Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, третьої особи про позбавлення батьківських прав щодо малолітніх дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів на кожну дитину в розмірі не меншому 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позовної заяви в сумі 930 грн., яка підлягає індексації, на дитину до досягнення нею повноліття. Ухвалою від 23.02.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 13.03.2018 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду справу. Свої вимоги мотивує тим, що батьками малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] Малолітніх [PERSON], [PERSON] влаштовано в загально-освітню школу-інтернат №2 м. Львова у жовтні 2016 року, оскільки діти досягли шкільного віку, а батьки не влаштували їх у навчальний заклад. Працівники відділу у справах дітей неодноразово проводили профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов'язків з [PERSON] та роз'яснювали про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків. Однак [PERSON] часто надавала працівникам відділу неправдиву інофрмацію, уникала зустрічей з ними, не виконувала їхніх рекомендацій. Працівниками відділу соціальної роботи Личаківського району 26.09.2017 проведено бесіду з соціальним педагогом школи-інтернат №2 психологом та вихователем та зясовано, що діти приступили до навчання через два тижні від початку навчальних занять. На той час діти були з педикульозом, неакуратні. Питання позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] було предметом розгляду на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини, які відбулися 22.12.2016р. (протокол №25 від 22.12.2016) та 05.01.2017р. (протокол №1 від 05.01.2017р.) З метою з'ясування думки батьків щодо підготовки висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, гр. [PERSON] та гр. [PERSON] було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини 23.11.2017 та 07.12.2017. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 23.11.2017 матір [PERSON] повідомила, що заперечує у позбавленні батьківських прав відносно доньок, проте не заперечила того, що дійсно не справляється з виконанням своїх обов'язків. У звязку з наведеним, просить позбавити [PERSON], [PERSON] батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дітей. В судовому засіданні представник позивача заслухавши пояснення свідків, відмовилась від позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення аліментів з нього. Також, додатково долучила в судовому засіданні документи, а саме: характеристику на [PERSON], довідку про склад сімї та акт обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] Позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення аліментів підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним вище, просить позов задоволити. Враховуючи положення ст.49 ЦПК України, оскільки, позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь якій стадії судового процесу. Суд приймає таку відмову представника позивача від позовних вимог в частині відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні в частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] покладається на розсуд суду. Пояснив, що бажає брати участь у вихованні доньок, буде піклуватись про них. Працює на сезонних роботах, а тому має можливість матеріально утримувати доньок та забезпечувати всім необхідним. Відповідач [PERSON] у судові засідання з розгляду даної справи не з'явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України. Свідок [PERSON], яка є матірю відповідача [PERSON] та [PERSON], яка являється рідною сестрою [PERSON] суду показали, що відповідач дійсно має бажання займатись вихованням своїх дочок, брати участь в їхньому утриманні та догляді, а вони в свою чергу будуть допомагати йому та підтримувати. Додатково зазначили, що в будинку в якому мешкає [PERSON] є всі умови для проживання дітей, облаштовано місце для сну та навчання дівчаток. Представник третьої особи в судове засідання не зявилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином під розписку. В судовому засіданні 13.04.2018 представник третьої особи Львівської загально-освітньої школи-інтернат № 2 [PERSON] позов підтримала, додатково пояснила, що батьки ухиляються від добросовісного виконання своїх батьківських обовязків, не контактують з педагогами школи, на телефонні дзвінки не відповідають. Матір систематично та в неохайному вигляді приводила дітей в школу-інтернат. Діти неохоче на вихідні дні коли мати їх забирала повертались додому, розповідали вихователям, що бажають залишитись в школі-інтернат. Батьки не відвідували дітей, вони повністю перебувають на їхньому утриманні, тому просить задоволити позов про стягнення аліментів з відповідачів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], представника третьої особи, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони та інші учасники посилаються, суд встановив наступне. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, виконувати інші обовязки. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ №194312 (а.с11) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ №258429 (а.с.10). Наказом від 24.10.2016 №180 начальника відділу у справах дітей департаменту гуманітарної політики малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах у відділі у справах дітей Личаківської районної адміністрації у звязку із ухиленням батьків від виконання батьківських обовязків. У жовтні 2016 року [PERSON] та [PERSON] влаштовано в загальноосвітню школу-інтернат №2 м. Львова, оскільки діти досягли шкільного віку, а батьки не влаштували їх у навчальний заклад. Відповідно до листів від 13.09.2017 №351, від 28.09.2017 №386, від 16.11.2017 №486 наданих Львівською загальноосвітньою школою-інтернат №2 Львівської міської ради Львівської області (а.с.19,20.21), батьки ухиляться від добросовісного виконання свої батьківських обовязків, не контактують з педагогами школи, на телефонні дзвінки не відповідають. Відповідно до подання начальника відділу у справах дітей Личаківської районної адміністрації від 07.11.2017р. № 126/15-14вих (а.с.15), встановлено, що працівниками відділу у справах дітей неодноразово здійснювалися візити за адресою проживання сімї [PERSON] з метою проведення індивідуальної бесіди щодо належного виконання ними батьківських обовязків. Проводилася бесіда також і в телефонному режимі, після якої [PERSON] більше не відповідала на телефонні дзвінки працівника відділу у справах дітей. Матір жодного разу не реагувала на повідомлення прибути у відділ у справах дітей для проведення профілактичної бесіди стосовно її участі у вихованні доньок. Відповідно до листа директора Львівського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді Управління соціального захисту від 06.10.2017р. №2607-356 (а.с.18), встановлено, що працівниками відділу соціальної роботи Личаківського району ЛМЦСССДМ та відділу у справах дітей Личаківської районної адміністрації неодноразово здійснювалися візити у сімю [PERSON] з метою моніторингу ситуації, проводилися профілактичні бесіди щодо відповідального батьківства, потреб дітей, надались консультації та рекомендації щодо виховання та догляду за дітьми, оформлення матеріальних допомог, сприяли в отриманні гуманітарної допомоги тощо. Однак [PERSON] часто надавала працівникам відділу неправдиву інформацію, уникала зустрічей з ними, не виконувала їхніх рекомендацій. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно зі ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як вбачається з долученого до матеріалів справи висновку органу опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 09.01.2018 №33-вих-81 (а.с.7-9) мати самоусунулась від виконання батьківських обовязків по відношенню до малолітніх доньок, незважаючи на неодноразово проведені з відповідачем [PERSON] профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов'язків, рекомендації та поради працівників відділу відповідачі не виконує, тому Личаківська районна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Вищенаведене свідчить про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню та утриманню дітей, самоусунулась від виконання таких по відношенню до дочок, не вживає жодних заходів для виконання своїх батьківських обовязків у будь-який спосіб. У відповідності до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст.ст.181, 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням наведеного, зібраних по справі доказів, суд приходить до висновку про те, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дітей, доньками не займалася, не піклувалася про них, матеріально не утримувала, на даний час не проявляє інтересу до стану здоровя та навчання дітей, не цікавиться їх фізичним, моральним і духовним розвитком, а тому [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Одночасно слід стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 930 грн., на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з дня звернення з позовом до досягнення ним повноліття. Аліменти слід стягнути з 09.02.2018 року, що, у відповідності до вимог ч.1 ст. 191 СК України, є днем предявлення позову до суду. При цьому, задовольняючи позов, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1762 грн.

Outcome: approved