Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. У серпні 2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса КМНО для подачі заяви та документів до неї для отримання спадщини, якою в свою чергу було роз`яснено позивачу, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька неможлива, оскільки він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Зазначив, що він у встановлений законом шестимісячний строк не міг звернутися з відповідною заявою, оскільки перебував у поганому моральному стані, який пов`язаний зі смертю його батька. Також, для звернення до нотаріальної контори йому не вистачало відповідних документів. Вважає, що він пропустив шестимісячний строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, у зв`язку з чим просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03.09.2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 27.09.2019 року від представника Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації надійшов відзив на позовну заяву в якому вона зазначила, що адміністрація є неналежним відповідачем у справі. 26.11.2019 року у підготовчому судовому засідання в якості третьої особи було залучено Київську міську раду. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явилась. Надала заяву в якій просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача та представник третьої особи у судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, врахувавши заяву представника позивача та пояснення представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 31.12.2018 року виданого Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві, батько позивача [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Заповіту [PERSON] не залишив. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом є позивач [PERSON] . У серпні 2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса КМНО для подачі заяви та документів до неї для отримання спадщини, якою в свою чергу було роз`яснено позивачу, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька неможлива, оскільки він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Позивач просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Як на підставу своїх вимог посилався на те, що у встановлений законом шестимісячний строк він не міг звернутися з відповідною заявою, оскільки перебував у поганому моральному стані, який пов`язаний зі смертю його батька. Також, для звернення до нотаріальної контори йому не вистачало відповідних документів, на що слід зазначити наступне. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як зазначено в ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом достовірно встановлено, що позивач з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку із чим позивачу слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном в три місяці з моменту набрання рішення суду законної сили. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1,2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи те, що Солом`янська районна в м. Києві державна адаміністрація, відповідно до покладених на неї повноважень, не відслідковує порушення прав власників, суд вважає, що відповідач звільнений від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 1216, 1217, 1233, 1278 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 200, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд ,-

Outcome: approved