Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду посилаючись на те, що він являється власником домоволодіння [ADDRESS] згідно договору дарування житлового будинку від 19.11.2004 року. Відповідно до відомостей домової книги за вказаною вище адресою, крім позивача [PERSON], зареєстрований відповідач [PERSON], який являється членом сім'ї позивача, тимчасово проживав в даному домоволодінні. Близько п'яти років дана особа в будинку [ADDRESS] не проживає, що підтверджується показами свідків, які зазначені у акті обстеження депутатом [PERSON] В зв'язку з тим, що відповідач тривалий час не проживає в житловому будинку [ADDRESS], добровільно знятися з реєстрації не бажає, що позбавляє позивача права вільно розпоряджатися своєю власністю, в зв'язку з цим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що [PERSON] являється рідним братом його дружини [PERSON] та був зареєстрований в даному домоволодінні, але жодного дня в будинку не проживав, проти постановлення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень на позов не надіслав, в зв'язку з чим, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини справи та визначив відповідні до них правовідносини. Домоволодіння за [ADDRESS] належить [PERSON], що підтверджується нотаріально посвідченим договором дарування житлового будинку, який укладено 19.11.2004 року між [PERSON], як дарувальника та [PERSON], як обдарованого ( а.с.8-9). Згідно витягу з державного реєстру правочинів за № 342614 право власності на домоволодіння за [ADDRESS] належить [PERSON] ( а.с. 10). Згідно домової книги разом з позивачем в даному домоволодінні зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.12-13). Згідно з відомостями акта обстеження умов проживання, який складено 27.01.2015 року депутатом Новоукраїнської міської ради [PERSON] в будинку [ADDRESS] відповідач [PERSON] не проживає з 2009 року, що підтвердили сусіди (а.с.5). Згідно ст.15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. З аналізу вищенаведених норм права слід робити висновок, що так як відповідач не є членом сім'ї позивача та з 2009 року не проживає в даному домоволодінні, то він втратив право на користування житловим приміщенням, яке належить позивачу по справі. Виходячи з положень ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 ЦК України, позивач, як власник має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншої особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення дій для запобігання такому порушенню. Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд:продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідач в даному домоволодінні не проживає, його реєстрація у належному позивачеві на праві приватної власності будинку перешкоджає у реалізації ним прав, передбачених ст.150 ЖК України. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що права позивача, як власника нерухомого майна, підлягають захисту, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування належним йому будинком. На підставі викладеного та

Outcome: approved