Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом в якому просить стягнути з [PERSON] суму завданої майнової шкоди в розмірі 47305,29 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позову покликається на те, що 18.04.2017 між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/6220336 за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля «Opel Omega 1.8» д.н.з. [NUMBER] . 30.09.2017 на автодорозі Київ-Чоп відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участю забезпеченого автомобіля марки «Opel Omega 1.8» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та мотоцикла марки «Yamaha FJR1300» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до вироку Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.06.2018 відповідача визнано винним в настанні даної ДТП. Згідно із Звітом №SOS-171019-0551767 від 03.01.2018 ринкова вартість транспортного засобу мотоцикла марки «Yamaha FJR1300» д.н.з. [NUMBER] до пошкодження становить 124145,19грн, а вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу складає 442081,01 грн. Відповідно до Звіту про розрахунок вартості пошкодженого транспортного засобу в пошкодженому стані вартість пошкодженого транспортного засобу марки «Yamaha FJR1300» д.н.з. [NUMBER] складає 29534,60грн. Відтак, різниця між вартістю транспортного засобу да та після ДТП складає 94610,59 грн (124145,19 грн - 29534,10 грн.). ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 94610,59 грн. У зв`язку із тим, що в порушення умов договору страхування №АК6220336, за кермом перебував відповідач, а не страхувальник - [PERSON] , то після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди у розмірі 50% виплаченого страхового відшкодування. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 11.06.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 06.08.2019 представником відповідача - адвокатом Білецьким Р.Б. подано відзив, в якому він зазначив, що відсутні законні підстави для стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в порядку регресу. Договором АК/6220336 від 18.04.2017 в графі особливі відмітки немає ніяких позначок щодо періоду дії договору, та крім того, не зазначено в полісі інші обмеження щодо використання транспортного засобу. Умовами договору жодним чином не передбачено обов`язку здійснювати компенсацію 50% страхового відшкодування у разі настання страхового випадку при вині особи відмінної від страхувальника. Жодних застережень, щодо допуску до керування забезпеченим автомобілем інших осіб відмінних від власника при укладені договору на адресу [PERSON] працівниками страхової компанії не було висловлено та відповідно не доведено до відома. Згідно ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачає право страховика та Моторного (транспортного) страхового бюро України на звернення з регресним позовом до визначеного кола суб`єктів і саме за наявності передбачених цією статтею умов. [PERSON] не є власником транспортного засобу, володів (керував) транспортним засобом на законних підставах. Позивачем не надано жодного доказу який би надавав йому право вимагати відшкодування шкоди в порядку регресу саме з відповідача, як з водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, тобто жодна із умов, визначена у ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не наведена. Просить повністю відмовити в задоволенні позову. 16.08.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що поліс №АК/6220336 укладений між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] на умовах, передбачених п.13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За порушення умов договору страхування передбачена відповідальність в порядку ст.38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в якій зазначено, що у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в порушення умов полісу за кермом автомобіля марки «Opel Omega» д.н.з. [NUMBER] перебував відповідач, а не страхувальник. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просить вимоги такого задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, від представника відповідача надійшла заява у якій він просить розглядати справу у його відсутності. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 18 квітня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/6220336, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Opel Omega 1.8», номерний знак [NUMBER] , строк дії договору до 21 квітня 2018 року. Вказаний договір укладений на пільгових умовах, тобто розмір страхового платежу зменшено на 50 відсотків, оскільки страхувальник є громадянин України - пенсіонер (посвідчення серії [NUMBER] ). Судом встановлено, що [PERSON] 30 вересня 2017 року близько 11 год, керуючи автомобілем марки «Opel Omega» д.н.з [NUMBER] , та рухаючись ним по автодорозі «Київ- Чоп М06» у напрямку м. Чоп, на 567 км. +200 м., неподалік с. Раковець Пустомитівського району Львівської області, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: Розділу 1 пунктів 1.5, 1.2, 1.10 - стосовно термінів: «дорожня обстановка», «небезпека для руху»; Розділу 2 пунктів 2.3 (підпунктів «б», «д») та Розділу 10 пункту 10.1, які виразились в тому, що він був не уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, при виконанні маневру лівого розвороту на зустрічний йому напрямок руху вказаної автодороги, який веде до міста Львова, не переконався, що це буде безпечним, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, не надав дорогу мотоциклу марки «Yamaha FJR 1300», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався у зустрічному йому напрямку прямо, що і призвело до зіткнення вказаних транспортних засобів. Дане підтверджується вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 червня 2018 року, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Вказаний вирок набрав законної сили. У відповідності до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, факт вини [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленим і його вина не підлягає доказуванню. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю майну третьої особи. 19.10.2017 потерпілий [PERSON] звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку, за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з п.30.2 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до копії звіту №SOS-171019-0551767 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, ринкова вартість транспортного засобу мотоцикла марки «Yamaha FJR1300» д.н.з. [NUMBER] до пошкодження становить 124145,19грн, вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу складає 442081,01 грн. Відповідно до Звіту про розрахунок ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу №89/02/18 вартість аварійного (пошкодженого) транспортного засобу марки «Yamaha FJR1300» д.н.з. [NUMBER] складає 29534,60грн. Згідно із копією страхового акту №UA2017093000012/L01/03 від 03.07.2018, сума страхового відшкодування становить 94610,59 грн., яка розрахована відповідно до розрахунку страхового відшкодування до страхового акту: 124145,19 грн. (вартість транспортного засобу на день страхового випадку) - 29534,60 грн. (вартість залишків пошкодженого транспортного засобу). Позивачем сплачено потерпілому Галицькому [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 94610,59 грн. Здійснення позивачем оплати страхового відшкодування за договором АК/6220336 від 18.04.2017, підтверджується копією платіжного доручення №18128 від 04.07.2018. 15.08.2018 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про відшкодування збитків. У добровільному порядку відповідачем відшкодування витрат здійснено не було. Згідно ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано в наслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно п.38-1.1 ст.38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Пунктом 13.2 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/6220336 від 18.04.2017 між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] укладений із застосуванням п.13.2 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За кермом забезпеченого договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/6220336 від 18.04.2017 транспортного засобу марки «Opel Omega» д.н.з [NUMBER] , в момент ДТП, яка мала місце 30 вересня 2017 року близько 11 год, по автодорозі «Київ- Чоп М06» у напрямку м. Чоп, на 567 км.+200 м., неподалік с.Раковець Пустомитівського району Львівської областібув відповідач [PERSON] , який і визнаний винним у вчиненні даної ДТП. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними позивачем, оскільки останнім, як страховиком здійснено страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу за договором страхування, укладеного із застосуванням п.13.2 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому такий в силу положень п.38-1.1 ст.38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має право на компенсацію 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування від відповідача, який відповідальний за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Твердження представника відповідача щодо відсутності правових підстав для задоволення позову є необґрунтованими, оскільки позивач як на підставу для задоволення позовних вимог посилається саме на п.38-1.1 ст.38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а не на ст.38 даного Закону. Крім цього, відсутність в страховому полісі обмежень щодо керування застрахованим транспортним засобом іншими особами, також не може бути підставою для відмови в задоволенні позову. Відтак позовні вимоги підлягають до задоволення. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню заподіяні витрати в розмірі 47305,29 грн., що є 50% від суми страхового відшкодування (94610,59 грн). Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1921 гривень, які документально підтверджені. На підставі ст.ст.13, 22, 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.1187, 1188, 1191 ЦК України,

Outcome: approved