Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. Батько [PERSON], записаний за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Мати дитини в побуті характеризується негативно, зловживає спиртними напоями., не працює, двічі проходила протиалкогольне лікування в м. Луганську 14.08.2008 року строком на 2 роки та 18.11.2011 року строком на 1 рік. Відповідно до медичного свідоцтва про народження № [NUMBER], дитини народилась недоношеною на 32 тижні вагітності, вагою 1240 гр., потребує лікування, посиленого харчування, догляду. Акт про дитину, покинуту у пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров»я, підтверджує, що мати дитину не відвідує. Інформація, надана адміністрацією міської дитячої лікарні свідчить про те, що протягом 6 місяців з дня народження відповідачка дитину в лікарні не відвідувала, на надавала коштів на її утримання та лікування. Тому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні її малолітньої доньки : [PERSON], [INFO] народження . У судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позов у повному обсязі, справу розглядати без її участі. Проти винесенні заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з»явилась, належним чином повідомлена про день і час слухання справи, про причину неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи без її участі до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повім лені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Прокурор Бушуєва Т.М. у судовому засіданні просила прийняти рішення, яким позбавити відповідачку батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO] народження та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини у зв»язку з невиконанням нею батьківських обов»язків. Представник третьої особи Служби у справах дітей подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно із ч. 1 ст. 164 СК мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо не забрала дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров»я без поважної причини і протягом шести місяці не виявляла щодо неї батьківського піклування . Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можуть розцінюватися як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO] ( а.с.5-6). Батько [PERSON], записаний за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Із повідомлення та акту міської дитячої лікарні вбачається, що в міській д дитячій лікарні з 05.06.2014 року перебуває дитина [PERSON], [INFO], мати [PERSON] записана за вказівкою пологового будинку дитину не відвідує, допомоги у догляді та лікуванні дитини не надає. Дитини забезпечується медичними препаратами, продуктами харчування, предметами догляду та одежею за рахунок коштів дитячої лікарні ( а.с.14-16). Із висновку служби у справах дітей Лисичанської міської ради від 16 жовтня 2014 року вбачається, що органи опіки та піклування прийшли до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до її доньки [PERSON], [INFO] ( а.с.17). Виходячи з вищеозначеного, суд вважає, що є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав на підставі ст. 164 СК України , оскільки вона не забрала дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров»я без поважної причини і протягом шести місяці не виявляла щодо неї батьківського піклування . Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти, на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини на дитину [PERSON], [INFO] з всіх видів доходів щомісячно, оскільки вона за рішенням Лисичанського міського суду від 06.05.2014 року вже була позбавлена батьківських прав щодо сина [PERSON],[INFO] та з неї стягнуто аліменти на його утримання у розмірі ? части всіх видів доходів до його повноліття. Згідно із ч. 2 ст. 60 ЦК України, якщо при розгляді справи буде встановлено, що дитина позбавлена батьківського піклування, суд встановлює опіку та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Такого подання до суду не надходило, тому суд вважає за доцільне малолітню [PERSON] , [INFO] передати під опіку органами опіки та піклування до встановлення опіки над нею. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст.164, 165, 166, 180, 191 СК України,

Outcome: approved