Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.06.2013 р. відповідач отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зобов»язання за вказаним договором відповідач належним чином не виконала. Станом на 31.10.2016 р. заборгованість за кредитом складає 34505,87 грн., яка складається з наступного: 4423,51 грн. заборгованість за кредитом; 25205,67 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2757,36 грн. заборгованість за пенею та комісією; штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1619,33 грн. штраф (процентна складова). Просить суд, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 34505,87 грн. та судові витрати у розмірі 1378,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Надала заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності. В письмових запереченнях зазначила, що 17.06.2013 р. вона отримала кредит у сумі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 %. Всупереч діючого законодавства позивач змінив процентну ставку по кредиту без її згоди. Про зміну процентної ставки, а також про існування заборгованості вона не була повідомлена, з сумою заборгованості не згодна. Просила суд відмовити у задоволенні позову. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), установив наступне. Згідно кредитного договору б/н від 17.06.2013 р. [PERSON] отримала у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що не заперечується сторонами. Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, з 01.09.2014 р. процентна ставка по кредиту була збільшена до 34,80 %; з 31.03.2015 р. до 43,20 %, при цьому суду не надано згоди відповідача на збільшення розміру процентної ставки по кредиту та взагалі відомостей, що відповідача було належним чином повідомлено про зміну умов договору. Згідно розрахунку заборгованості, в загальному підсумку станом на 31.10.2016 р. заборгованість за кредитом складає 34505,87 грн., яка складається з наступного: 4423,51 грн. заборгованість за кредитом; 25205,67 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2757,36 грн. заборгованість за пенею та комісією; штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1619,33 грн. штраф (процентна складова). Проте, як вбачається з даних таблиці розрахунку заборгованості, сальдо поточної заборгованості за кредитом станом на 31.10.2016 р. складає 2570,26 грн., сальдо простроченої заборгованості за кредитом 1853,25 грн., нараховані на поточну заборгованість за кредитом проценти 4,79 грн., нараховані на прострочену заборгованість за кредитом проценти 64,77 грн., погашені проценти 0,00 грн., загальна заборгованість за процентами (накопичувальним підсумком) 25205,67 грн. Згідно до ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що на підтвердження укладення між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] договору приєднання, позивачем надано анкету-заяву [PERSON] про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 17.06.2013 р. Згідно цієї анкети-заяви відповідач [PERSON] просив ПАТ КБ «ПриватБанк» видати їй платіжну картку та своїм підписом погодилася з тим, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг (а.с.6). Згідно Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що для надання послуг Банк видає Клієнту картку, її вид визначений у Памятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якого Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладання Договору є дата отримання карти, зазначена в Заяві. Згідно Анкети-заяви про приєднання, яка підписана відповідачем, за нею можливе отримання таких видів карт: Платіжна картка КРЕДИТКА «Універсальна», «Зарплатний пакет», Картка «Gold», «Пенсійна карта», «Ідентифікація с паспортом», «Послуга накопичення «Копілка». В порушення Умов та правил надання банківських послуг в наданій анкеті-заяві [PERSON] відсутня відмітка про вид картки, яку остання просила видати, та яку отримала. Відповідно до ст.10561 ЦК України розмір процентної ставки за користування кредитом є істотною умовою кредитного договору. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Жодного документу, який би підтверджував у формі, встановленій законом, досягнуту між сторонами домовленість сторін щодо розміру процентів, типу процентної ставки та порядку їх сплати за кредитним договором, що є предметом позову по цій справі, суду позивачем в обгрунтування позову не надано. За відсутності Памятки клієнта/Довідки про умови кредитування за крединим договором від 17.06.2013 р., в якій визначається вид карти, яку банк видав клієнту [PERSON] неможливо встановити істотні умови кредитного договору, а саме: процентну ставку на місяць чи рік за користування кредитом, пільговий період щодо нарахування процентів по кожній траті, розмір щомісячних платежів та взагалі строк дії кредитної картки. У звязку з цим неможливо перевірити і законність підвищення позивачем процентної ставки з 01.09.2014 р. до 34,80 % та з 31.03.2015 р. до 43,20 %. Враховуючи викладене, те, що сторонами не надано доказів щодо досягнутої між сторонами у формі, встановленій законом, домовленості щодо розміру та типу процентів за користування кредитом, пільгового періоду щодо нарахування процентів по кожній траті, а доказування не може грунтуватися на припущеннях, суд вважає, що позовні вимоги щодо відшкодування відсотків підлягають частковому задоволенню в сумі 818,86 грн, що утворилася станом на 31.08.2014 р. і до підвищення процентної ставки по кредиту. Крім того, враховуючи те, що між таблицею розрахунку заборгованості та підсумком заборгованості існує розбіжності, суд вважає за доцільне визнати правильною суму заборгованості згідно таблиці розрахунку суми заборгованості станом на 31.10.2016 р. у розмірі 2570,26 грн. Що стосується вимог щодо стягнення неустойки, штрафів, то згідно ст..2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р. Мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов»язаннями. На час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов»язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов»язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов»язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязань. Суд вважає необхідним відмовити у позовних вимогах щодо стягнення штрафів за систематичне порушення боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, оскільки, згідно розрахунку вимог банку щодо кредитної заборгованості, банк повинен був зупинити ці нарахування з 14.04.2014 р. і у період проведення антитерористичної операції. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: стягнення заборгованості за кредитом без урахування суми штрафів та пені, що складає 3389,12 грн. У відповідності зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 1378,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial