Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23 грудня 2010 року. На даний час у вказаній квартирі зареєстровані окрім нього, його дружина [PERSON] , дочка [PERSON] та син [PERSON]. Відповідач [PERSON], був зареєстрований у вказаній квартирі з 2011 року, однак до реєстрації та після неї фактично ніколи не проживав в даному жилому приміщенні, витрати по квартирній платі і комунальних послугах не сплачує, квартирою не цікавиться, але при цьому з реєстраційного обліку не знімається. Реєстрація [PERSON] у вказаній квартирі змушує позивача нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, що слугує підставою для його звернення з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 серпня 2017 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб [PERSON] та [PERSON]. У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав якими він обгрунтовується, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності або заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надано. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні не заперечували щодо задоволення позовних вимог, підтвердили обставини викладені в позовній заяві та просили визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вказаної квартирою. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає можливим розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, третіх осіб, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], на підставі договору довічного утримання від 23.11.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Довбах Н.П. за реєстровим №265, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.11.2015 року №48219389 (а.с. 5). За даними довідки №776 від 17 травня 2017 року, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» у квартирі [ADDRESS] з 2011 року зареєстровані позивач [PERSON], [INFO], який є власником особового рахунку, треті особи: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та відповідач [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно акту від 24 травня 2017 року, затвердженого начальником ЖЕД №408 Рябічко С.О., [PERSON] не проживає з 2011 року і по теперішній час у квартирі [ADDRESS] (а.с. 8). Факт непроживання відповідача у вказаній квартирі також підтвердила в судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи позивача знаходять своє підтвердження матеріалами справи і відповідач [PERSON] не проживає в [ADDRESS] понад один рік. Оскільки відповідачем не надано доказів поважності причин його відсутності у вказаній квартирі понад один рік, інших домовленостей між власником житла і відповідачем на користування цим житлом у разі його відсутності понад один рік судом не встановлено, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім за подання позову до суду судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved