Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду, уточнивши вимоги, просить стягнути з відповідача на свою користь 19573,54 грн. нарахованої але не виплаченої заробітної плати на день звільнення з роботи, компенсацію у вигляді середньомісячного заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку станом на 14 березня 2014 року у сумі 44873,60 грн. та моральну шкоду у сумі 8000 грн. Зазначив, що наказом № 433к від 30.10.2007 року по ПАТ «Малинський дослідно - експериментальний ливарно - механічний завод» він був прийнятий на роботу на посаду начальника відділу матеріально - технічного забезпечення та збуту з 1 листопада 2007 року. 30 травня 2013 року, відповідно до наказу № 26к від 20 травня 2013 року був звільнений з роботи за угодою сторін відповідно до ст. 36 п.1 КЗпП України. На день звільнення з роботи відповідач з ним не розрахувався, а також у порушення ст. 116 КЗпП України не повідомив його письмово про нараховані суми, належні працівникові при звільненні. Він неодноразово звертався до відповідача з проханням виплатити йому нараховану, але не виплачену заробітну плату, а також просив щоб відповідач видав йому копію наказу про його звільнення, а також довідку про його заробітну плату, проте у порушення ст. 49 КЗпП України відповідач такої довідки йому не надав. Більше того, відповідач не допускає його на територію заводу, мотивуючи це тим, що він уже не працівник заводу. Він неодноразово звертався до прокуратури району з проханням зобов'язати відповідача видати йому вищевказану довідку, але це не подіяло на відповідача. Оскільки йому не проведено розрахунок при звільненні з роботи, він має право на отримання середньомісячного заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Невиплатою заробітної плати йому спричинена моральна шкода, яка полягає у тому, що його сім'я опинилася у скрутному матеріальному становищі і він змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, шляхом звернення до знайомих, близьких людей з проханням позичити гроші на потреби сім'ї.. Він також зазнав значних моральних переживань у зв'язку з невиплатою йому заробітної плати та перешкоджанні у цьому до теперішнього часу, а тому він змушений був витрачати свій час на звернення до органів прокуратури та суд для захисту його прав. Окрім цього, він звертався в службу зайнятості стати на облік, як безробітний, але йому відмовлено, оскільки підприємство за 20 місяців не сплатило до фонду соціального страхування на випадок безробіття соціальні внески, а тому працівники, які звільняються з роботи не отримують допомогу по безробіттю. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, надав пояснення по суті заявлених вимог, просить позов задовольнити, зазначив, що у день звільнення з роботи він не працював. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав письмове заперечення у якому зазначив, що вимоги позивача у стягненні заробітної плати та середнього заробітку за затримку виплати заробітної плати визнає, і заперечує проти стягнення моральної шкоди, оскільки відповідач не надав доказів, що сім'я опинилася у скрутному матеріальному становищі і позивач змушений був позичати гроші для потреб сім'ї. Розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Встановлено, що наказом № 433к від 30.10.2007 року по ПАТ «Малинський дослідно - експериментальний ливарно - механічний завод» позивач був прийнятий на роботу у відділу матеріально - технічного забезпечення та збуту з 1 листопада 2007 року /а.с.6/.. 30 травня 2013 року, відповідно до наказу № 26к від 20 травня 2013 року був звільнений з роботи за угодою сторін відповідно до ст. 36 п.1 КЗпП України /а.с.16/. заборгованість по заробітній платі становить 19573,54 грн., що підтверджується довідкою відповідача /а.с.18/. Середньомісячний заробіток за 2 останні місяці перед звільненням з роботи становить 2447,34 грн. З довідки форми ОК-5 про індивідуальні відомості про застраховану особу № 1799/04 від 24.02.2014 року видно, що за 2013 рік до страхового стажу позивачу зарахувань не проводилось /а.с.31/. Згідно ст. 116 Кодексу про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Згідно ст. 117 цього Кодексу в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно ст. 237-1 цього Кодексу відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оскільки відповідач заборгував позивачу суму невиплаченої заробітної плати суд приймає рішення про її стягнення. Суд відмовляє позивачу в стягненні середнього заробітку за затримку виплати всіх сум, що належать працівнику, оскільки позивач у день звільнення з роботи не працював, доказів про те, що він письмово звертався до відповідача про виплату йому всіх сум при звільненні з роботи суду не надав. Посилання позивача на те, що він звертався до відповідача з вимогою про виплату заборгованих сум у телефонному режимі суд до уваги не приймає за відсутності таких доказів. Разом з тим, суд визнає, що невиплатою всіх сум працівникові при звільненні з роботи позивачу заподіяно моральну шкоду, що підтверджується його зверненнями до відповідача про видачу довідок про заробітну плату та копії наказу а також не зарахування до трудового стажу періоду, починаючи з січня 2013 року по день звільнення з роботи та

Outcome: partial