Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до, мотивуючи свої вимоги тим, що він є співвласником 33/100 частин будинку [ADDRESS] . 12/100 частин цього будинку належить [PERSON] , його колишній дружині. Даний факт підтверджується рішенням Ірпінського міського суду Київської області за № 2-40/2005р. від 26.04.2005 та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Інші 11/20 частин спірного будинку належить третьому співвласнику [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 13.11.2003 року Ірпінською міською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер 7231. На сьогоднішній день він хоче розпорядитися своєю частиною будинку на свій розсуд, а саме узаконити новобудови, які він добудував останнім часом та вивести свою частину будинку з новобудовами в окрему адресу та офіційно розділити будинок між іншими співмешканцями по фактичному його використанню та володінню через нотаріальні органи. Для цього він став збирати документи. Звернувся до нотаріуса. Нотаріус перевіривши всі документи встановив, що його частина спірного будинку та частина будинку його колишньої дружини [PERSON] , яка до рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26.04.2005 складала 9/20 частин є об`єктом обтяження. Як вбачається з витягу, інформації з Державного реєстру речових прав нерухомого майна та реєстру прав власності на нерухоме майно, яке було формоване 23.04.2019 р., на дане нерухоме майно, а саме 9/20 частин будинку [ADDRESS] був накладений арешт, реєстраційний номер 1512238, зареєстрований 01.12.2004 р. Ірпінською міською державною нотаріальною конторою за № 1512238 на підставі постанови АК № 649359 від 25.11.2004 відділом державної виконавчої служби Ірпінського управління юстиції Київської області. З витягом він звернувся до виконавчої служби з заявою про зняття арешту. Але отримав відповідь за № 20382/3 від 27.11.2019, де йому було роз`яснено, що перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження, Єдиного реєстру виконавчих проваджень встановлена відсутність зареєстрованих виконавчих проваджень відносно [PERSON] , зареєстрованого в [ADDRESS] і у зв`язку із чим у відділі відсутні технічні можливості щодо припинення та вилучення вказаних обтяжень з Єдиного реєстру заборон відчуження майна. Згідно отриманої пошукової інформації з автоматизованої системи виконавчих проваджень, встановити, згідно якого саме виконавчого провадження накладено арешт на нерухоме майно, а саме частини будинку за [ADDRESS] неможливо; так як виконавчі провадження зберігаються в архіві 3 роки, та в подальшому знищуються за терміном зберігання. А тому у Відділі відсутні правові підстави для зняття арешту з нерухомого майна і йому було рекомендовано звернутися до суду з позовом про звільнення майна з під арешту. У зв`язку з вищевикладеним просить суд звільнити майно із під арешту, а саме 9/20 частин будинку [ADDRESS] , з яких: 33/100 частин належать позивачу; 12/100 частин належать [PERSON] , який був накладений Відділом державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції в Київській області 25.11.2004, постанова № 649359, яка зареєстрована 01.12.2004 Ірпінською міською державною нотаріальною конторою за № 1512238. Зобов`язати Ірпінську міську державну нотаріальну контору внести відомості про зняття арешту з 9/20 частин будинку [ADDRESS] , з яких: 33/100 частин належать позивачу; 12/100 частин належать [PERSON] , який був накладений Відділом державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції в Київській області 25.11.2004, постанова № 649359, яка зареєстрована 01.12.2004 Ірпінською міською державною нотаріальною конторою за № 1512238. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання третя особа Ірпінська міська державна нотаріальна контора свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. До суду від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є співвласником 33/100 частин будинку [ADDRESS] . 12/100 частин цього будинку належить [PERSON] , його колишній дружині. Даний факт підтверджується рішенням Ірпінського міського суду Київської області за № 2-40/2005р. від 26.04.2005 та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Інші 11/20 частин спірного будинку належить третьому співвласнику [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 13.11.2003 року Ірпінською міською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер 7231. На сьогоднішній день позивач хоче розпорядитися своєю частиною будинку на власний розсуд, а саме: узаконити новобудови, які він добудував останнім часом та вивести свою частину будинку з новобудовами в окрему адресу та офіційно розділити будинок між іншими співмешканцями по фактичному його використанню та володінню через нотаріальні органи. Для цього позивач став збирати документи. Також він звернувся до нотаріуса. Нотаріус перевіривши всі документи встановив, що частина спірного будинку позивача та частина будинку його колишньої дружини [PERSON] , яка до рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26.04.2005 складала 9/20 частин є об`єктом обтяження. Як вбачається з витягу, інформації з Державного реєстру речових прав нерухомого майна та реєстру прав власності на нерухоме майно, яке було формоване 23.04.2019 р., на дане нерухоме майно, а саме 9/20 частин будинку [ADDRESS] був накладений арешт, реєстраційний номер 1512238, зареєстрований 01.12.2004 р. Ірпінською міською державною нотаріальною конторою за № 1512238 на підставі постанови АК № 649359 від 25.11.2004 відділом державної виконавчої служби Ірпінського управління юстиції Київської області. З витягом позивач звернувся до виконавчої служби з заявою про зняття арешту. Але отримав відповідь за № 20382/3 від 27.11.2019, де йому було роз`яснено, що перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження, Єдиного реєстру виконавчих проваджень встановлена відсутність зареєстрованих виконавчих проваджень відносно [PERSON] , зареєстрованого в [ADDRESS] і у зв`язку із чим у відділі відсутні технічні можливості щодо припинення та вилучення вказаних обтяжень з Єдиного реєстру заборон відчуження майна. Згідно отриманої пошукової інформації з автоматизованої системи виконавчих проваджень, встановити, згідно якого саме виконавчого провадження накладено арешт на нерухоме майно, а саме частини будинку за [ADDRESS] неможливо; так як виконавчі провадження зберігаються в архіві 3 роки, та в подальшому знищуються за терміном зберігання. А тому у Відділі відсутні правові підстави для зняття арешту з нерухомого майна і йому було рекомендовано звернутися до суду з позовом про звільнення майна з під арешту. Обтяження у вигляді арешту майна, яке належить Позивачу створює йому перешкоди у здійсненні свого права розпорядження майном. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основних свобод людини, кожна сторона має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом абозагальними принципами міжнародного права. Частина 1 статті 317 ЦК України визначає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до вимогч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На підставі вищевикладеного суд вважає позовну заявою такою, що підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 386 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved