Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги мотивує тим, що 05.11.2007 року між Перечинською районною кредитною спілкою «Туря» в особі Ужгородської філії № 1 та [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір кредиту-поруки №431/1, згідно з яким [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 11\~600,00 грн. (одинадцять тисяч шістсот гривень) терміном на 24 місяці до 04.11.2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 45,00% на рік. Поручителями у даних правовідносинах виступили [PERSON], [PERSON] У звязку з порушенням зобовязань за договором, [PERSON] станом на 10.10.2016 має заборгованість у розмірі 45\~219,45 грн. (сорок пять тисяч двісті девятнадцять гривень сорок пять копійок). Просить суд солідарно стягнути зазначену заборгованість з відповідачів на користь Перечинської районної кредитної спілки «Туря». В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Проте, як вбачається з матеріалів справи, наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення суду, у разі виникнення обставин, викладених у ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ними причини неявки визнані неповажними, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти такого вирішення справи не заперечує позивач. З урахуванням викладеного, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом з матеріалів справи, 05.11.2007 року між Перечинською районною кредитною спілкою «Туря» в особі Ужгородської філії № 1 та [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір кредиту-поруки №431/1, згідно з яким [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 11 600,00 грн. (одинадцять тисяч шістсот гривень) терміном на 24 місяці до 04.11.2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 45,00% на рік. Поручителями у даних правовідносинах виступили [PERSON], [PERSON] Згідно з Видатковим касовим ордером № 2097 від 05.11.2007 року, [PERSON] видано кредит згідно договору № 431/1 від 05.11.2007 року у розмірі 11\~600,00 грн. Відповідно до карточки платежів по гривневому кредиту договір кредиту № 431/1 від 05.11.2007 року, [PERSON] взяті на себе зобовязання по договору належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 10.10.2016 має заборгованість у розмірі 45 219,45 грн. (сорок пять тисяч двісті девятнадцять гривень сорок пять копійок), яка складається з наступного: 9543,20 грн. . заборгованість по тілу кредиту; 35\~676,25 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом. Згідно з п. 4.1 Договору кредиту-поруки 431/1 від 05.11.2007 року (далі - Договір), позичальник зобовязується погашати заборгованість по кредиту і сплачувати відсотки за користування ним. Згідно з п. 4.4 «а», у випадку несвоєчасної сплати місячного платежу виникає прострочена заборгованість, у звязку з чим, додатково за кожен день користування кредитом позичальник сплачує 0,5% від суми простроченого кредиту. Відповідачне надавала своєчасно позичальнику грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у карточці платежів по гривневому кредиту. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Згідно з п. 5.1 Договору, поручитель поручається перед спілкою за виконання позичальником обовязків за договором та відповідає перед кредитодавцем за порушення позичальником зобовязань у повному обсязі (включаючи сплату всіх відсотків, неустойки, збитків, у тому числі, упущеної вигоди) солідарно терміном на десять років з дня укладення договору, але не раніше виконання всіх зобовязань за ним. Згідно з п. 5.2, поручитель зобовязується здійснювати постійний та систематичний контроль за виконанням позичальником зобовязань за договором. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачі порушують зобовязання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На даний час відповідачіпродовжують ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашають, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (карточці платежів по гривневому кредиту). Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачі зобовязання за вказаним договором не виконали. Оскільки, відповідачі в судове засідання не зявилися та не оспорили дані розрахунки, не подали доказів на їх повне або часткове спростування, вказані відомості складені компетентною посадовою особою, то вони судом приймаються як достовірні. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Перечинської районної кредитної спілки «Туря» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 45\~219,45 грн. (сорок пять тисяч двісті девятнадцять гривень сорок пять копійок) підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, такий підлягає стягненню з відповідачів на користь держави.

Outcome: approved