Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що на підставі договору про невідновлювальну кредитну лінію № К-160-2007 від 12 листопада 2007 року, ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надав ТОВ «Колос авто» кредит, з лімітом кредитної лінії в розмірі 4\~014\~000 грн., зі сплатою 15,5 % річних та кінцевим строком повернення кредиту до 12 листопада 2012 року, згідно з умовами викладеними в кредитному договорі. 11 квітня 2008 року було укладено Додаткову угоду до Кредитного договору, згідно якої було внесено зміни до кредитного договору, а саме переведено невідновлювальну кредитну лінію в відновлювальну мультивалютну кредитну лінію з лімітом кредитної лінії в розмірі 6\~876\~000 грн. зі сплатою 15,5 % річних у гривні та 14,0 % річних у доларах США. 21 квітня 2008 року було укладено додаткову угоду № 2 до договору мультивалютної кредитної лінії, згідно якої було внесено зміни до договору мультивалютної кредитної лінії, а саме було внесено зміни в розділ 3, встановлено новий розмір процентної ставки 18,0 % річних у гривні та 15,0 % річних у доларах США. Всього ТОВ «Колос авто» було отримано кредитних коштів в сумі 4\~014\~000 грн. та 590\~103,09 доларів США. В якості забезпечення виконання умов Кредитного договору, між позивачем та відповідачем укладено договір іпотеки № І-160-2007 від 12 листопада 2007 року, згідно якого відповідач передала позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю ресторану «Колос» з підвалом, приміщення якої знаходяться в стадії реконструкції під приміщення виставково-торгівельного центру промислових товарів, загальною площею 2\~043,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська 153. 11 квітня 2008 року Договором про внесення змін № 1 були внесені зміни до договору іпотеки. 23 квітня 2013 року договором про внесення змін № 2 були внесені зміни до договору іпотеки в частині того, що предмет іпотеки передається як часткове забезпечення виконання зобовязання та за його рахунок іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором в розмірі 6\~400\~000 грн. У випадку якщо позичальником або будь-якою третьою особою буде сплачено іпотекодержателю кошти по кредитному договору, то в такому разі сума часткового забезпечення, яка зазначена вище, зменшується на суму сплачених коштів. 23 квітня 2013 року між Банком та ТОВ «Автокомерц» було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого Банк передав новому кредиторові всі права вимоги, що витікають з вищевказаних договорів, а новий кредитор в свою чергу зобовязався здійснити сплату 6\~400\~000 грн. за вказане відступлення прав вимоги. Пунктом 1.6 Договору про відступлення права вимоги передбачено, що у випадку несплати новим кредитором грошової суми, визначеної в договором в строк до 31 липня 2014 року, право вимоги до нового кредитора не переходить. Протягом дії договору укладалися додаткові угоди щодо умов та строків сплати коштів. Остаточно, з урахуванням усіх змін та доповнень, новий кредитор мав виконати умови щодо сплати ціни відступлення до 10 жовтня 2014 року включно. Проте взяті на себе зобовязання не виконав, у звязку з чим до нового кредитора не перейшло право вимоги по кредитному договору та договору іпотеки. Тому право миги залишається за Банком. З урахуванням суми основного зобовязання та часткового виконання умов договору про відступлення права вимоги сума заборгованості, що підлягає задоволенню за рахунок іпотечного майна становить 1\~450\~000 грн. У звязку з цим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлову будівлю ресторану «Колос» з підвалом, приміщення якої знаходяться в стадії реконструкції під приміщення виставково-торгівельного центру промислових товарів, загальною площею 2\~043,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська 153, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення, посилаючись на те, що ТОВ «Автокомерц» свої грошові зобовязання перед банком виконало в повному обсязі, а тому підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки - відсутні. Представник ТОВ «Колос Авто» до судового засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник ТОВ «Автокомерц» в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що грошові зобовязання перед банком товариством виконано в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору про невідновлювальну кредитну лінію № К-160-2007 від 12 листопада 2007 року, ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надав ТОВ «Колос авто» кредит, з лімітом кредитної лінії в розмірі 4\~014\~000 грн., зі сплатою 15,5 % річних та кінцевим строком повернення кредиту до 12 листопада 2012 року, згідно з умовами викладеними в кредитному договорі. 11 квітня 2008 року було укладено Додаткову угоду до Кредитного договору, згідно якої було внесено зміни до кредитного договору, а саме переведено невідновлювальну кредитну лінію в відновлювальну мультивалютну кредитну лінію з лімітом кредитної лінії в розмірі 6\~876\~000 грн. зі сплатою 15,5 % річних у гривні та 14,0 % річних у доларах США. 21 квітня 2008 року було укладено додаткову угоду № 2 до договору мультивалютної кредитної лінії, згідно якої було внесено зміни до договору мультивалютної кредитної лінії, а саме було внесено зміни в розділ 3, встановлено новий розмір процентної ставки 18,0% річних у гривні та 15,0 % річних у доларах США. Всього ТОВ «Колос авто» було отримано кредитних коштів в сумі 4\~014\~000 грн. та 590\~103,09 доларів США. В якості забезпечення виконання умов Кредитного договору, між Банком та [PERSON] укладено договір іпотеки № І-160-2007 від 12 листопада 2007 року, згідно якого відповідач передала позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю ресторану «Колос» з підвалом, приміщення якої знаходяться в стадії реконструкції під приміщення виставково-торгівельного центру промислових товарів, загальною площею 2\~043,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська 153. 11 квітня 2008 року Договором про внесення змін № 1 були внесені зміни до договору іпотеки. 23 квітня 2013 року договором про внесення змін № 2 були внесені зміни до договору іпотеки в частині того, що предмет іпотеки передається як часткове забезпечення виконання зобовязання та за його рахунок іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором в розмірі 6\~400\~000 грн. У випадку якщо позичальником або будь-якою третьою особою буде сплачено іпотекодержателю кошти по кредитному договору, то в такому разі сума часткового забезпечення, яка зазначена вище, зменшується на суму сплачених коштів. Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» право звернення стягнення на Предмет іпотеки до строку погашення кредиту у випадках порушення зобов'язань за Кредитним договором, виникає у Іпотекодержателя (Позивача) в момент настання терміну виконання зобов'язань по Кредитному договору. Стаття 7 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що за рахунок предмету іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з предявленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрати на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов Іпотечного договору. 23 квітня 2013 року між Банком та ТОВ «Автокомерц» було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого Банк передав новому кредиторові всі права вимоги, що витікають з вищевказаних договорів, а новий кредитор в свою чергу зобовязався здійснити сплату 6\~400\~000 грн. за вказане відступлення прав вимоги. В подальшому до даного договору було укладено шість додаткових угод, які стосувалися зміни порядку сплати з боку ТОВ «Автокомерц» на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ціни відступлення. Згідно з п. 1.1 договору від 23 квітня 2013 року первісний кредитор передає, а новий кредитор набуває всі права вимоги та інші права, що належать первісному кредитору в момент укладення цього договору або можуть виникнути в майбутньому на підставі договору про невідновлювальну кредитну лінію № К-160-2007 від 12 листопада 2007 року з урахуванням всіх змін та доповнень до нього, укладеного між первісним кредитором та боржником. Згідно з п. 1.3 договору від 23 квітня 2013 року відступлення права вимоги за основним договором, вказаним в пункті 1.1 цього договору, здійснюється в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги. Згідно з п. 1.5 договору від 23 квітня 2013 року з відступленням права вимоги за основним договором, новому кредитору передається право на отримання задоволення своїх вимог до боржника, в тому числі і за рахунок предметів забезпечення виконання зобовязань за основним договором, зокрема, по договору іпотеки від 12 листопада 2007 року. Згідно п. 2.1 договору від 23 квітня 2013 року ціна відступлення права вимоги становить 6\~400\~000 грн. Пунктом 2.2 Додаткової угоди № 6 від 25 лютого 2015 року до Договору від 23 квітня 2013 року, укладеної між Банком та третіми особами, встановлений порядок сплати ціни відступлення, яка зазначена в п. 2.1 договору від 23 квітня 2013 року, згідно з яким останній платіж повинен бути сплачений до 28 лютого 2015 року включно. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. З матеріалів справи, а саме відповідних копій платіжних доручень вбачається, що ТОВ «Автокомерц» свої грошові зобовязання перед Банком виконало в повному обсязі. Останній платіж був проведений 27 лютого 2015 року, що повністю відповідає умовам додаткової угоди № 6 від 25 лютого 2015 року до Договору від 23 квітня 2013 року. Таким чином, Банк передав, а ТОВ «Автокомерц» отримало право на отримання задоволення своїх вимог до боржника, в тому числі і за рахунок предметів забезпечення виконання зобовязань за основним договором, зокрема, по договору іпотеки від 12 листопада 2007 року. Отже, правові підставі у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» для заявлення позовних вимог, що є предметом спору, на даний час відсутні, в звязку з цим суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed