Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1699 грн. щомісячно, посилаючись на те, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини, не надає коштів на утримання дитини, проте може їх надавати. Дитина сторін проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що він офіційно працює та отримує заробітну плату, тому він бажає, щоб аліменти відраховувались у процентному відношенні від розміру його офіційної заробітної плати. Крім того, зазначив, що позивач не надає йому можливості бачитись та спілкуватись з дитиною, а він бажає приймати участь у вихованні дитини. Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи убачається, що 13.06.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №145. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають дитину - малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, проте може її надавати та повинен це робити. Як слідує з положень ч.3 ст. 12 ЦПК України та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач в судовому засіданні стверджував на те, що він офіційно працює та отримує заробітну плату, проте на підтвердження своїх посилань жодних доказів не надав, відзиву на позов також не надав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст.183 СК України визначено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що дитина проживає разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік та стан здоров`я дитини, суд вважає за можливе визначити стягнення аліментів в розмірі 1699 грн. щомісячно, з їх подальшою відповідною індексацією починаючи з 20.11.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved