Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції та Відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області «про звільнення майна з-під арешту». У своєму позові позивач просить суд зняти арешти та розшуки із рухомого майна, а саме автомобіля марки Skoda Superb Classic 1.8, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON] та знаходиться на автостоянці за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Сачка, 12, посилаючись на те, що зазначений автомобіль перебуває в заставі у ПАТ «Ідея Банк», а тому арешти, накладені державними виконавцями Ленінського ВДВС Миколаївського МУЮ, Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ, Центрального ВДВС Миколаївського МУЮ та ВДВС Ізюмського МРУЮ Харківської області, мають бути зняті. Представник позивача надав суду заяву, у якій просив провести судовий розгляд без його участі в порядку заочного провадження та задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представники відповідачів [PERSON] ВДВС Миколаївського МУЮ, Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ, Центрального ВДВС Миколаївського МУЮ до суду не з'явилися, хоча про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили із заявою про розгляд справи за їх відсутності не звертались. Представник відповідача ВДВС Ізюмського МРУЮ Харківської області надав суду заперечення, у якому зазначив, що будь-яких арештів на майно [PERSON] їх відділ не накладав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 21.04.2008 року між ПАТ «Плюс Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір застави, згідно з яким [PERSON] передав у заставу належний йому на праві власності автомобіль марки Skoda Superb Classic 1.8, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER]. 11.08.2011 року ПАТ «Плюс Банк» відповідно до рішення Загальних Зборів Акціонерів Банку змінило свою назву на ПАТ «Ідея Банк», яке є правонаступником всіх прав та обовязків ПАТ «Плюс Банк». Згідно ст. 27 ЗУ «Про заставу», застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Як вбачається з матеріалів позову Державними виконавцями Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції під час здійснення виконавчих дій по відношенню до [PERSON] були накладені арешти на заставне майно та оголошено заборону на його відчуження. Таким чином, державними виконавцями вчинено дії щодо звернення стягнення на майно, що перебуває у заставі у ПАТ «Ідея Банк». Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу», право застави виникає з моменту укладання договору застави. Згідно ч.5 ст.18 Закону України «Про заставу», якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. В судовому засіданні встановлено, що момент виникнення права застави за договором застави, між ПАТ «Плюс Банк» та відповідачем [PERSON] виникло з моменту нотаріального посвідчення цього договору, а саме - з 21.04.2008 року, а постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, згідно з Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна було винесено 28.05.2013 року, тобто пізніше, ніж було укладено договір застави. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Згідно ст. 60 ч.1-2 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу, якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Виходячи з вище наведеного, стягнення на майно, а саме автомобіля марки Skoda Superb Classic 1.8, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON], а зокрема його арешт, для задоволення потреб відповідачів, які не є заставодержателями порушує законні права позивача як заставодержателя, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В частині позовних вимог про зняття арешту та розшуку з нерухомо майна, яке було накладено Державними виконавцями Відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області під час здійснення виконавчих дій по відношенню до [PERSON] суд вважає відмовити, у звязку з тим, що в рамках виконавчих проваджень № 11237704, № 19564089, № 23006489, № 33902288, заходи примусового виконання рішень зазначеним відділом не застосовувались та арешти на його майно не накладалися. На підставі викладеного,

Outcome: partial