Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що з 01 грудня 2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В жовтні 2013 року позивачем визнано батьківство відносно сина - [PERSON] , який народився [INFO] . Сімейні стосунки з відповідачем припинено у 2017 році. Причиною цьому вказує, те, що між ним та відповідачкою існують розбіжності у поглядах на сімейне життя та його планування. В теперішній час сторони не ведуть спільного господарства та разом не проживають. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 01 грудня 2013 року виконавчим комітетом Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис №10. Ухвалою судді від 16 грудня 2020 позовна заява прийнята судом до розгляду та призначена до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, до канцелярії суду надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти задоволення позову. Крім того зазначила, що сімейні стосунки з відповідачем припинено у 2017 році. Після розірвання шлюбу просила суд відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам наданим позивачем на обґрунтування своїх вимог, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 грудня 2013 року виконавчим комітетом Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис №10, дошлюбне прізвище відповідача « [PERSON] », яке вона змінила на « [PERSON] » при реєстрації шлюбу, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( а.с.8). Позивач стверджує, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені в 2017 році. Відповідач у судове засідання не з`явилася, в заяві про визнання позову факти викладені в ньому не заперечувала та зазначила що спільно з позивачем не проживають з 2017 року. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, вони проживають окремо, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Беручи до уваги викладене, те що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, відповідач позов визнала і це не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд приходить до висновку, що шлюб зареєстрований між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що відповідач при укладенні шлюбу змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». В заяві про розгляд справи за її відсутності, відповідач висловила бажання щодо відновлення їй дошлюбного прізвища « [PERSON] », що узгоджується з положеннями ст. 113 СК України, а тому суд вважає за необхідне задовольнити вказану вимогу. Оскільки позивач в позові зазначив про небажання відшкодування йому судового збору сплаченого при подачі позову до суду, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved