 та земельної ділянки площею 0,1900 га, з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 1822087200:02:001:0612, що розташовані за адресою: с. Тетерівка Житомирського району Житомирської області, вул. Лісна, 37 (а.с.13). Зазначеною земельною ділянкою [PERSON] володів на підставі рішення Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомисрької області від 24 грудня 2008 року (а.с.46). Згідно спадкової справи, заведеної до майна померлого [PERSON], спадкоємцем останнього є позивач (а.с.9). 4 вересня 2012 року державним нотаріусом Третьої Житомирської державної нотаріальної контори позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину вищевказаного житлового будинку (а.с.10). Постановою нотаріуса від 12 червня 2015 року представнику позивача [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON] на спірну у справі земельну ділянку, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на неї (а.с.8). За таких обставин позивач вказує, що вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки іншим чином визнати право власності на належне йому спадкове майно не має змоги. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Аналіз вищезазначених норм права та обставин справи у своїй сукупності дає підстави суду дійти до висновку, що [PERSON] за життя був фактичним власником спірної земельної ділянки, однак у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на неї, позивач, в даний час, позбавлений можливості прийняти спадщину. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність даного нерухомого майна, і не може бути позбавлений цього права, оскільки набуття права власності, позивача, як спадкоємця за законом після смерті батька, чітко передбачено нормами ЦК України. Отже, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена позивачем. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору в розмірі 1 254,00 гривні з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved