Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що з 14 вересня 2019 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , спір щодо місця проживання якої відсутній. Сімейні стосунки з відповідачем припинено наприкінці січня 2020 року. Причиною цьому вказує, те, що між ним та відповідачкою відсутнє взаєморозуміння, інтерес до життя і проблем кожного, що в свою чергу призвело до втрати почуття любові і поваги один до одного. В теперішній час сторони не ведуть спільного господарства та разом не проживають. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 14 вересня 2019 року Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 242. Ухвалою судді від 27.05.2021 позовна заява прийнята судом до розгляду та призначена до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, разом із позовом подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явилася, засобами електронного зв`язку надала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутністю, позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам наданим позивачем на обґрунтування своїх вимог, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 вересня 2019 року Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 242, дошлюбне прізвище відповідача « [PERSON] », яке вона змінила на « [PERSON] » при реєстрації шлюбу, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Позивач стверджує, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені наприкінці січня 2020. Відповідач у судове\~засідання не\~з`явилася,\~в заяві\~про визнання\~позову факти\~викладені в\~ньому не\~заперечувала. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, вони проживають окремо, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. \~Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Беручи до уваги викладене, те що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, відповідач позов визнала і це не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд приходить до висновку, що шлюб зареєстрований між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що відповідач при укладенні шлюбу змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». В заяві про розгляд справи за її відсутності, відповідач не висловила бажання щодо зміни її прізвища після розірвання шлюбу, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами, залишити відповідачу прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України, позивачу підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого нею судового збору, в розмірі 454 гривні, а інша частина в розмірі 454 гривні, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved