Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із указаним позовом в якому вказав, що [INFO] року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із 60/100 частин житлового будинку [ADDRESS] та 667/1004 часток у земельній ділянці площею 0,1004 га, що розташована за вищевказаною адресою. Позивач зазначає, що він, як єдиний син спадкодавця, звернувся до Другої житомирської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом та видачею відповідного свідоцтва. Натомість державний нотаріус видала позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 60/100 частини житлового будинку, а в частині видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала померлій, [PERSON] було відмовлено, оскільки відомості зазначені у витязі із земельного кадастру не співпадали із відомостями, що містились в державному акті на право приватної власності на землю. Зважаючи на викладене позивач просить суд визнати за ним право власності на 667/1004 частин земельної ділянки, загальною площею 0,1004 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS] Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача так само не зявився в судове засідання, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, надав заяву в якій просив проводити розгляд даної справи у відсутність представника Житомирської міської ради. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оглянувши спадкову справу №444/2013, приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи із наступного. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної РАЦС Житомирського міського управління юстиції [INFO] року (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складалася зокрема із 60/100 частин житлового будинку [ADDRESS] та 667/1004 часток земельної ділянки загальною площею 0,1004 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. Вказане нерухоме майно належало померлій особі на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 листопада 1996 року та державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с. 8, 11-12). Як вбачається із копії спадкової справи №444/2013, що була заведена Другою житомирською державною нотаріальною конторою, позивач [PERSON], який згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.01.1950 року приходиться сином померлій [PERSON], 20.11.2013 року звернувся із відповідною заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після померлої [INFO] року матері (а.с.6). 20 листопада 2013 року державним нотаріусом Другої житомирської державної нотаріальної контори Драч Н.В. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 60/100 частин житлового [ADDRESS] в м. Житомирі (а.с.7). В той же час постановою від 20 листопада 2013 року державний нотаріус Драч Н.В. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0667 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою: м.Житомир, [ADDRESS], у зв'язку із тим, що надана з Державного земельного кадастру інформація щодо перебування зазначеної вище ділянки в спільній частковій власності всупереч визначеного статусу права володіння як приватного дає підстави для висновку про несанкціоноване звуження прав спадкодавця (а.с.16). Інших спадкоємців майна померлої [PERSON] із матеріалів спадкової справи №444/2013 не вбачається. Судом встановлено, що 12.11.1996 року [PERSON] був складений заповіт, посвідчений завідуючою Другої житомирської державної нотаріальної контори Лубяковою Г.М., згідно змісту якого [PERSON] заповідала все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, своєму сину [PERSON] Як вбачається із витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1800358952013 [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю належало 667/1004 часток земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно із положеннями статей 182 та 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статей 1297, 1278 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зважаючи на встановлені обставини належності на праві приватної власності [PERSON] 667/1004 часток земельної ділянки по [ADDRESS] в м.Житомирі, відсутності інших спадкоємців на майно померлої окрім позивача, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про визнання права власності на спадкове майно. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved