Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача у якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 14 жовтня 2011 року та зареєстрований Подільським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що складено відповідний актовий запис за № 838 та стягнути аліменти на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подальше спільне сімейне життя із відповідачем неможливе через різні погляди на шлюб та сім`ю. Збереження шлюбу неможливе. Спільного господарства сторони не ведуть. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , яку необхідно утримувати. Позивач просить суд відповідно до ст.ст. 104, 105, 109-112 Сімейного кодексу України задовольнити позов повністю. 16 квітня 2021 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків викладених у мотивувальній частині. 27 травня 2021 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справ. Ухвалою суду від 22.07.2021 за клопотанням позивача залишено без розгляду позовну вимогу щодо стягнення аліментів. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить прийняти рішення про розірвання шлюбу. У судове засідання відповідач не з`явилась, була повідомлена про дату час і місце судового засідання, що підтверджено матеріалами справи. На адресу суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд встановив, що 14 жовтня 2011 року Подільським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 838, що підтверджено оригіналом повторного свідоцтва про шлюб від 11 вересня 2020 року серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які врегульовані нормами глави 11 (припинення шлюбу), зокрема статті 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому, згідно з частини 1 статті 112 цього Кодексу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Разом із тим, суд установив, що сторони міцної сім`ї не створили, не підтримують шлюбних відносин, у зв`язку із чим такі фактично припинились. Також, суд враховує наявність малолітньої дитини, фактичні взаємини подружжя. Таким чином, аналізуючи відповідні положення норм права та враховуючи викладене, суд дійшов до переконання, що оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі; при обставинах, зазначених позивачем у позові, в останнього відсутні які-небудь почуття до відповідача та збереження такого шлюбу суперечить його інтересам, а відтак суд прийшов до висновку про те, що порушене право позивача щодо припинення шлюбу, підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми, які містяться у статті 112 Сімейного кодексу України та враховує загальні положення законодавства на які посилався позивач у позовній заяві.

Outcome: approved