Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого покликався на те, що 20.05.2011р. до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області надійшла заява від [PERSON] про розпочату самочинну реконструкцію горища будинку [ADDRESS] [PERSON] В ході перевірки виявлено проведення будівельних робіт з надбудови мансардного поверху над вказаним вище житловим будинком, підтверджено факти наведені в заяві, чим забудівником порушено Закон України «Про основи містобудування». [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності, а відповідним приписом від 15.08.2011р. зобов'язано припинити виконання будівельних робіт та усунути виявлене порушення. Припис щодо усунення порушень у сфері містобудування не виконано. Самочинні будівельні роботи з надбудови мансардного поверху здійснено [PERSON] без згоди [PERSON] на горищі будинку, яке належить до спільної власності всім власникам квартир у будинку (в даному випадку [PERSON] та [PERSON]) Просив суд зобов'язати [PERSON] привести до попереднього стану, шляхом демонтажу, реконструйованого горища по [ADDRESS] та стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, покликаючись на викладені в заяві обставини, просив страву слухати в його відсутності, а позов задоволити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON] та його представник - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримали в повному обсязі, покликаючись на викладені в позові обставини, просили позов задоволити. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» вирішуючи позови про знесення самовільно збудованих (прибудованих, надбудованих) балконів, мансард, горищ тощо у багатоповерхових багатоквартирних будинках, суди повинні враховувати, що положення ст. 376 ЦК України до цих правовідносин не застосовуються. Крім цього вважає, що проведені його довірителем роботи на горищі будинку жодним чином не завдали шкоди та не порушили права [PERSON], як співвласника приміщень загального користування, а висновок експерта [PERSON] не може бути підставою для задоволення позову. Просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення третьої особи [PERSON] та його представника - [PERSON], представника відповідача - [PERSON], враховуючи думку представника позивача, викладену в його письмовій заяві (а.с.56 т.2), пояснення експерта [PERSON] та свідка [PERSON], дослідивши докази у справі, суд вважає наступне. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.06.2013 року (а.с.128-131 т.1) в задоволенні позову відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.08.2013р. (а.с.184-185 т.1) апеляційні скарги [PERSON] та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Івано-Франківській області відхилено: рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.06.2013р. залишено без змін. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.03.2014 року (а.с.224-225 т.1) задоволено частково касаційну скаргу [PERSON]: рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.06.2013р. та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.08.2013р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири № 2 за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] є власником квартири № 1 за адресою: [ADDRESS]. 20.05.2011р. до Інспекції ДАБК в Івано-Франківській області звернувся [PERSON] із заявою про розпочату самочинну реконструкцію горища будинку за адресою: [ADDRESS] [PERSON] Згідно протоколу про адміністративне правопорушення у сфері містобудування вбачається, що [PERSON] виконав роботи з реконструкції горища без проектної документації, чим порушив ч. 1 п. 3 ст. 5 Закону України «Про основи містобудування», внаслідок чого 15.08.2011р. було винесено постанову про накладення штрафу на [PERSON] в розмірі 170грн. за правопорушення у сфері містобудування за ч. 3 ст. 96 КУпАП. Дані обставини представником відповідача не заперечено, визнано, а згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як вбачається з експертного висновку № 31/2/13 будівельно-технічного дослідження роботи (а.с.97-100 т.1), який наданий на виконання ухвали суду від 29.11.2012р. (а.с.92-93 т.1), - виконані на горищі житлового будинку [ADDRESS], віднесено до виконання робіт з ремонту даху та поточного ремонту; роботи виконані при поточному ремонті даху на горищі будинку за зазначеною адресою не змінили цільове призначення приміщення горища. Проектні рішення передбачені проектом «Переобладнання горища під житлові приміщення на [ADDRESS]», виготовлені ПП «АРМ», в ході ремонтних робіт не реалізовані, оскільки роботи із заміни дерев'яних конструкції і покриття даху житлового будинку по [ADDRESS] проводились господарським способом і в матеріалах справи немає дефектних актів, кошторисів, накладних, платіжних документів, то судити про час виконання робіт, їх об'єми, кількість і вартість неможливо; на горище житлового будинку по [ADDRESS] можна потрапити із загальної сходової клітки житлового будинку через дерев'яні двері. Існуючий на даний час будівельно-технічний стан горища будинку [ADDRESS] забезпечує технічну можливість безперешкодного спільного та загального користування та експлуатацію цього горища всіма мешканцями та співвласниками квартир у цьому будинку. При цьому слід зазначити, що підставою для скасування рішення суду першої інстанції від 12.06.2013р. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ послужило те, що суд належним чином не перевірив доводи позивача та не дав правової оцінки щодо реконструкції чи надбудови горища з урахуванням фотографій, що містяться в матеріалах справи, не призначив повторної експертизи за наявності для цього підстав. Ухвалою суду від 08.08.2014р. (а.с.16 т.2) повторно призначено судову будівельно-технічну експертизу. Так, згідно з висновком експерта [PERSON] № 09/14 від 21.10.2014р. (а.с.24-28,29-41 т.2): 1. Простір над другим поверхом житлового будинку по [ADDRESS] являється мансардним поверхом - мансардою згідно своїх характеристик у відповідності до існуючих понять ДБН. 2. Внаслідок проведених робіт на мансарді житлового будинку по [ADDRESS] було замінено ряд конструктивних елементів будівлі, змінено геометричні розміри піддахового поверху, внаслідок чого збільшився будівельний об'єм (один з основних техніко-економічних показників) як поверху так і будівлі в цілому, щ спричинило реконструкцію горища у мансардний поверх. На мансарді житлового будинку по [ADDRESS] були проведені роботи з реконструкції. 3. Встановити попередній фізичний стан (стан фізичного зносу) реконструйованого горища не являється можливим. Проте під час огляду експертом був встановлений ряд ознак, які свідчать про геометричні показники попереднього стану горища житлового будинку по [ADDRESS] до моменту здійснення його реконструкції. Дані ознаки свідчать про кут, тип даху і вертикальну відмітку попереднього стану даху. Встановити яка саме конструктивна схема попереднього даху була - не являється можливим. Попередній стан горища житлового будинку по [ADDRESS] до моменту здійснення реконструкції характеризувався наступними ознаками: 3.1. Були відсутні елементи стін, виконані з легких бетонних блоків (газобетону) та надмуровані цеглою комини: наявні лише цегляні оштукатурені стіни довкола сходової клітки та по периметру поверху; простір горища був спільним (один простір) - не було стіни, що розділяє на час огляду приміщення № 1,2; стіни сходової клітки не були надмуровані; висота коминів (димарів) була менша від існуючих на орієнтовно 1,20м; були відсутні два металопластикові вертикальних вікна. 3.2. Підлога горища - існуюча. 3.3. Нижчий рівень даху: висота підмурівки під дахом по периметру повинна бути меншою від існуючої на величину 0,9-1,20 м (величина змінна); висота даху при коньку повинна бути нижчою на 1,60 м до позначки 2,20м над рівнем підлоги в порівнянні до існуючої висоти 3,8 м. Експертом встановлено, що попередній тип даху - аналогічний існуючому (трьохскатний). Проте не надається можливим встановити чи наявні були на даху так звані «врізки», які на час огляду прослідковувались на фасаді будинку з [ADDRESS], в яких розміщені вертикальні металопластикові вікна. Беручи до уваги фото житлового будинку [ADDRESS] з матеріалів цивільної справи і порівнюючи їх з станом даху на час огляду можна стверджувати наступне. У попередньому стані даху були відсутні дахову врізки на фасаді зі сторони [ADDRESS]. Ч. 1 ст. 376 ЦК України визначено поняття самочинного будівництва, зокрема: житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Як уже вище зазначалось у висновку експерта № 09/14 від 21.10.2014р. простір над другим поверхом житлового будинку по [ADDRESS] являється мансардним поверхом - мансардою. В той же час у п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначено, що вирішуючи позови про знесення самовільно збудованих (прибудованих, надбудованих) балконів, мансард, горищ тощо у багатоповерхових багатоквартирних будинках, суди повинні враховувати, що положення ст. 376 ЦК України до цих правовідносин не застосовуються. Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч. 1 ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання, а ч. 2 визначено, що власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Ст. 386 ЦК України визначено засади захисту права власності, зокрема: 1 держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності; 2 власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню; 3 власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В судовому засіданні позивачем не подано жодного належного та допустимого доказу того, що діями відповідача порушено охоронювані законом права, зокрема [PERSON], як співвласника приміщень спільного користування у будинку по [ADDRESS], тому слід критично оцінити пояснення останнього про те, що проведеними [PERSON] роботами завдано суттєву шкоду технічному стану будинку (утворення тріщин, тощо). При цьому жодних питань з цього приводу експерту сторонами не ставилось, а щодо порушення відповідачем ч. 1 п. 3 ст. 5 Закону України «Про основи містобудування», то ці дії за останній вже був притягнутий до адміністративної відповідальності. Відтак суд вважає, що належним позивачем у даному спорі повинен бути [PERSON], якщо він вважає, що його права як співвласника спільних приміщень, - порушено [PERSON] В даному ж випадку [PERSON] приймає участь у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. Крім цього, як вбачається із заяви [PERSON] про об'єднання позовів в одне провадження (а.с.55 т.1), яка ним відкликана в судовому засіданні 05.12.2014р. без повідомлення про це причин, він звернувся з позовом до [PERSON] про демонтаж реконструйованого горища (головуючий-суддя Бойчук О.В.). В той же час судом не встановлено об'єктивних, чітких та несуперечливих показань свідка [PERSON], які необхідні для встановлення об'єктивної істини в справі при винесенні законного та обґрунтованого рішення. На переконання суду показання цього свідка не дають змогу встановити зв'язок між поясненнями сторін (їх представників) і спірними правовідносинами, та фактично є неспроможними підтвердити чи спростувати наявні у справі письмові докази та пояснення сторін (їх представників). Оцінюючи зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають у зв'язку з їх недоведеністю та відсутністю підстав для звернення Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області з вказаним позовом.

Outcome: dismissed