Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із названим позовом, у якому зазначив, що 23.04.2008 року між Кредитною спілкою «Аккорд» та членом кредитної спілки [PERSON],було укладено договір №0138/БП1/95/0014700. Відповідно до п.1.1 Договору, кредитна спілка надала позичальнику кредит у розмірі 6600 грн. Отримання грошових коштів позичальником підтверджується первинними бухгалтерськими документами. Відповідно до п. 3.2 Договору, при порушенні строків сплати кредиту нараховується пеня в розмірі 0,5 % від суми остаточної заборгованості за кожен день прострочення. Позивач зазначив, що на день складання позовної заяви, заборгованість за тілом кредиту становила 1 559,19 грн., за процентами - 1 534,28 грн., що в сумі складає 3 093,47 грн. Останній платіж за кредитним договором був проведений позичальником 31.10.2011 року, перед тим він додатково платив 01.08..2011, 25.05.2011, 27.04.2011, 25.03.2011, 27.12.2010, 11.11.2010, 20.07.2010, 31.03.2010, 26.02.2010, 06.01.2010, 16.11.2009, 18.08.2009, 30.08.2008, 25.07.2008, 24.06.2008, 31.05.2008, що в розумінні положення ч.1ст.. 264 ЦК України, перериває строк позовної давності. Позивач виклав зміст ст. 625 ЦК України, зазначив, що сума індексу інфляції та 3 % річних складає 1861,96 грн. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних складає 4955,43 грн. Беручи до уваги те, що сума нарахованої пені за весь час прострочення платежів за кредитним договором, значною мірю перевищує суму основного зобов'язання, кредитний комітет у односторонньому порядку вирішив зменшити суму нарахованої пені. Просив суд, стягнути з відповідача [PERSON] на користь кредитної спілки «Аккорд» заборгованість за кредитним договором №0138/БП1/95/0014700 від 23.04.2008 в сумі 4955,43 грн.; витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала, пояснила, що не змогла здійснювати платежі через відсутність у м. Херсоні представництва позивача, в подальші судові засідання відповідачка не з'являлась. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 23 квітня 2008 року між кредитною спілкою «Аккорд» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0138/БП1/95/0014700, за умовами якого кредитор надав позичальникові у кредит грошові кошти у розмірі 6 600 грн. на строк 12 місяців з 23 квітня 2008 року по 23 квітня 2009 року (а.с.6). Відповідно до п. 3.2 Договору, при порушенні строків сплати кредиту нараховується пеня в розмірі 0,5 % від суми остаточної заборгованості за кожен день прострочення. У зв'язку з порушенням відповідачем своїх зобов'язань за договором станом на 28.01.2014 року вона має заборгованість - 4955,43 грн., яка складається з наступного: - залишок кредиту - 1559,19 грн. - залишок процентів - 1534,28 грн. - інфляційна складова та 3 % річних - 1861,96 грн. Відповідачка не оспорювала розмір заборгованості за кредитним договором, наданий позивачем. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій само кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Оскільки позичальник не повернула позичені кошти та не сплатила відсотки за користування кредитом у визначений договором строк, то ці кошти мають бути стягнені з відповідачки примусово. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. При укладанні договору, п. 3.2 Договору сторони передбачили сплату пені за порушення строків сплати кредиту. Статтею 625 ЦК України встановлено, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого розрахунку, розмір індексу інфляції та 3 % річних станом на 28.01.2014 року складає 1861,96 грн.(а.с.5). Оцінюючи в сукупності всі докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. У відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, які складаються із сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved