Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої уточнені вимоги мотивує тим, що відповідач є власником квартир [ADDRESS], [ADDRESS] та користується послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання, але тривалий час не сплачує кошти за надані послуги, які надавалися позивачем, в зв'язку з чим виникла заборгованість за період з 01.10.2008 р. по 31.10.2012 р. в сумі 6432,67 грн., яку просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати, сплачені при зверненні до суду. Представник позивача позов підтримала повністю, просила вимоги задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, встановив наступне. Судом при розгляді справи встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартир [ADDRESS], [ADDRESS] /а.с. 52/ та користується послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання, має заборгованість за період з 01.10.2008 р. по 31.10.2012 р. в сумі 6432,67 грн., що підтверджується оборотною відомістю. /а.с. 101-102/. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідно до ст. ст.67, 68 ЖК України, п.18 «Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 р. N 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. В силу ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачем не доведено факту неналежного надання послуг, не надано докази повідомлень адресованих виконавцю з приводу їх ненадання, оформлених згідно вимог законодавства акти - претензії відповідачем також не надані. Тому, право позивача порушене і підлягає захисту. Обґрунтованість позовних вимог підтверджено також наступними обставинами. [PERSON] 05.09.2007р. зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS]; 29.05.2008р. зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS], що підтверджується відповідними договорами купівлі - продажу та витягами з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Тобто, саме з моменту набуття права власності нараховувались послуги з теплопостачання, нарахування здійснювалось по різним рахункам. 05.10.2010р. відповідачці надано дозвіл на перепланування квартир, що підтверджується Рішенням Сумської міської ради №620 від 05.10.2010р. 15.12.2011р. перепланування завершено, [PERSON] набуто право власності на квартиру [ADDRESS],[ADDRESS], на її ім'я відкрито новий обліковий рахунок, до якого включено попередні дані з рахунків по кожній квартирі. Судом також встановлено, що 12.04.2010р. ТОВ «Сумитеплоенерго» проведено обстеження тепло споживаючого устаткування та встановлено, що обладнання демонтовано, стояки ізольовано. 20.10.2010р. відповідачку відключено від системи централізованого опалення. Враховуючи зазначені обставини, а також факт придбання майна у 2007-2008 роках, у червні 2013 року позивачем здійснено перерахунок наданих послуг, зменшено їх вартість на 4577,77грн., що підтверджується оборотною відомістю (а.с.11-19), також перерахунок на суму 347,88грн. здійснювався до грудня 2011 року. Тобто, позивачем враховано обставин автономного опалення, оскільки нараховується лише вартість опалення місць загального користування. Суд критично оцінює надану представником позивача Оборотну відомість від 22.07.2014р., оскільки в ній зазначено відомості по квартирі [ADDRESS] площею 20,7кв.м., тобто не враховано всю площу об'єднаних квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] площею 90,7кв.м. При обчисленні строку позовної давності, на застосуванні якого наполягав представник відповідача, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд враховує, що для пред'явлення позову позивач повинен не лише знати про факт порушення, а лей відомості відносно особи, яка порушує його право, оскільки позов може пред'явити лише до належного позивача. Доказів повідомлення ТОВ «Сумитеплоенерго» про набуття у 2007-2008р.р. права власності на квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] суду не надано, товариство не має самостійного доступу до відомостейз реєстру прав власності на нерухоме майно. Згідно Акту обстеження системи централізованого теплопостачання від 12.04.2010р. (а.с.51), уповноважені представники позивача здійснювали огляд в присутності [PERSON], тобто саме з цієї дати позивач був обізнаний про появу нового власника житлових приміщень. Тобто, саме з обстеження житла почався перебіг трирічного строку позовної давності. На підставі ст.264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. 09.11.2012 року ТОВ «Сумитеплоенерго» подано до суду заяву про видачу судового наказу (а.с.103), який в подальшому скасовано Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 09.01.2013р. (а.с.8). Таким чином, перебіг позовної давності було перервано 09.11.2012 року з дати подачі заяви про видачу судового наказу (аналогічну позицію висловлено Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Ухвалі від 31.10.2012р.(а.с.104-106), позов пред'явлено 21.05.2014р., тобто в межах трирічного строку позовної давності, який почався заново. Отже, підстави для відмови в позові в зв'язку з сплоивом строку давності звернення до суду - відсутні. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на користь позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 243,60грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved