Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом про визнання права власності на частину житлового будинку із земельною ділянкою в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] належав на праві власності житловий будинок по [ADDRESS] та земельна ділянка, площею 0.0632 га, що знаходиться за цією ж адресою. [PERSON] є матір`ю позивача, а відповідач по справі - рідною його сестрою. Житловий будинок, що належав на праві приватної власності [PERSON] розділений на дві половини, в одній проживає позивач, а в іншій - відповідач по справі. Для уникнення непорозумінь матір`ю позивача, 20.04.2012 року було складено заповіт, яким житловий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS] вона заповіла в частинах: [PERSON] - 57% та [PERSON] - 43%. Проте, в 2012 році за згодою усіх членів родини, було прийнято рішення про те, що частину житлового будинку із земельною ділянкою, що складає 42/100 і яку використовує відповідач, [PERSON] подарує їй, а свою частину позивач оформить в порядку спадкування вже після смерті матері. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на 58/100 частин житлового будинку із земельною ділянкою по [ADDRESS] . У визначений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, проте там дізнався, що заяву про прийняття спадщини подала також і його сестра, а тому він вимушений звертатися до суду для захисту своїх порушених прав. В судове засідання учасники не з`явились, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує. Відповідач заявлені вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності приходить до наступного. Згідно свідоцтва про право власності (копія на а.с. 7) та свідоцтва про право на спадщину (копія на а.с. 21) [PERSON] належав на праві власності житловий будинок по [ADDRESS] , а згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 26.05.2008 року на праві приватної власності належала також і земельна ділянка по [ADDRESS] , площею 0.0632 га (копія на а.с. 18). 20.04.2012 року власницею було складено заповіт, яким житловий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS] вона заповіла в частинах: [PERSON] - 57% та [PERSON] - 43% (копія на а.с. 9). Згідно договору дарування від 08.11.2012 року [PERSON] передала безоплатно у власність [PERSON] 42/100 частини житлового будинку , що по [ADDRESS] (копія на а.с. 12). Відповідно до договору дарування від 08.11.2012 року [PERSON] передала безоплатно у власність [PERSON] 42/100 частини земельної ділянки, площею 0.0632 га у межах згідно з планом, розташованої по [ADDRESS] (копія на а.с. 15). Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] року [PERSON] померла (копія на звороті а.с. 58), спадкоємцями після її смерті є [PERSON] та [PERSON] , які проживали разом із спадкодавцем, а тому вважаються такими, що спадщину прийняли (копія на а.с. 61). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так як з матеріалів справи вбачається, що заповіт, складений [PERSON] на момент її смерті не змінено і не відмінено, сторони по справі спадщину за заповітом після смерті матері прийняли , так як постійно із нею проживали на момент її смерті, а тому суд приходить висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог та визнання за позивачем в порядку спадкування за заповітом права власності на 43/100 частин житлового будинку з господарськими спорудами та 43/100 частин земельної ділянки, площею 0.0632 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та належали на праві власності [PERSON] на момент її смерті. Підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно в розмірі 58/100 частини нерухомого майна, суд не вбачає, оскільки це не відповідає волі спадкодавця, а відповідачем дії по відмові від прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, не вчинялись. Також суд не приймає визнання позову відповідачем, оскільки це суперечить законодавству.

Outcome: dismissed