Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

Позивач, звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просив суд визнати будинок [ADDRESS], спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] та визначити що [PERSON] та [PERSON]за життя належало по ? частині домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] Встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] 1/2 частини домоволодіння [ADDRESS]. Визнати за позивачем право власності на домоволодіння [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої, залишилося спадкове майно. Звернувшись до нотаріальної контори, для реалізації своїх спадкових прав, позивач отримав від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що з поданих позивачем документів видно, що спадкове майно, придбано померлою матір'ю позивача, у шлюбі з його батьком [PERSON], а відтак кожному з подружжя належить шлюбна доля, яку в досудовому порядку визначити не можливо, у зв'язку із чим позивач вимушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи, надави надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачав судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог. Беручи до уваги ту обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. У зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO], померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] За життя [PERSON] належало домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], про що свідчить копія свідоцтва про право власності від 05.02.2002 (а.с.9). Після смерті матері позивач звернувся до нотаріальної контори, для отримання свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] але отримав від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку із тим, що з поданих позивачем документів, видно, що спадкове майно було набуто померлими [PERSON] та [PERSON] у шлюбі, а відтак кожному з них належить шлюбна доля, яку в досудовому порядку виділити неможливо (а.с.16). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.12), батько позивача - [PERSON], помер [INFO] Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Таким чином, оскільки будинок набутий в період шлюбу, тому вказане нерухоме майно є об'єктом спільної сумісної власності подружжя «[PERSON]». Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки за життя [PERSON] та [PERSON] частки, як співвласників у праві спільної сумісної власності на домоволодіння не виділені, між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності не змінений законом чи рішенням суду, тому частки кожного із них, як співвласників домоволодіння є рівними, і кожному окремо, на праві приватної власності належить по 1/2 частці нерухомого майна. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON], яка померла [INFO], фактично прийняла ? частину домоволодіння розташованого за адресою: вул. Центральна, 84-А, в с. Новолозуватка, Криворізького району Дніпропетровська область, після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO], але належним чином не оформила прийняття зазначеної спадщини. Відповідно до інформаційної довідки Шостої криворізької державної нотаріальної контори (а.с.53), після смерті [PERSON], до нотаріальної контори звернувся позивач [PERSON], заповіт від імені [PERSON], не посвідчувався, видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку на ім'я [PERSON] (а.с.53). Відповідно до спадкової справи заведеної після смерті [PERSON], до нотаріальної контори звернувся позивач [PERSON], який отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, на спадкове майно, яке залишилось після смерті його батька (а.с.92-139). Тобто позивач по справі є єдиним спадкоємцем після смерті батьків, окрім позивача по справі до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], та [PERSON], ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Отже, оскільки, спадковий будинок придбаний подружжям «[PERSON]» в шлюбі, але право власності на домоволодіння в державних органах реєстрації нерухомого майна зареєстровано лише за [PERSON] у зв'язку з тим, що будинок є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки яких за життя подружжя не виділені, суд вважає за необхідне визнати спільною сумісною власністю подружжя «[PERSON]», будинок розташований за адресою: [ADDRESS], та визначити що [PERSON] та [PERSON] за життя належало по ? частині зазначеного домоволодіння, встановити факт прийняття [PERSON] ? частки зазначеного домоволодіння, після смерті чоловіка [PERSON] в порядку спадкування за законом та визнати за позивачем право власності на зазначене домоволодіння, в порядку спадкування за законом після смерті матері.

Outcome: approved