Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати його право власності в порядку спадкування за заповітом на 2/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який знаходиться в с.Липа, вул.Підгаєцька, 22, Горохівського району Волинської області, посилаючись на ти, що 03.01.2016 року померла його матір, [PERSON]. За час життя [PERSON] склала заповіт, в якому зокрема вказаний вище житловий будинок заповіла [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] від заповіданої йому частки майна відмовився в користь позивача, [PERSON] Після смерті спадкодавця позивач прийняв спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача в заяві до суду просить справу розглядати у відсутності представника [PERSON] сільської ради, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 12 листопада 2002 року, який було посвідчено секретарем виконкому [PERSON] сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №93 видно, що вона все своє майно заповіла [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Згідно з свідоцтвами про смерть, [PERSON] померла 03.01.2016 року, [PERSON] 24.04.1994 року (а.с.5, 10). Постановою державного нотаріуса від 30.08.2016 року №1437/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане майно (а.с.8). З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Довідкою [PERSON] сільської ради від 24.06.2016 року №714 стверджується, що заповіти від імені [PERSON] у сільській раді посвідчувалися 12.11.2002 року за №93 та 06.05.2008 року за №183. Спадкоємцями після померлої [PERSON] є сини [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Спадкоємець [PERSON] вступив у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом подачі заяви в ДНК (а.с.7). З заяви [PERSON], яку було посвідчено нотаріально, видно, що він від спадщини, що залишилася після померлої [PERSON] відмовився в користь її сина [PERSON] (а.с.11). Технічною документацією на житловий будинок, який розташований в с.Липа, вул.Підгаєцька, 22, Горохівського району Волинської області стверджується, що його було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] після її смерті прийняв спадщину, є її спадкоємцем за заповітом. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на 2/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який знаходиться в с.Липа, вул.Підгаєцька, 22, Горохівського району Волинської області як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON], яка померла 03.01.2016 року. В заяві до суду позивач від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовився.

Outcome: approved