Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач \~звернувся з позовом до Врадіївської селищної ради, [PERSON] про усунення перешкод у користування житлом, посилаючись на те, що Врадіївській селищній раді належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Відповідач [PERSON], яка вселилася у спірну квартиру на підставі договору найма житла укладеного з селищною радою, фактично вказану квартиру за призначенням не використовує, в ній не проживає. В січні поточного року сесією селищної ради, задоволено його звернення про надання вказаної квартири йому для проживання, як молодому спеціалісту лікарю Врадіївської ЦРЛ, ухвалено про передачу квартири в його, позивача, користування на період роботи в лікарні, а тому він вважає [PERSON] такою, що самоправно займає вказане житлове приміщення, вона та селищна рада чинить перешкоди в його заселенні у спірну квартиру, шляхом не передання ключів від вхідних дверей, забезпечення безперешкодного цілодобового доступу до приміщень квартири. Представник позивача позов підтримав з тих же підстав. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, пославшись, що [PERSON] з 2008 р. працює лікарем хірургом Врадіївської ЦРЛ, на підставі договору найму житла вселилася у спірну квартиру, яку використовує для проживання в період чергових змін, є абонементом газо, - електропостачання, в квартирі знаходяться її особисті речі. Представник відповідача Врадіївської селищної ради будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявися, звернувшись з заявою (вх. №3425 від 17.07.2015р.) про розгляд справи у відсутність представника, в якій позов визнає. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини: ● територіальна громада селища Врадіївка в особі Врадіївської селищної ради є власником квартири [ADDRESS], яка належить до комунального житлового фонду (далі спірна квартира, житло) (договір купівлі продажу від 18.03.2005р., витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №40642403 від 15.07.2015р.); ● 14.04.2008р. між Врадіївською селищною радою в особі голови [PERSON] та хірургом Врадіївської ЦРЛ [PERSON] укладено письмовий договір найму спірного житла на 5 років, в якій селищна рада зобовязалася, з 14.04.2013р., передати безкоштовно квартиру у власність [PERSON], за умови її подальшої роботи у Врадіївській ЦРЛ (договір від 14.04.2008р.); ● цієї ж дати комісією в складі селищного голови [PERSON], секретаря Шевчук Т. А., голови профспілки працівників ЦРЛ [PERSON], бухгалтера селищної ради [PERSON] проведено передачу спірної квартири [PERSON] (акт прийому передачі житлової квартири від 14.04.2008р.); ● станом на березень 2015р. відповідач [PERSON] являється абонементом газо, - електропостачання, сплачує комунальні платежі (довідка Первомайського УзЕГГ №2067 від 27.04.2015р., довідка від 24.04.2015р. про споживання та оплату електроенергії, договір №408089 Миколаївобленерго, довідка №01-53-655 від 24.04.2015р.); ● 16.12.2009р. обєкт житлового фонду розташований по вул. Горького, 85 смт. Врадіївка переданий з балансу ліквідованого рішенням №1 Врадіївської районної ради від 01.10.2009р. «Комбінату комунальних підприємств» на баланс новоствореного КП «Врадіївське житлово комунальне господарство» (рішення врадіївської селищної ради №1 від 16.12.2009р.); ● спірне житло не перебуває на балансі Врадіївської ЦРЛ, рішення виконкому райради по включення його до числа службових не приймалося (довідка Врадіївської ЦРЛ №410 від 10.04.2014р.); ● рішенням №22 від 21.01.2015р. 34 сесії шостого скликання Врадіївської селищної ради вирішено передати спірну квартиру сімейному лікарю [PERSON] на час його роботи на території селища, договір найму укладений з [PERSON] від 14.04.2008р. вважати нікчемним, як такий що не завірений нотаріально, не обґрунтований рішенням сесії (рішення №21 від 21.01.2015р.); ● ордер на заселення в спірну квартиру позивачу [PERSON] не видався, в звязку з не вирішення питання про виселення з неї відповідача [PERSON] (лист селищної ради №337/2-13 від 17.07.2015р.); ● судові витрати понесені позивачем складають 243,60 грн. (квитанція №93 від 24.03.2015р.); Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що між сторонами склались правовідносини з приводу усунення перешкод у користування житлом. Приймаючи рішення суд керується: Статтями 317 ч.1, 319 ч.1, 391 ЦК України, згідно яких саме власникові (титульному володільцю) належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном на власний розсуд та вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування, розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст. 327 ЦК України, що управління майном , що є у комунальній власності здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Частиною 4 Житлового кодексу відповідно до якого ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку передбаченому законом. Статтею 58 цього кодексу, що на підставі рішення про надання житлового приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет селищної ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути виданий лише на вільне жиле приміщення. Суд не бере до уваги акт обстеження житлового приміщення від 25.02.2015р. про не проживання [PERSON] у спірній квартирі, оскільки він спростовується дослідженими у справі доказами, відповідно до яких [PERSON] є абонементом та сплачує послуги газо, -електропостачання, та листом власника квартири Врадіївської селищної ради №337/2-13 від 17.07.2015р, відповідно до якого ордер [PERSON] А на вселення не видався, в звязку з не вирішенням питання про виселення з неї [PERSON] Посилання ж позивача, його представника на рішення №22 від 21.01.2015р. 34 сесії шостого скликання, як на підставу самоправного зайняття відповідачем [PERSON] спірного житла, не є таким з огляду на вимоги ч.3 ст. 116 ЖК. Також при прийнятті рішення суд керується ст. 11 ЦПК України, якою встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, тому вважає зайвими посилання позивача на укладення договору найму житла з відповідачем з порушенням норм чинного законодавства, оскільки вирішення цього питання не стосується предмету позову. Отже, виходячи з вищевикладеного, суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] вселилася у спірне житло на підставі договору найму житла, з відома та за згодою Врадіївської селищної ради, в особі її голови, станом на день розгляду справи в суді продовжує користуватися спірною квартирою, не виселена з неї, позивач не є власником чи титульним володільцем вказаної квартири, в звязку з чим приходить до висновку що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed