Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 29.09.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. зі сплатою 36.00 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначає, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, чим порушив норми діючого законодавства, оскільки станом на 30.09.2018 року існує заборгованість, яку просить стягнути в примусовому порядку з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 207\~509, 03 грн., яка складається з наступного: 4\~755, 52 грн. заборгованості за кредитом; 198\~231, 59 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 4\~521, 92 грн. заборгованості за пенею та комісією. Оскільки, кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом, тому позивач остаточно просить стягнути з відповідача 115\~217, 20 грн., яка складається з: 4\~755, 52 грн. заборгованості за кредитом; 110\~461, 68 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом з 29.09.2011 року по 29.01.2018 рік, а також судові витрати у розмірі 1762 грн. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20.11.2018 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом та не надав суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, представник позивача в поданій позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує, тому суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України проводиться без участі сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. 20 березня 2019 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Зі змісту ч. 1\~ст. 627 ЦК України\~вбачається, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Так, 29.09.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. зі сплатою 36.00 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Частиною 1\~статті 628 Цивільного кодексу України\~вбачається, що Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, грошові кошти та нараховані проценти не сплачує, у зв'язку з чим станом на 30.09.2018 року за відповідачем по укладеному кредитному договору від 29.09.2011 року рахується заборгованість на загальну суму 207\~509, 03 грн., яка складається з наступного: 4\~755, 52 грн. заборгованості за кредитом; 198\~231, 59 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 4\~521, 92 грн. заборгованості за пенею та комісією. Оскільки, кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом, тому позивач остаточно просить стягнути з відповідача 115\~217, 20 грн., яка складається з: 4\~755, 52 грн. заборгованості за кредитом; 110\~461, 68 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом з 29.09.2011 року по 29.01.2018 рік, що підтверджується розрахунком доданим до матеріалів справи. У відповідності до\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, оскільки судом встановлено, що між сторонами укладався кредитний договір, за умовами якого відповідач взяв на себе певні зобов'язання, які належним чином в установлений кредитним договором строк не виконав, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та примусового стягнення заборгованості. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору в розмірі 1 762 грн. На підставі статей\~525,\~627-629,\~1054 ЦК України\~та

Outcome: approved