Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить змінити розмір аліментів, встановлений судовим наказом, виданим Шевченківським районним судом м.Львова від 02.04.2018 року про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] , 2013 року народження, в розмірі 1/3 частки доходу боржника, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття старшою дитиною та стягувати аліменти в твердій грошовій сумі на утримання малолітньої [PERSON] , 2007 р.н. 2000 грн. та [PERSON] , 2013 р.н. 2000 грн. до досягнення дітьми повноліття. Позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] , його колишня дружина, звернулася до суду про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей: [PERSON] , 2007 року народження та [PERSON] , 2013 року народження. Судовим наказом, виданим Шевченківським районним судом м.Львова від 02.04.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , 2007 року народження та [PERSON] , 2013 року народження у розмірі 1/3 частки доходу боржника, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.03.2018 року і до досягнення повноліття старшою дитиною. Визначений судом розмір аліментів позивач сплачує, проте вважає його таким, що порушує законні права його першої дружини, яка є інвалідом та яка перебуває на його утриманні, а також порушує права його дружини [PERSON] та доньки [PERSON] , 2017 року народження. На його думку, аліменти у твердій грошовій сумі відповідали б інтересам дітей. У зв`язку із вищенаведеним змушений звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання двох дітей та встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заперечила, зазначивши, що визначений судовим наказом розмір аліментів, які стягуються [PERSON] на утримання дітей її влаштовує. Пояснила, що [PERSON] аліменти сплачує регулярно. Вказала, що якщо позивач бажає сплачувати більший розмір аліментів, він може це робити у добровільному порядку. Зараз позивач сплачує 3100 грн. щомісячно. Крім того зазначила, що відповідач постійно проживає на території Республіки Польща, де офіційно працює. Вона має намір звернутися до компетентних органів про стягнення з нього аліментів, визначених судовим наказом, на території іноземної держави. Сплатою аліментів у твердій грошовій сумі позивач хоче уникнути стягнення з нього аліментів у належному розмірі, що порушить права їх неповнолітніх дітей. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, пояснивши, що діти проживають разом із [PERSON] і її задовольняє розмір аліментів, який стягується з [PERSON] на її користь на утримання дітей у розмірі 1/3 частки доходу боржника. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, у якому народилися діти: [PERSON] , 2007 року народження та [PERSON] , 2013 року народження. Судовим наказом Шевченківського районного суду м.Львова від 02.04.2018 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON] , 2007 року народження та [PERSON] , 2013 року народження у розмірі 1/3 частки доходу боржника, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.03.2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок не залежить від матеріального становища батьків. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. [PERSON] просив суд змінити розмір аліментів, а саме просив стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що діти проживають разом із матір`ю - [PERSON] , якою обрано спосіб стягнення аліментів з батька саме в частці від доходу батька та яка не бажає змінювати такий спосіб стягнення. Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 №037-VIII ч. 2 ст. 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від15.05.2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Разом з тим збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). У відповідності дост.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зміни розміру аліментів [PERSON] зазначає, що в нього на утриманні перебуває його перша дружина, яка є інвалідом, а також малолітня донька [PERSON] , [INFO] . Крім того, [PERSON] стверджує, що його доходи складаються з тимчасових заробітків та є нестабільними. Суд приходить до висновку, що позивачем доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зміни розміру аліментів, суду надано не було. Разом з тим, на час ухвалення рішення суду не повідомлено ні позивачем, ні відповідачем відомостей щодо: наявності/відсутності рухомого та/або нерухомого майна; грошових коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Тобто, належних та допустимих доказів наявності обставин, визначених ст. 192 СК України, необхідних для зміни розміру аліментів не надано. Враховуючи те, що позивач працездатного віку, відомостей про незадовільний стан здоров`я, будь-яких інших належних та допустимих доказів про зміну його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дітей не надав, обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, на думку суду, не є істотними та достатніми для зміни визначеного за судовим наказом розміру аліментів, адже факт наявності у позивача дружини та малолітньої дитини, яку він утримує, не може слугувати самостійною підставою для зміни їх розміру. Також, суд враховує ту обставину, що розмір стягуваних аліментів за судовим наказом не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed