Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 34 по вул. Сахарова буд. 29, м. Львова. Свої вимоги мотивують тим, що відповідач понад шість місяців без поважної причини не проживає за адресою: [INFO] та мешкає у житловому приміщенні, що піднаймає за адресою: [ADDRESS] починаючи з 2012 року по нинішній час. У звязку викладеним вважає, що відповідач втратив право на користування вказаним житловим приміщенням, що належить до державного житлового фонду. Просить позов задовольнити У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повній мірі та надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задоволити. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги не визнав, разом з тим пояснив, що не проживає в спірній квартирі з моменту розірвання шлюбу з колишньою дружиною гр. [PERSON], а саме з квітня 2012 року безперервно по нинішній час, участі в оплаті утримання квартири та комунальних послуг не бере. Окрім того відповідач пояснив, що з квітня 2012 року по нинішній час мешкає у житловому приміщенні, що піднаймає за адресою : [ADDRESS]. Заслухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення із наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на\~\~жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Відповідно до ордеру на службове жиле приміщення № 000070 від 22.11.2007 року 3-х кімнатна службова квартира за адресою: [ADDRESS], була одержана сім'єю військовослужбовця у складі 4 осіб : [PERSON], [INFO] (основний) та члени сімї наймача: [PERSON], [INFO] дружина, [PERSON], [INFO] дочка, [PERSON], [INFO] мати. На підставі клопотання квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова від 18.01.2011 року № 1.4-157, Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради був виданий наказ від 15.02.2011 року № 75 «Про вилучення квартири № 34 у будинку № 29 на вул. Сахарова з обліку службових та зміну договору найму на [PERSON]І.» На даний час вищезазначена квартира належить до житла державного житлового фонду, у приватну власність в порядку безоплатної приватизації державного житлового фонду - не передана. Будинок № 29 по вулиці Сахарова у м. Львові перебуває на балансі будинкоуправління №4 Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова. З довідок комісії з перевірки житлових умов військовослужбовців Академії сухопутних військ, від 12.11.2013 р., та 02.03.2015 року вбачається, що відповідач не проживає у вищезгаданій квартирі. Відповідно до рішення Франківського районного суду м. Львова від 26 квітня 2012 року по справі № 2/1326/573/2012 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З квітня 2012 року, після розірвання шлюбу [PERSON] безперервно по нинішній час в квартирі за адресою: [ADDRESS] не проживає, участі в оплаті утримання квартири та комунальних послуг не бере, з квітня 2012 року по нинішній час мешкає у житловому приміщенні, що піднаймає за адресою : [ADDRESS], що самим відповідачем не заперечується. Цивільним законодавством України, а саме ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні , від 11.12.2003 р., визначено, що місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Згідно із ч. 3\~ст. 9 ЖК України\~ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Поважні причини відсутності визначені ч.3 ст.71 Житлового кодексу, перелік таких є вичерпним. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Поважних причин відсутності відповідача у спірній квартирі понад шість місяців судом не встановлено. Заяви до наймодавця квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова про продовження цього строку [PERSON] не подавались, що ним не заперечується. Таким чином, [PERSON] не проживає у [INFO], що належить до державного житлового фонду більше шести місяців без поважних причин. Суд приходить до висновку, що відповідач позбавився права користування спірною квартирою, добровільно залишивши жиле приміщення, забравши свої особисті речи та здійснивши дії, направлені на припинення права користування ним вказаною квартирою. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є визнання права, припинення дії, яка порушували право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач не проживаючи у спірній квартирі понад шестимісячний строк без поважних причин, втратив право на користування нею, а тому позов слід задоволити.

Outcome: approved