Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, посилаючись на те, що між позивачем та Міністерствоменергетики та вугільної промисловості України було укладено контракт, відповідно до умов якого йогопризначено на посаду генерального директора Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», строком на один рік, тобто з 26 серпня 2015 року по 25 серпня 2016 року включно. Наказом № 84-к/к від 14 липня 2016 року позивача звільнено з займаної посади, з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади» (пункту 7-2 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України), а контракт, укладений з позивачем, припинено на підставі підпункту «г» пункту 26 контракту (з інших підстав, передбачених законодавством), підставою для прийняття якого став Висновок Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 03 березня 2016 року № 4131/9/26-57-12-07-12, передбаченої Законом України «Про очищення влади», довідка про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» від 13 липня 2016 року. Тому позивач просить скасувати наказ Заступника Міністра - керівника апарату Міністерства енергетики та вугільної промисловості України Лабоженка Д. № 84-к/к від 14 липня 2016 року «Про звільнення [PERSON].». Визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 14 липня 2016 року № 94-к/к «Про звільнення [PERSON].». Поновити [PERSON] на посаді генерального директора Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» з 14 липня 2016 року. 15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального Кодексу України, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII. Ухвалою суду від 04 вересня 2018 року призначено справу до розгляду та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України суд вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження. Представник відповідача у встановлений законом строк подав відзив на позовну заяву, в якому не погоджується з доводами, викладеними в позовній заяві позивача, у зв'язку з їх недоведеністю та необґрунтованістю. Зокрема зазначав, що звільнення позивача відповідно до п. 7-2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України відбулися на законних підставах, оскільки відносно останнього було проведено перевірку з дотриманням усіх норм законодавства України. У встановлений законом строк представник третьої особи подав відзив на позовну заяву, в якому не погоджується з доводами, викладеними в позовній заяві позивача, у зв'язку з їх недоведеністю та необґрунтованістю, з підстав того, що відповідачем було проведено перевірку, яка відповідає всім процесуальним нормам чинного законодавства України. Заслухавши пояснення представників позивача, які в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити з викладених в позові підстав, а представник відповідача проти позову заперечував, вказуючи на те, що наказ виданий відповідно до закону та права позивача не порушує, просив у задоволенні заявлених позовних вимог відмовити, а також вислухавши думку представника третьої особи, який проти позову заперечував, вказуючи на правомірність звільнення позивача з займаної посади, а відтак суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26 серпня 2015 року між [PERSON] та Міністерством енергетики та вугільної промисловості України було укладено Контракт за реєстраційним № 06-в/15, згідно з умов якого [PERSON] призначено на посаду генерального директора Державногопідприємства«Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» строком на один рік, тобто до 25 серпня 2016 року. 26 серпня 2015 року Міністерством енергетики та вугільної промисловості України видано наказ № 126-к/к про призначення [PERSON] на посаду генерального директора Державногопідприємства«Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» на умовах укладеного контракту. Наказом № 84-к/к від 14 липня 2016 року позивача звільнено з займаної посади, з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади» (пункту 7-2 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України), а контракт, укладений з позивачем, припинено на підставі підпункту «г» пункту 26 контракту (з інших підстав, передбачених законодавством), підставою для прийняття якого став Висновок Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 03 березня 2016 року № 4131/9/26-57-12-07-12, передбаченої Законом України «Про очищення влади», довідка про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» від 13 липня 2016 року. В оскаржуваному наказі вказано, що генерального директора Державногопідприємства«Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» було звільнено на підстав проведеної перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади». Зокрема, позивача звільнено з посади на підставі висновку ДПІ у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 03 березня 2016 року №413/9/26-57-12-07-12 з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади» (довідка про результати перевірки, на підставі п. 7-2 частини першої ст. 36 КЗпП України (пп. «г» п. 26 контракту). Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини. За правилами ст. 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Нормою статті 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, у письмовій формі. Заява працівника та наказ роботодавця є письмовою угодою між роботодавцем та працівником та є підставою виникнення трудових відносин. Особливою формою письмового трудового договору є контракт, який укладається між власником (уповноваженим органом управління) та керівником підприємства, в якому вказуються основні та особливі умови трудових взаємовідносин між власником та керівником, строк на який прийнятий останній, заробітна плата, права і обов'язки, підстави звільнення та інші умови. Укладання контракту є правом роботодавця, а не його обов'язком. У відповідності до п. 7-2 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема підстави, передбачені Законом України «Про очищення влади». Згідно з пунктом 9 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади» до посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади (люстрації), відносяться посади керівників державних, у тому числі казенних, підприємств оборонно-промислового комплексу, а також державних підприємств, що належать до сфери управління суб'єкта надання адміністративних послуг. Відповідно до статті 4 Закону України «Про очищення влади» особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону. Судом також встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року у справі № 826/12945/16 визнано протиправним та скасовано висновок Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 03 березня 2016 року № 4131/9/26-57-12-07-12 про результати додаткової перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» [PERSON], який працює на посаді генерального директора Державногопідприємства«Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» Міністерства енергетики та вугільної промисловості України. Розподілено судові витрати. Означена постанова набрала законної сили 14 вересня 2017 року і є чинною. Враховуючи, що підставою для звільнення позивача з посади генерального директора Державногопідприємства«Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» був висновок Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 03 березня 2016 року № 4131/9/26-57-12-07-12, який визнано протиправним та скасовано постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2017 року, суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ прийнято без належного правового обґрунтування, а відтак підлягає скасуванню, а позивач поновленню на посаді. Положеннями ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У відповідності до ч. 4 ст. 81 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З урахуванням вищевикладеного, заявлені позовні вимоги [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 14 липня 2016 року № 94-к/к «Про звільнення [PERSON].», поновлення на посаді генерального директора Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація»підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволено ї чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом міністрів України. Отже, з Міністерства енергетики та вугільної промисловості Українина користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved