Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісяця, з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку із тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 2000 грн. Зазначив, що стягнення з нього аліментів у більшому розмірі є необґрунтованим, оскільки він офіційно працює продавцем-консультантом у «Смартшопі» з окладом 4800 грн., а в середньому - близько 7400 грн. Окрім того зазначав, що ті докази, які було надано стороною позивача на підтвердження розміру аліментів, не повинно братися судом до уваги, оскільки не стосується предмету доказування. Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із пояснень сторін, позивач та відповідач вели сімейне життя без укладення шлюбу з травня 2013 року по жовтень 2016 року. У сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні (а.с. 11). Позивач посилається на те, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини в добровільному порядку, хоча повинен це робити та має таку змогу. Як убачається з положень ч.3 ст. 12 ЦПК України та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стороною позивача у судовому засіданні не було надано жодного доказу на підтвердження розміру свого місячного доходу. Відповідач в судовому засіданні стверджував на те, що він офіційно працює та отримує заробітну плату, проте на підтвердження своїх посилань жодних доказів не надав, відзиву на позов також не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст. 184 СК України). Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст.183 СК України визначено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. В судовому засіданні відповідач вказував на те, що він проживає з іншою жінкою та має ряд грошових зобов`язань. Жодних доказів на підтвердження вказаних посилань, суду надано не було. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останнього полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в розмірі 2300,00 грн. щомісячно, з їх подальшою відповідною індексацією починаючи з 22.08.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Призначення аліментів у більшому розмірі може поставити відповідача у скрутне матеріальне становище. Ті докази, які було надано стороною позивача на підтвердження заявленого розміру аліментів, суд до уваги не бере, оскільки вони не стосуються предмету доказування і можуть свідчити про інші додаткові витрати позивача на утримання дитини, питання про стягнення яких, стороною заявлено не було. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial