Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Приватбанк», третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України про визнання припиненим приватного обтяження рухомого майна та зобов`язання вчинити певні дії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач являється власником транспортного засобу MERCEDES-BENZ VITO 108 D, спеціалізований вантажний фургон малотоннажний -В, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2000 року випуску, колір зелений. Даний факт підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 12.06.2016 центром 1444. Позивач звернувся до регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області, з метою зняття з обліку транспортного засобу та здійснення його відчуження. Однак, йому повідомили, що він не може цього здійснити, так як на цей транспортний транспорт зареєстроване приватне обтяження. У відповідності до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 65348352 від 14.03.2020 встановлено, що реєстратором Сидоренко Вікторією Михайлівною Дніпропетровської філії Державного підприємства «Національні інформаційні системи» зареєстровано обтяження 04.07.2017 року за № 16350824. Дане обтяження зареєстровано за заявою обтяжувача ПАТ КБ «Приватбанк», який звернувся з заявою на підставі договору застави №GOGLAE00000101 від 05.082005. Боржник вказаний [PERSON] (РНКОПП [NUMBER] ), що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . До відповідача був направлений адвокатський запит № 675 від 18.03.2020, в якому просили надати копію договору на підставі, якого відповідач звернувся до державного реєстру обтяжень нерухомого майна. Листом від 03.04.3030 20.1.0.017-200403\\7127 яким було відмовлено в наданні інформації, у зв`язку з тим, що до адвокатського запиту не надано письмовий дозвіл особи-клієнта банку, підпис якої засвідчений працівником банку або нотаріально. Надати такий письмовий дозвіл неможливо, оскільки позивач не являється клієнтом банку, а особу [PERSON] позивач не знає. Також був направлений адвокатський запит № 674 від 18.03.2020 до Дніпропетровської регіональної філії ДП «Національні інформаційні системи» з проханням надати належним чином засвідчені копії документів, які слугували підставою для внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Листом №671\\29-07 від 31.03.2020 Дніпропетровська регіональна філія ДП «Національні інформаційні системи» повідомили, що з даними державного реєстру, 04.07.2017 року Дніпропетровською регіональною філією ДП Національні інформаційні системи», на підставі поданої обтяжувачем - ПАТ КБ «Приватбанк» електронній формі заяви про реєстрацію обтяжень нерухомого майна від 04.07.2017 № 1068980, були внесені відомості про обтяження № 16350824. Також було повідомлено, що у відповідності до абз. 7 п.4 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» держателю та реєстратору Державного реєстру забороняється вимагати з обтяжувача подання додаткових документів чи інформації, а також перевіряти достовірність грунтованість відомостей, що містяться в заяві. Обтяжувач несе відповідальність згідно із законом за достовірність і обґрунтованість відомостей, що містяться в заяві. З огляду на вище перелічене позивач вважає, що дії відповідача про внесення відомостей про обтяження рухомого майна, а саме транспортного засобу MERSEDES-BENZ VITO 108 D, спеціалізований вантажний фургон малотоннажний -В, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2000 року випуску, колір зелений, який є власністю позивача, являються власністю неправомірними. На підставі чого, позивач просить визнати припиненим приватне обтяження рухомого майна, що зареєстроване 04.07.2017 за № 16350824, боржник [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , об`єктом якого є автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 108 D спеціалізований вантажний фургон малотоннажний -В, номер шасі [NUMBER] . реєстраційний номер [NUMBER] , 2000 року випуску, колір зелений, що належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 12.06.2016 центром 1444. Зобов`язати публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення і виключення з реєстру приватного обтяження, зареєстроване 04.07.2017 015:52:59 за №16350824, боржник - [PERSON] (РНКОПП [NUMBER] ), зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , обтяжувач ПАТ КБ «Приватбанк», код ЄДРПОУ 14360570, об`єктом якого є автомобіль марки MERCEDES-BENZ VITO 108 D спеціалізований вантажний фургон малотоннажний - В, номер шасі [NUMBER] . реєстраційний номер [NUMBER] , 2000 року випуску, колір зелений, що належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 12.06.2016 року центром 1444. Стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] судові витрати. Ухвалою суду від 04.05.2020 у справі за вказаним позовом відкрито провадження за правилами (загального) позовного провадження, з призначенням дати попереднього засідання. 29.04.2021 через канцелярію суду від третьої особи надійшли пояснення стосовно даного позову, згідно яких порядок внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (далі Державний реєстр, Реєстр) відомостей про виникнення, зміну та припинення обтяжень регламентується Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 № 1255-IV (далі - Закон), Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 №830 (далі - Порядок), Інструкцією про порядок ведення Державного реєстру та заповнення заяв, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 29.07.2004 №73/5, зареєстрованою в Мін?юсті 29.07.2004 за №942/9541 (далі - Інструкція), а також наказом Міністерства юстиції України «Про визначення реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна» від 07.07.2006 № 57/5, зареєстрованим в Мін?юсті 07.07.2006 за № 802/12676. Слід зазначити, що стаття 4 Закону містить, зокрема, визначення приватного обтяження. Так, приватні обтяження можуть бути забезпечувальними та іншими договірними. Забезпечувальним є обтяження, яке встановлюється для забезпечення виконання зобов`язання боржника або третьої особи перед обтяжувачем. Іншими договірними є приватні обтяження, які не віднесені до забезпечувальних і виникають унаслідок передачі рухомого майна, право власності на яке належить обтяжувачу, у володіння боржнику, або з інших підстав, що обмежують права обтяжувача чи боржника розпоряджатися рухомим майном. У разі проведення державної реєстрації приватних обтяжень рухомого майна адміністратором реєстру та його філіями, відомості про обтяження рухомого майна вносяться до реєстру на підставі заяви, поданої виключно в електронній формі (п.6 Порядку). Та повідомили, що ДП «НАІС», як реєстратор реєстру виконує суто механічну функцію по внесенню/виключенню до Реєстру відомостей про обтяження майна на підставах, передбачених чинним законодавством України. В наданих поясненнях представник третьої особи розгляд даної справи просив проводити без участі третьої особи, за наявними в матеріалах справи документами. Під час проведення підготовчого судового засідання судом з`ясовано всі питання, передбачені ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ухвалою суду від 02.09.2021 у справі за вказаним позовом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Відзив від відповідача до суду не надходив, відповідач повідомлявся про дату та час розгляду в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач звернувся до регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області, з метою зняття з обліку транспортного засобу та здійснення його відчуження. Однак йому повідомили, що він не може цього здійснити, так як на цей транспортний транспорт зареєстроване приватне обтяження. У відповідності до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 65348352 від 14.03.2020 встановлено, що реєстратором Сидоренко Вікторісю Михайлівною Дніпропетровської філії Державного підприємства «Національні інформаційні системи» зареєстровано обтяження 04.07.2017 року за № 16350824. Дане обтяження зареєстровано за заявою обтяжувача ПАТ КБ «Приватбанк», який звернувся з заявою на підставі договору застави №GOGLAE00000101 від 05.082005. Боржник вказаний [PERSON] (РНКОПП [NUMBER] ), що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . До відповідача був направлений адвокатський запит № 675 від 18.03.2020, в якому просили надати копію договору на підставі, якого Відповідач звернувся до державного реєстру обтяжень нерухомого майна. Листом від 03.04.3030 20.1.0.017-200403\\7127. В якому було відмовлено в наданні інформації, у зв?язку з тим, що до адвокатського запиту не надано письмовий дозвіл особи-клієнта банку, підпис якої засвідчений працівником банку або нотаріально. Надати такий письмовий дозвіл неможливо, оскільки позивач не являється клієнтом банку, а особу [PERSON] Позивач не знає. Також був направлений адвокатський запит № 674 від 18.03.2020 до Дніпропетровської регіональної філії ДП «Національні інформаційні системи» з проханням надати належним чином засвідчені копії документів, які слугували підставою для внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Листом №671\\29-07 від 31.03.2020 Дніпропетровська регіональна філія ДП «Національні інформаційні системи» повідомили, що з даними державного реєстру, 04.07.2017 Дніпропетровською регіональною філією ДП Національні інформаційні системи», на підставі поданої обтяжувачем - ПАТ КБ «Приватбанк» електронній формі заяви про реєстрацію обтяжень нерухомого майна від 04.07.2017 №1068980, були внесені відомості про обтяження № 16350824. Також було повідомлено, що у відповідності до абз. 7 п.4 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» держателю та реєстратору Державного реєстру забороняється вимагати з обтяжувача подання додаткових документів чи інформації, а також перевіряти достовірність обґрунтованість відомостей, що містяться в заяві. Обтяжувач несе відповідальність згідно із законом за достовірність і обґрунтованість відомостей, що містяться в заяві. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. При цьому, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно положень ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (далі по тексту - Закон) визначено правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна (ст. 1 Закону). Так, обтяженням є право обтяжувала на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна (ст. 3 Закону). Статтею 9 вказаного Закону визначено, що предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні. У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов`язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п`яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі статтею 13 цього Закону. Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Відповідно до ст. 10 Закону, у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. Згідно п. 2 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 № 830, державний реєстр обтяжень рухомого майна (далі - Реєстр) - єдина комп`ютерна база даних про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження; держатель Реєстру - Мін`юст, що забезпечує ведення Реєстру; адміністратор Реєстру - державне підприємство, що належить до сфери управління Мін`юсту, що відповідає за технічне, технологічне та програмне забезпечення Реєстру, збереження та захист даних, що містяться у Реєстрі; реєстратори - суб`єкти, уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати інші функції, передбачені цим Порядком. Згідно положень ч. 1 ст. 43 Закону, реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувача. Держатель або реєстратор Державного реєстру вносить запис до Державного реєстру про відомості, що містяться в заяві обтяжувача. Запису присвоюється реєстраційний номер (ч. 3 ст. 43 Закону). Положеннями ч. 5, 6 ст. 43 Закону визначено, що відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Якщо заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувача. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 44 Закону, записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк. Статтею 609 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Судом встановлено, що позивачем спірний автомобіль придбано та зареєстровано на своє ім`я 12.06.2016, тобто до моменту внесення відомостей про реєстрацію приватного обтяження, а саме до 04.07.2017. В подальшому, спірний автомобіль перейшов у власність позивача. Станом на день винесення рішення по справі, існує приватне обтяження, обтяжувач - ПАТ КБ «Приватбанк». Обтяження на спірне рухоме майно було здійснено з метою забезпечення зобов`язань за договором застави, серія та номер GOGLAE00000101, виданий 05.08.2005, обтяжувач - ПАТ КБ «Приватбанк», боржник - [PERSON] . Відтак, позивач є добросовісним набувачем та з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, набув право власності на вказаний автомобіль без обтяжень. Також, положеннями ст. 43 44 Закону, визначено, що відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Відтак, вказаний запис про припинення обтяження може бути внесений в даному випадку лише за заявою обтяжувача. З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивач належним чином обґрунтував свої позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача відповідач подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення і виключення з реєстру приватного обтяження, зареєстрованого 04.07.2017 за № 16350824 підстава обтяження - за договором застави, серія та номер GOGLAE00000101, виданий 05.08.2005, обтяжувач - ПАТ КБ «Приватбанк», боржник - [PERSON] . автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 108 D спеціалізований вантажний фургон малотоннажний -В , номер шасі [NUMBER] . реєстраційний номер [NUMBER] . 2000 року випуску, колір зелений. Разом з тим, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню вимога позивача визнати припиненим обтяження рухомого майна - спірного автомобіля, що належить на праві власності позивачу, оскільки у відповідності до вимог ст. 44 Закону, обтяження вважається припиненим з моменту реєстрації обтяження Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. При цьому, вказані відомості вносяться державним реєстратором, а в разі відмови державного реєстратора вчинити зазначені дії, вони можуть бути оскаржені в передбаченому Законом порядку. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б обґрунтовували позовні вимоги у вказаній частині. Відтак, зазначене свідчить, що вказана вимога є передчасною, оскільки момент припинення обтяження пов`язаний з моментом його державної реєстрації Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Відповідно до частини восьмої ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, позивач у зв`язку зі зверненням до Печерського районного суду м. Києва поніс судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 840,80 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. Оскільки позовні вимоги були підлягають частковому задоволенню, то заявлені витрати, відповідно принципу пропорційності, підлягають зменшенню з врахуванням частковості задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 420,40 грн. та витрати пов`язані з наданням позивачу правничої допомоги, у розмірі 2000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial