Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON] й [PERSON]; встановити факти належності [PERSON] житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами №132 по вул.Котовського в смт.Народичі Житомирської області, й земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Народицької селищної ради Народицького району Житомирської області, площею 1,50 га й 1,65 га, за кадастровими номерами 1823755100:07:003:0021 та 1823755100:07:003:0022 відповідно, а також визнати за ним право власності на зазначений вище житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами й земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, мотивуючи свої вимоги тим, що його батьку [PERSON], померлому 11 квітня 2005 року, й матері [PERSON], померлій 06 травня 2011 року, належить це майно. Він, як єдиний спадкоємець, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у звязку з тим, що відсутні документи, які посвідчують право власності померлих на майно. Крім того, в правовстановлюючих документах не співпадають його прізвище з прізвищами померлих батьків. Сторони про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, але в судове засідання не зявились, просять справу розглядати без їх участі, представник відповідача позовні вимоги визнає. Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, дійшов такого висновку. З копії повторного свідоцтва про народження позивача серії I-ТП №232108 від 19 січня 2016 року (а.с.31) вбачається, що його батьком зазначений «Трохименко Михайло Данилович», матірю - «Трохименко Ксенія Устимівна». З довідок Народицької селищної ради №115 від 11 січня 2016 року (а.с.73) та №932 від 22 січня 2016 року ( а.с.72) вбачається, що [PERSON] є матірю [PERSON], й відповідно [PERSON] є батьком [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У суду немає підстав не довіряти наявним в матеріалах справи документам, в яких збігаються всі дані, окрім однієї літери в прізвищі померлих батьків позивача та по батькові померлої матері, а тому суд вважає доведеними факт родинних відносин між позивачем та [PERSON], тобто, що остання була його матірю, а також факт родинних відносин між позивачем та [PERSON], тобто що останній був його батьком. З копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВСІ №285971 від 18.10.2005 року (а.с.14) слідує, що спадкоємцем майна [PERSON] стала його дружина [PERSON], якій у власність перейшов житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами №132 по вул.Котовського в смт.Народичі Житомирської області, що належав померлому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 27 вересня 2005 року виконкомом Народицької селищної ради Народицького району Житомирської області. На підставі статті 1299 ЦК України зазначене свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок підлягало державній реєстрації, але за життя [PERSON] зареєстровано не було. З огляду на те, що померла мати позивача [PERSON] за життя набула право власності на житловий будинок №132 по вул.Котовського в смт.Народичі Житомирської області з надвірними будівлями та спорудами, але не оформила своє право власності документально, суд вважає доведеним факт належності їй зазначеного вище житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №844603 від 16 червня 2006 року (а.с. 8) вбачається, що [PERSON] є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за кадастровими номерами 1823755100:07:003:0021 та 1823755100:07:003:0022, площею 1,50 га й 1,65 га відповідно, що розташовані на території Народицької селищної ради Народицького району Житомирської області. Оскільки право власності [PERSON] на зазначені земельні ділянки підтверджується належним правовстановлюючим документом, суд вважає, що в задоволенні вимоги про встановлення факту належності останній цих земельних ділянок слід відмовити за безпідставністю. [PERSON] помер 11 квітня 2005 року й спадщину після його смерті прийняла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-ТП №009052 від 12 квітня 2005 року (а.с.4) та згаданого вище свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВСІ №285971 від 18.10.2005 року (а.с.14). [PERSON] померла 06 травня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ТП №165829 від 10 травня 2011 року (а.с. 5). Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (частина 2 статті 1220 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цьогго Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України). Позивач на день смерті матері постійно проживав з нею у одному будинку по вул.Котовського,132, в смт.Народичі Житомирської області, що підтверджується довідкою Народицької селищної ради №115 від 11 січня 2016 року, про відмову від спадщини не заявляв, а отже вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері. Позивач звернувся до Народицької районної державної нотаріальної контори Житомирської області із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті матері, однак йому було відмовлено у звязку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини між ним та померлою матірю та відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №29/02-31 від 22 січня 2016 року (а.с.3). Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались, що підтверджується листом Народицької державної нотаріальної контори Житомирської області№70/01-16 від 23 лютого 2016 року (а.с.53). На підставі викладеного й враховуючи те, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину, маючи на це право, суд вважає, що позов про визнання за позивачем права власності на спадкове майно слід задовольнити. Від сплати судового збору позивач звільнений згідно пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України „Про судовий збір, а тому, з урахуванням статей 88, 235 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1632 грн. 07 коп.

Outcome: partial