Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення боргу за договором позики посилаючись на те, що 26.01.2016 року між ним та відповідачем укладено договір позики, згідно якого останній отримав в якості позики грошові кошти в розмірі 1 000,00 доларів США, які зобов`язався повернути не пізніше 15.03.2016 року. Однак, кошти не були повернуті, у зв`язку з чим просив їх стягнути з відповідача. Позивач до суду не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги, та просив їх задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, про день та час розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення з поважних причин до суду не подавав, що дає підстави для прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наявним в матеріалах справи. 01.03.2019 року матеріали справи надійшли до Бориспільського міськрайонного суду Київської області. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.04.2019 року матеріали справи вирішено передати на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва. 11.05.2019 року матеріали справи надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва. 14.05.2019 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 22.05.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу за місцем реєстрації. 04.07.2019 року надійшов відзив на позовну заяву, де просив відмовити у задоволенні позову з тих підстав позивач не довів передачу коштів, не довів наявність коштів для надання їх у позику. Коштів від позивача він не отримував. Крім того, у ного є дружина, яка не надавала згоди на укладення договору позики. 05.09.2019 року надійшла відповідь на відзив. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.09.2020 року за клопотанням представника позивача призначено судову почеркознавчу експертизу. Постановою Київського апеляційного суду від 10.02.2021 року розглянуто апеляційну скаргу [PERSON] , ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 29.09.2020 року скасовано, у задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи відмовлено. В суді встановлено, що 26.01.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, згідно якого останній отримав у позивача грошові кошти в розмірі 1 000,00 доларів США, які зобов`язався повернути 15.03.2016 року. У визначений термін відповідач кошти не повернув. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача борг в розмірі 1 000,00 доларів США, еквівалент 26 982,62 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути пред`явлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Підтверджувати факт укладення договору позики, тобто факт передачі грошей та строк їх повернення або пред`явлення вимоги до повернення, можуть боргові документи - розписка, акт передання та прийняття, розрахунок - фактура тощо. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, оскільки вони є недоведеними. Факт отримання відповідачем коштів, які він зобов`язався повернути, підтверджено розпискою, яка написана особисто відповідачем. Даних обставин відповідач не спростував. Не приймається до уваги і посилання на те, що позивач не передавав кошти, оскільки на той час їх не мав, так як дане твердження є необґрунтованим та недоведеним. Безпідставним є посилання і на те, що його дружина не давала згоди на укладення договору позики, так як суперечить запереченням відповідача про факт передачі коштів. Як установлено з Єдиного державного реєстру судових рішень [PERSON] подавав позовну заяву до Святошинського районного суду м. Києва з вимогою до [PERSON] про визнання правочину недійсним (справа № 759/12293/19), яка 09.09.2019 року повернута позивачу у зв`язку з не усуненням недоліків. З сайту Судова влада було установлено, що позовні заяви [PERSON] та [PERSON] щодо спірного питання на розгляді в судах відсутні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На думку суду вимоги позивача є доведеними та обґрунтованими. Відповідач не довів свої заперечення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 768,40 грн., дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. По даній справі позивач просить стягнути і витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Вивчивши надані документи, суд дійшов висновку, що дані витрати належним чином підтверджені, та підлягають стягненню з відповідача. Загальна сума судових витрат становить 5 768,40 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved