Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 27.02.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 23 695,65 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПиватБанк» умовами та правилами, тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. При укладанні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв'язку із зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 02.01.2014 року має заборгованість в розмірі 29 263,88 грн. Представник позивача Заборська Н.В., яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та зазначив, що він дійсно підписав угоду про реструктуризацію боргу, проте з боку банку йому не було видано жодного документу в обґрунтування суми заборгованості. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 27 лютого 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованість та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт. Відповідно до умов генеральної угоди вона укладена для виконання позичальником зобов'язань по кредитним договорам №SAMDN23000004905978 від 13.12.2005 року та №DNH4KP70870772 від 30.04.2006 року (а.с. 8-9). Відповідно до п.п. 1.1.2, 1.1.3 заборгованість по кредитному договору №1 з дати підписання генеральної угоди становить 66,35 грн. Датою кінцевого погашення заборгованості є 28.02.2015 року. Відповідно до п.п. 1.2.2, 1.2.3 заборгованість по кредитному договору №2 з дати підписання генеральної угоди становить 25 719,30 грн. Датою кінцевого погашення заборгованості є 28.02.2015 року. Відповідно до п.п. 2.1 Генеральної угоди банк надає позичальнику кредит у сумі 23 695,65 грн. на строк 24 місяці з 27.02.2013 року по 28.02.2015 року, шляхом надання кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі на суму 23 695,65 грн. в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку кошти в сумі 118,73 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, процентів, а також інших видатків у відповідності до умов та правил. Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди сторони погодили, що строк повернення кредиту є 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 15 903,56 грн. Статтею 634 ЦК України встановлено що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за генеральною угодою не виконав. У зв'язку із зазначеним порушенням зобов'язань відповідач станом на 02.01.2014 року має непогашену заборгованість - 29 236,88 грн., яка складається з наступного: 23 695,65 грн. - заборгованість за кредитом; 3 672,81 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1 368,42 грн. - штраф (процентна складова). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611 ЦК України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до положень ст. 617 ЦК України, в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно платіжного доручення № BO1SE0109B0D7C 1 410001 від 09 січня 2014 року позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 292,37 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved