Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про визнання права власності та звільнення майна з під арешту. Позовні вимоги мотивовані тим, що у жовтні 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу автомобілю ЗАЗ модель 110218 ЗНГ, зеленого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], 2004 року випуску. Згідно якого відповідач [PERSON] продав а позивач купив вказаний автомобіль за 14000 грн.. В підтвердження вказаного договору відповідач [PERSON] видав позивачу розписку від 15.11.2013 року. Позивач не зміг переоформити вказаний автомобіль на себе в органах ДАІ та 12.11.2013 року у позивача працівниками ДАІ вилучено вказаний автомобіль в зв'язку з постановою державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в межах виконавчого провадження по стягненню з відповідача [PERSON], який є власником вказаного автомобілю згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, боргу перед банком, . Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на вказаний автомобіль, та зняти з цього автомобілю арешт. Представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися та не повідомили про причини неявки, та від них не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, від нього надійшли заперечення на позов, в яких він просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, та сторонами не заперечується наступні факти. В жовтні 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір купівлі-продажу автомобілю ЗАЗ модель 110218 ЗНГ, зеленого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], 2004 року випуску. Згідно якого відповідач продав а позивач купив вказаний автомобіль за 14000 грн. В підтвердження вказаного договору відповідач [PERSON] видав позивачу розписку про отримання грошей в рахунок придбання вказаного автомобілю. Позивач не зміг переоформити вказаний автомобіль на себе в органах ДАІ та 12.11.2013 року у позивача працівниками ДАІ вилучено вказаний автомобіль в зв'язку з постановою державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в межах виконавчого провадження по стягненню з відповідача [PERSON], який є власником вказаного автомобілю згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, боргу перед банком. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За діючим законодавством угоди купівлі-продажу транспортних засобів мають здійснюватись у відповідності до вимог Правил роздрібної торгівлі транспортними засобами і номерними агрегатами, які затверджені Наказом № 3228 від 31.07.2002 року із наступними змінами. Згідно з цими Правилами, автомобілі можуть бути продані при знятті їх з обліку та відносно яких є відомості експертної установи про відповідність їх ідентифікаційних номерів характеристикам та записам, зазначеним в реєстраційних документах транспортного засобу. Після укладання письмового договору купівлі-продажу, новий власник автомобіля зобов'язаний зареєструвати його в органах ДАІ МВС. Такі вимоги є суттєвими умовами при укладанні договору купівлі-продажу автомобіля і їх недотримання не дає підстав вважати, що такий правочин взагалі відбувся. Суду не надано доказів про те, що спірний автомобіль при його купівлі-продажу позивачем та відповідачем знятий з реєстраційного обліку та його ідентифікаційні номери перевірені експертною установою. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про те, що договір купівлі-продажу спірного автомобілю між сторонами є не укладеним, відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України. А тому в задоволенні позову слід відмовити. Крім того суд роз'яснює що в даному випадку позивач може звернутися до суду з позовом до відповідача про повернення безпідставно отриманих грошей згідно ч.1 ст. 1212, ч.2 ст. 1214, 536, ч.1 ст. 1048 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed