Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про захист честі та ділової репутації посилаючись на те, що він працює в ТОВ «Порше Лізинг Україна» на посаді спеціаліста відділу по роботі з клієнтами. За ініціативою роботодавця була проведена фотозйомка його та інших співробітників для розміщення фотографій на веб-сайті роботодавця у розділі «Наши сотрудники». [INFO] [PERSON] опублікувала у мережі Інтернет у загальнодоступній соціальній мережі Facebook у спільноті « [INFO] » за адресою [INFO] фотографію працівників роботодавця, у верхньому правому куті яких була зображена пляма червоного кольору, що нагадує кров, із написом великими літерами: «ВНИМАНИЕ! МОШЕННИК!». Дана спільнота налічує 14 164 учасників. Серед 21 фотографій, які були поширені [PERSON] , була також і його фотографія, його ім`я, прізвище та посада. Для публікації [PERSON] використала фотографії співробітників з веб-сайту роботодавця, про що вона повідомила у коментарі до публікації. При цьому, публікація містила допис [PERSON] - « Друзья , вот они - наши герои-махинаторы!!». [INFO] [PERSON] поширила публікацію із власним дописом також у спільності користувачів « [INFO] » у соціальній мережі Facebook за адресою [INFO] Дана спільнота налічує 258 учасників. Під публікацією були залишені коментарі учасниками спільноти наступного змісту: «Устроить бы им темную!!!!», «Накол их надо позадить!!!!». [INFO] року [PERSON] поширив публікацію із дописом [PERSON] на власній сторінці у соціальній мережі Facebook за адресою [INFO] та додатково ще раз поширив публікацію на власній сторінці у соціальній мережі Facebook за адресою [INFO] із власним дописом наступного змісту: « [INFO] , [INFO] и не поддавайтесь не дешевые уловки этих аферистов. Более 500 человек повелись и лишились своего имущества и денег». [INFO] року [PERSON] поширив на власній сторінці у мережі YouTube за адресою: [INFO] відео під назвою « [INFO] , злоупотреьление законом!!!» у якому демонструється публікація, зокрема його (позивача) фотографія. [INFO] року [PERSON] поширив на власній сторінці у соціальній мережі Facebook за адресою [INFO] вищевказане відео з мережі YouTube з дописом: « [INFO] ». Із заяви про огляд веб-сайтів убачається, що автором публікації є саме [PERSON] , а також, що вона поширила відповідну публікацію у спільності « [INFO] » та у спільності «[INFO]», а [PERSON] поширив публікацію на своїй персональній сторінці у мережі «Facebook» та у мережі «YouTube». Підтвердженням факту поширення публікації саме [PERSON] є розміщенням відповідної інформації із його персональними даними на тій самій персональній сторінці на веб-сайті www.facebook.com, з якої здійснювалось поширення публікації, що підтверджується оглядом веб-сайту www.facebook.com , наданим в заяві [PERSON] та [PERSON] від 07.10.2015 року, посвідченої приватним нотаріусом [PERSON] окрім того, відповідачі разом із поширенням публікації поширили власні дописи, які його (позивача) містять фактичні дані. Інформація у публікації та дописи відповідачів стосуються саме його, оскільки разом із дописами, в публікації була поширена фотографія із його зображенням та зазначенням імені та прізвища, а також його посади. Поширена інформація не відповідає дійсності та не містить підтвердження наведених фактів. Дана інформація порушує його немайнові права, та принижує ділову репутацію в громадській думці та думці окремих громадян, зокрема колег по роботі, друзів у мережі Facebook, потенційних роботодавців, з точки зору додержання ним законів, а також щодо морально-етичний якостей. Порушено його право і приватне життя. Його фотографія була поширена без його дозволу. Просив визнати недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, поширену у мережі «Facebook» [PERSON] у публікації від [INFO] у спільності «[INFO]» за адресою [INFO] та « [INFO] )» за адресою: [INFO] а саме напис на його фотографії « Мошенник! ». Зобов`язати [PERSON] спростувати поширену інформацію протягом 10 днів шляхом публікації під заголовком «Спростування» у спільнотах «[INFO]» та « [INFO] )». Визнати недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, поширену у мережі «Facebook» [PERSON] у публікації від [INFO] на його особистій сторінці за адресою: [INFO] у відеороліку під назвою: « [INFO] », опубліковане на сторінці [PERSON] у мережі « YouTube » за адресою: [INFO] а саме інформація про те, що він (позивач) є «Пособник мошенников и мошенник», а також напис на його фотографії «МОШЕННИК!». Зобов`язати [PERSON] спростувати поширену інформацію протягом 10 днів шляхом публікації на своїй персональній сторінці соціальної мережі «Facebook». Зобов`язати [PERSON] припинити порушення його (позивача) немайнових прав шляхом видалення відеороліка, опублікованого [INFO] на сторінці у мережі YouTube за адресою: [INFO] відео під назвою « [INFO] , злоупотреьление законом!!!». Стягнути з відповідачів моральну шкоду по 500 грн. Заборонити відповідачам поширювати його (позивача) зображення у будь-який спосіб. Стягнути з відповідачів судові витрати. Позивач до суду не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його присутності за наявними матеріалами справи. Відповідачі до суду не з`явились, про день, час та місце розгляду справи сповіщались згідно норм процесуального законодавства. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 14.04.2016 року. 14.04.2016 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 20.04.2016 року здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані відповідача. 29.04.2016 року надійшла відповідь з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 29.04.2016 року відкрито провадження. Ухвалами від 12.07.2016 року за клопотанням представника позивача витребувано докази у Компанії «Facebook» номери ІР-адреси пристроїв, з яких здійснювалося поширення в соціальній мережі «Facebook» публікацій стосовно [PERSON] . Доручено компетентному органу - Центральному Органу Республіки Ірландія вручити Компанії «Facebook» ухвалу про витребування доказів, провадження у справі зупинено до виконання судового доручення. Ухвалою від 29.07.2020 року провадження у справі відновлено. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В суді встановлено, що згідно довідки ТОВ «Порше Лізинг Україна» від 08.04.2016 року [PERSON] дійсно займав посаду спеціаліста відділу по роботі з клієнтами з 02.01.2014 року по теперішній час (час видачі довідки). По даній справі позивач посилається на те, що відповідачі в мережі інтернет поширили відносно нього недостовірну інформацію - поширену у мережі «Facebook» [PERSON] у публікації від [INFO] у спільності «[INFO]» за адресою [INFO] та « [INFO] )» за адресою: [INFO] а саме напис на його фотографії « Мошенник! »; інформацію, поширену у мережі «Facebook» [PERSON] у публікації від [INFO] на його особистій сторінці за адресою: [INFO] у відеороліку під назвою: « [INFO] , злоупотреьление законом!!!», опубліковане на сторінці [PERSON] у мережі « YouTube » за адресою: [INFO] а саме інформація про те, що він (позивач) є «Пособник мошенников и мошенник», а також напис на його фотографії «МОШЕННИК!». На підтвердження своїх вимог надав заяву [PERSON] та [PERSON] , яка посвідчена 05.10.2015 року приватним нотаріусом КМНО [PERSON], до якої додано роздруківки Інтернет-сторінок, та заяву [PERSON] та [PERSON] , яка посвідчена 07.10.2015 року приватним нотаріусом КМНО [PERSON], до якої додано роздруківку сторінки з Facebook. Позивач стверджує, що інформація, яка була поширена відносно нього та яка є недостовірною, була здійснена саме відповідачами - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 3, 32 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Конституція України гарантує кожному судовий захист права спростовувати інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації. Згідно статті 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Статтею 277 ЦК України визначено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації негативна інформація, поширена про особу, вважає недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Інформація є достовірною, якщо вона відображає істинне положення справ. Недостовірна інформація може призвести до неправильного розуміння або прийняття рішень. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Згідно зі статтями 94, 277 ЦК України, частиною четвертою статті 32 Конституції України кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію. Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду. Під поширенням інформації слід розуміти опублікування її у пресі, передавання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення у мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною першою статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. В постанові Верховного Суду від 13.02.2019 року по справі № 439/1469/15-ц колегія суддів послалась на те, що вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв`язку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК України захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК України), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК України) тощо. Відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. У випадку, коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем. Якщо позивач заявляє вимоги до одного з належних відповідачів, які спільно поширили недостовірну інформацію, суд вправі залучити до участі у справі іншого співвідповідача лише у разі неможливості розгляду справи без його участі (статті 50, 51 ЦПК України). Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини третьої статті 175 ЦПК України). Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації. Аналогічний правовий висновок сформульований у постановах Верховного Суду - від 28.02.2018 року у справі № 347/1525/14-ц (провадження № 61-5966св18); від 01.02.2018 року у справі № 461/6366/15-ц (провадження № 61-221св18). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.07.2016 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у Компанії «Facebook» щодо номерів ІР-адреси пристроїв, з яких здійснювалося поширення в соціальній мережі «Facebook» публікацій стосовно [PERSON] . Компетентному органу - Центральному Органу Республіки Ірландія було доручено вручити Компанії «Facebook» ухвалу про витребування доказів. Забезпеченням виконання даної ухвали займалась сторона позивача. Однак, жодного документу щодо виконання судового рішення, зокрема, надіслання, контролю виконання, сторона позивача не надала. Документів на виконання вимоги суду Компанія «Facebook» до суду не надсилала. Враховуючи те, що позивач не надав доказів щодо авторів інформаційного матеріалу та власників веб-сайту, суд відмовляє у задоволенні позову. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed