Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивує тим, що 01.02.2015 року о 18-40 год. в м. Києві по проспекту Бажана-Південному шляхопроводі, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], порушила вимоги п. 13.1 ПДР України та здійснила зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON] За наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована, згідно страхового поліса № АІ1616363 у відповідача Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», позивачу останнім було сплачено страхове відшкодування в розмірі 32355,71 грн. Позивач вважає, що його витрати на проведення відновлювального ремонту пошкодженого за наслідками зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди автомобіля [NUMBER] становлять 63862,67 грн., а тому відповідач ПрАТ «Київський страховий дім» повинен сплати на його користь різницю між фактично виплаченим страховим відшкодуванням в сумі 32355,71 грн. та лімітом відповідальності в сумі 50000 грн., а саме суму в розмірі 17644,29 грн. Відповідач [PERSON], як вважає позивач, повинна йому відшкодувати суму в розмірі 13862 грн. 67 коп., що є різницею між фактичною вартістю відновлювального ремонту в розмірі 63862,67 грн. та лімітом виплати страхового відшкодування в сумі 50000 грн., а також витрати за проведення оцінки вартості завданого збитку, який було проведено на замовлення позивача в сумі 1000 грн. Позивач також вважає, що йому було заподіяно за наслідками зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди моральну шкоду в розмірі 5000 грн. 00 коп. та просить її стягнути на свою користь з відповідача [PERSON] В ході розгляду справи 26.10.2016 року позивач зменшив розмір позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» суму страхового відшкодування в розмірі 4304,51 грн., що складається із різниці між сумою фактично завданого матеріального збитку за висновком експерта в сумі 36498,44 грн. та фактично виплаченою позивачу сумою страховою компанією в розмірі 32193,93 грн., а також просив стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 16305,16 грн., яка складається із різниці між сумою повного відновлювального ремонт автомобіля в сумі 52803,60 грн. та виплатою відшкодування страховою компанією в сумі 36498,44 грн., та моральну шкоду в сумі 5000 грн. (т. 1 а.с.203-204). В ході розгляду справи позивач 01.07.2017 року зменшив розмір позовних вимог з урахуванням висновку проведеної судової експертизи та просив суд стягнути з відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» суму страхового відшкодування в розмірі 4304,51 грн., що складається із різниці між сумою фактично завданого матеріального збитку за висновком експерта в сумі 36498,44 грн. та фактично виплаченою позивачу сумою страхового відшкодування в розмірі 32193,93 грн., а також просив стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 6377,09 грн., яка складається із різниці між фактично понесеними витратами позивачем на відновлювальний ремонт автомобіля в сумі 42875,53 грн. та виплатою відшкодування страховою компанією в сумі 36498,44 грн., а також моральну шкоду в сумі 5000 грн. (т. 2 а.с.6-10). Позивач та представник позивача в судовому засіданні просили уточнені позовні вимоги задовольнити з викладених в позові та уточненні до нього підстав. Просили стягнути з відповідачів судові витрати. Представник відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі. Подав суду письмовий відзив, в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі за небгрунтованістю. Вказав, що страхове відшкодування в належному розмірі була виплачена позивачу та у встановлені строки, а тому позов є безпідставним. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, посилаючись на підстави, які викладені в письмових запереченнях. Одночасно вказав, що відповідальність позивача була застрахована та страховою компанією були здійснені всі належні та достатні виплати, а тому позов в частині стягнення шкоди з відповідача [PERSON] є безпідставними та надуманими. Одночасно вказав, що позивачем жодним чином не доведена наявність моральної шкоди, а тому в задоволенні даної вимоги просив відмовити. Суд, вислухавши пояснення представників позивача та відповідачів, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено, що 01.02.2015 року о 18-40 год. в м. Києві по проспекту Бажана-Південному шляхопроводі [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], порушила вимоги п. 13.1 ПДР України та здійснила зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 24.02.2015 року, [PERSON] було визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення (т. 1 а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, [PERSON] є власником автомобіля [NUMBER] (т. 1 а.с.10). Відповідно до реєстраційної картки ТЗ та копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля [NUMBER] є [PERSON] (т. 1 а.с.31). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] було укладено шлюб та присвоєно після державної реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] (т. 1 а.с.263). Відповідно до полісу АІ № 1616363, відповідальність власника транспортного засобу Mazda д.н.з.[NUMBER] була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім» та ліміт за шкоду заподіяну майну складає 50000 грн. (т. 1 а.с. 11, 55). Відповідно до листа ПрАТ «Київський страховий дім» № 656/1 від 29.05.2015 року, за результатами розгляду заяви позивача від 23.03.2015 року, було прийнято рішення про виплату, останньому, страхового відшкодування в суму 32355,71 грн. (а.с.12). Відповідно до звіту № 79/03/15 від 23.03.2015 року про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, який було проведено на замовлення позивача, - вартість матеріального збитку, нанесеного власнику внаслідок пошкодження КТЗ Geely д.н.з.[NUMBER] складає 50490,62 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ із врахуванням фізичного зносу та ВТВ складає 50490,62 грн. (т. 1 а.с.14-24). Витрати понесені позивачем за складення вказаного звіту складають 1000 грн., про що свідчить відповідний товарний чек від 18.03.2015 року (т. 1 а.с.13). Відповідно до звіту № 73 від 10.03.2015 року про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу, який було складено на замовлення ПрАТ «СК «Київський страховий дім», - вартість матеріального збитку нанесеного власнику внаслідок пошкодження КТЗ Geely д.н.з.[NUMBER] складає 35332,96 грн., вартість відновлювального ремонту складає 46142,83 грн. (т. 1 а.с.74-129). Відповідно до платіжного доручення № 6753 від 09.06.2015 року, на рахунок [PERSON] були перераховані кошти в сумі 32355,71 грн. (т. 1 а.с.132). Відповідно до виписки по банківському рахунку від 17.06.2015 року, на рахунок позивача 09.06.2015 року були зараховані кошти в сумі 32193,93 грн. (т. 1 а.с.205). Відповідно до висновку ЦПД «Правозахист» № 56 судової автотоварознавчої експертизи від 13.06.2016 року, проведеної на виконання ухвали суду, було встановлено, що матеріальний збиток завданий власнику автомобіля [NUMBER] станом на 01.02.2015 року з обов»язковим зазначенням коефіцієнту фізичного зносу складав 36498,44 грн. З мотивувальної частини вказаного висновку вбачається, що вартість відновлюваного ремонту вказаного автомобіля складала 52803,60 грн. (а.с.179-191). Вартість проведення вказаної експертизи складає 3000 грн. та зазначені витрати були понесені позивачем, про що свідчить відповідна квитанція від 07.06.2016 року (т. 1 а.с.206). Відповідно до актів виконаних робіт, чеків та інших документів, поданих позивачем на підтвердження вартості відновлювального ремонту вбачається, що позивач фактично витратив на ремонт транспортного засобу суму в розмірі 42875,53 грн. (а.с.11-23). Суд визнає вказані документи, подані позивачем, належними та допустимими доказами, які підтверджують розмір фактично понесених витрат позивачем на відновлення транспортного засобу. В пункті 4 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 979 ЦК України, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Стаття 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно із ст. 22 вказаного закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.ст. 28, 29 Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. В ході розгляду справи було проведено судову авто-товарознавчу експертизу, за висновками якої було встановлено, що матеріальний збиток завданий власнику автомобіля [NUMBER] станом на 01.02.2015 року з обов»язковим зазначенням коефіцієнту фізичного зносу складав 36498,44 грн. З мотивувальної частини вказаного висновку вбачається, що вартість відновлюваного ремонту вказаного автомобіля складала 52803,60 грн., а тому суд приймає до уваги при визначенні сум, які належать до виплати позивачу, вказані у висновку судового експерта розміри. Доводи представника відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» про те, що розмір матеріального збитку визначений судовим експертом є невірним, суд відкидає, оскільки дана експертиза була проведена за ухвалою суду, експерт був попереджений про кримінальну відповідальність та доказів, які б поза розумним сумнівом спростовували висновки експертизи суду в ході розгляд справи надано не було. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що розмір страхового відшкодування, який підлягає виплаті позивачу відповідачем ПрАТ «Київський страховий дім», враховуючи умови страхового полісу, та висновки судової експертизи становить 36498,44 грн. Враховуючи те, що фактично відповідачем ПрАТ «Київський страховий дім» частково було сплачено страхове відшкодування, а позивачем отримано суму в розмірі 32193,93 грн., то розмір страхового відшкодування, який підлягає стягненню з відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» становить 4304,51 грн., виходячи із наступного розрахунку: 36498,44 грн. (розмір матеріального збитку за висновком судового експерта) за мінусом 32193,93 грн. (сума фактично отриманої виплати позивачем, здійснена страховою компанією). Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що зменшені позовні вимог до відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» є законними та обґрунтованими, в зв»язку з чим підлягають задоволенню. В частині заявлених позовних вимог до відповідача [PERSON], суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Так, ч. 1 ст. 22 ЦК України, позивачу, як особі, якій завдано збитків у зв»язку із пошкодженням майна, гарантовано право на їх відшкодування. Пунктом 1 ч. 2. ст. 22 ЦК України визначено, що, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи те, що вартість фактично проведеного та документально підтвердженого відновлювального ремонту пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіля [NUMBER] складає 42875,53 грн., а розмір страхового відшкодування складає 36498,44 грн., то розмір матеріальної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача [PERSON] становить різницю між 42875,53 грн. та 36498,44 грн., а саме суму в розмірі 6377,09 грн. Суд звертає увагу на правову позицію Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, викладеної в Постанові від 20.01.2016 року у справі №6-2808цс15, в якій вказано, що якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов»язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов»язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону № 1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов»язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України. Таким чином розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов»язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності». Такий же правовий висновок Верховним Судом України Суду було зроблено в Постанові від 26.10.2016 року під час розгляду іншої цивільної справи №6-594цс16. Відповідачем [PERSON] в ході розгляду справи не подану суду жодних належним та допустимих доказів, які спростовували інформацію та підтвердження щодо вартості та розміру проведеного відновлювального ремонту, пред»явлену позивачем. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача до відповідача [PERSON] про стягнення розміру матеріальної шкоди в сумі 6377,09 грн. підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованою та законною. Разом з тим, суд, відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, вважає, що підлягають частковому задоволенню вимоги позивача про стягнення на його користь моральної шкоди, оскільки з вини відповідача [PERSON] порушений уклад життя позивача та внесено в нього зміни. Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, характер та тривалість страждань позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача моральну шкоду в сумі 500 грн., задовольнивши позовні вимоги в цій частині частково. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір та витрати за проведення судової експертизи в рівних частинах. В частині стягнення на користь позивача витрат, пов»язаних із проведенням звіту на його замовлення, суд вважає за необхідне у стягненні вказаної суми відмовити, оскільки, судом під час вирішення спору було взято до уваги висновок судового експерта, а не подані сторонами звіти оцінки вартості збитків. На підставі викладеного,

Outcome: partial