Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, життям дочки не цікавиться, не спілкується з нею, не турбується про її виховання, фізичний та духовний розвиток, а тому є всі підстави позбавити його батьківських прав. Окрім того позивач просив вирішити питання про призначення опікунства над неповнолітньою дитиною, що стало підставою для подачі позову до суду. Представник позивача позов підтримав з вищевказаних підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про визнання позову та просив розглядати справу у його відсутність (а.с.21). Представник третьої особи служби у справах дітей та сім'ї Тетерівської сільської ради Житомирського району та третя особа [PERSON] не заперечували проти задоволення позову та вважають його обґрунтованим. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народився [INFO] року в свідоцтві про народження якої батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). [INFO] року померла [PERSON]. Рішенням Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №112 від 16 червня 2016 року [PERSON], [INFO] поставлена на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах (а.с.11). Відповідно до довідки Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №1215 від 30 листопада 2016 року вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає в сім'ї тітки [PERSON] (а.с.10). Висновком Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №273 від 05 травня 2017 року встановлено, що [PERSON] після смерті дружини, [PERSON], почав зловживати спиртними напоями та перестав цікавитися життям доньки [PERSON], залишав її наодинці вдома і пропадав днями. З фінансової сторони також доньку не забезпечував, чим не створював належних умов для проживання дитини, що стало підставою вважати доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки (а.с.7-9) Таким чином, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що є підставою відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України для позбавлення батьківських прав. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частина 4 ст.155 Сімейного кодексу України передбачає, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом, зокрема, п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З матеріалів справи слідує, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню неповнолітньої дочки, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.59 ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування. Згідно ч.4 ст.60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи наявні у справі докази, з яких вбачається, що [PERSON] виявила бажання та може виконувати обов'язки піклувальника та враховуючи, що будь-яких перешкод для цього не встановлено, суд вважає за можливе призначити її піклувальником своєї неповнолітньої племінниці [PERSON] Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved