Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, заявлені вимоги у передбаченому законом порядку збільшив, просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на його користь страхове відшкодування в сумі 12\~533,5 грн. станом на 28.08.2015 року, пеню в розмірі 4426,62 грн., 3% річних в сумі 433,22 грн., суму інфляційних втрат в розмірі 5644,86 грн. Стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 5005,5 грн. вартості матеріальної шкоди та 510 гривень франшизи, в всього 5515 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 08 липня 2013 року у смт. Великий Любінь Городоцького району Львівської області на перехресті вулиць Львівська Косика відбулась дорожньо транспортна пригода, а саме водій автомобіля [NUMBER] [PERSON], цивільна відповідальність якого була застрахована товариством з додатковою відповідальністю «Глобус» здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок ДТП автомобілю марки «Volksvagen Pointer» було завдано технічних пошкоджень. Постановою Франківського районного суду м.Львова від 24 жовтня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. [PERSON] було здійснено відновлювальний ремонт у ФОП [PERSON] Відповідач [PERSON] «СТзДВ «Глобус» був повідомлений про настання страхового випадку, здійснення ремонту, проте страхову виплату не здійснив. 30.12.2013 року ФОП [PERSON] відступив право вимоги до [PERSON] «СТзДВ «Глобус» ФОП [PERSON] Позивачем неодноразово скеровувались вимоги відповідачу, [PERSON] «СТзДВ «Глобус» проте кошти виплачені не були. Відповідно до розрахунку вартості відновлювального ремонту автомобіля проведеної позивачем, така становить 12533,5 грн. Окрім цього вважає, що на його користь підлягає стягненню пеня за прострочення виконання грошового зобовязання в розмірі 4426 грн. та 3% річних в розмірі 433,22 грн., інфляційні витрати5644,86 грн. Крім того просить стягнути з відповідача [PERSON] 5515 грн., що складається з 510 грн. франшизи та 5005,5 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. витрат на правову допомогу та судовий збір. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву, згідно якою позовні вимоги підтримує, просить проводити розгляд справи в його відсутності проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», та відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки не повідомили, враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності та ухвалити заочне рішення. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до положень ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як вбачається із полісу №АС/0798830 (а.с.78), цивільно-правова відповідальність особи, яка здійснювала керування автомобілем [NUMBER], застрахована [PERSON] «СТзДВ «Глобус». Судом встановлено, що 08.07.2013 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля, який здійснив зіткнення із автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Як вбачається із постанови Франківського районного суду м. Львова від 24.10.2013 року (а.с.5), в діях водія автомобіля [NUMBER], [PERSON] встановлено склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв»язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення. У відповідності до положень ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Таким чином, оскільки цивільно-правова відповідальність правопорушника [PERSON] була застрахована [PERSON] «СТзДВ «Глобус», з вини останнього відбулась дорожньо-транспортна пригода, тобто мав місце страховий випадок, у звязку із чим у [PERSON] «СТзДВ «Глобус» виник обовязок по відшкодуванню завданої шкоди у відповідності до ліміту відповідальності. У відповідності до положень п.22.1 ст.22 вказаного вище закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до положень п.35.1 ст.35 вказаного закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає заяву про страхове відшкодування. В постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року визначено позицію, згідно якої з врахуванням того, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України\~(посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Як вбачається із наказу-наряду (а.с.7) та приймально-здавального акта (а.с.8), ФОП [PERSON] було здійснено відновлювальний ремонт автомобіля [NUMBER], вартість якого становить 8038 грн. Відповідно до положень ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як вбачається із п.1.1 договору про відступлення права вимоги №_30/12/1 від 30.12.2013 року (а.с.12-13), ФОП [PERSON] відступив ФОП [PERSON] право вимоги по заборгованості перед ФОП [PERSON] за вартість матеріалів та відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER]. Судом встановлено, що ФОП [PERSON] набув право вимоги до [PERSON] «СТзДВ «Глобус» про здійснення страхової виплати. Як вбачається із претензії від 09.10.2014 рок у (а.с.6), позивач звертався до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, проте відповідачем [PERSON] «СТзДВ «Глобус» кошти не виплачені. Разом з тим, положеннями ч.1 ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає безпідставними доводи позивача про визначення розміру шкоди виходячи із розрахунку станом на 28 серпня 2015 року, оскільки відновлювальний ремонт автомобіля здійснено у в 2013 році та на момент переходу цих прав вартість відновлювального ремонту становила 8038 грн., за мінусом франшизи в сумі 510 грн., вартість вказаного вище ремонту становить 7528 грн. саме ця сума підлягає стягненню з відповідача [PERSON] «СТзДВ «Глобус». У відповідності до положень п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Як вбачається із позовної заяви, позивач просить стягнути пеню за період з 08.07.2013 року. У відповідності до положень ч.2 ст.258 ЦК України, до вимоги про стягнення пені застосовується позовна давність в один рік. Таким чином, суд вважає безпідставними доводи позивача про стягнення пені починаючи з 08.07.2013 року, оскільки положення ст.268 поширюються виключно на виплату страхового відшкодування, а не на стягнення пені. А тому, з врахуванням строку позовної давності 1 рік та розрахунків позивача, з відповідача слід стягнути пеню частково, а саме за період з 21.09.2014 по день постановлення рішення 21.09.2015 року в розмірі 3436,89 грн. Окрім цього, в відповідності до положень стаття 625\~ЦК, при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки судом встановлено безпідставність невиплати страхового відшкодування, суд також погоджується із доводами позивача щодо стягнення трьох процентів річних від простроченої суми. Разом з тим, суд частково задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] «СТзДВ «Глобус» інфляційних втрат, що згідно проведених розрахунків становить 4569,49 грн., та повністю задовільняє позовні вимоги в частині стягнення 3% річних в сумі 433,22 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ФОП [PERSON] 510 грн. франшизи та 5005,5 грн. матеріальної шкоди оскільки суду не представлено доказів відмови відповідача [PERSON] у виплаті такої на користь потерпілої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди особи, крім того, суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача матеріальної шкоди в сумі 5005,5 грн., оскільки позивачем не представлено доказів спричинення такої. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, задовольняючи позовні вимоги, слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати: судовий збір пропорційно до задоволеної частки позовних вимог в розмірі 243,6 грн., витрат на правову допомогу в розмірі 1\~000 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved