Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовною заявою до[PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, в обґрунтування якої зазначив, що 01.12.2017 між ними укладено договір позики, відповідно до умов якого, [PERSON] передала у власність [PERSON] грошові кошти в розмірі 814674 грн., що еквівалентно 30000 доларів США за курсом НБУ на день укладення договору, а [PERSON] зобов`язався повернути [PERSON] суму позики в строк - не пізніше 17 години 01.12.2018. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, гроші не повернув, у зв`язку з чим має заборгованість на вищевказану суму. Позивач 21.08.2019 надав суду заяву, в якій просив позов задовольнити, справу розглядати у його відсутність. Відповідач 21.08.2019 надав суду заяву в якій зазначив, що повністю визнає позовні вимоги [PERSON] про стягнення з нього на її користь грошових коштів в розмірі - 814674,00 грн. (вісімсот чотирнадцять тисяч шістсот сімдесят чотири) гривні, нуль копійок, що еквівалентно 30000 (тридцять тисяч) доларів США за курсом НБУ на день укладення договору та складають безпосередньо суму позики, судового збору в розмірі - 8 502 (вісім тисяч п`ятсот дві) грн. Справу просив розглядати у його відсутність. Вивчивши матеріали справи та надані докази, в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] 01.12.2017 уклали письмовий договір позики, відповідно до умов якого, [PERSON] передала у власність [PERSON] грошові кошти в розмірі 814674,00 грн., що еквівалентно 30000 доларів США за курсом НБУ на день укладення договору, а [PERSON] зобов`язався повернути [PERSON] суму позики в строк - не пізніше 17 години 01.12.2018. Нормативними вимогами абз.2 ч.1 ст. 1046 ЦК України: визначено, що «договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками». Верховний Суд України в постанові від 11.11.2015 у справі № 6-1967цс15 наголосив: «досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа». Правова природа вищезазначеного договору свідчить про те, що, дійсно, вбачається як сам факт отримання [PERSON] в борг від [PERSON] (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дата її отримання (01.12.2017). Відповідно до ст. 526 ЦК України: «зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Правовими приписами ч.1 ст.1049 ЦК України передбачений обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, [PERSON] зобов`язаний повернути [PERSON] грошові кошти в розмірі та у строк, що визначені в договорі позики. Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України: «позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок». Нормативними вимогами п. 3.4. вищезазначеного договору передбачено, що: «позикодавець на підтвердження одержання суми позики від позичальника повинен видати негайно розписки про одержання виконання частково або в повному обсязі. Позика вважається повернутою з моменту видачі позикодавцем розписки про одержання виконання в повному обсязі». Наразі сума позика не повернута. Невиконання [PERSON] обов`язків щодо повернення грошових коштів підтверджується відсутністю у нього будь-яких розписок [PERSON] про одержання виконання. Згідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України: «боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання». Враховуючи викладене, суд вважає доведеними ті обставини, на які посилався позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також стягується сума судового збору, сплачена ним при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved