Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач звернувся з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 15.12.2013 року згідно договору вони з відповідачем домовились про купівлю-продаж квартири за адресою: [ADDRESS] та відповідач отримала від нього кошти в сумі 25000 грн в рахунок завдатку за квартиру та на витрати пов'язані з оформленням документів для купівлі продажу вищезазначеної квартири. В березні 2014 року позивач звертався до відповідача з проханням в зв'язку з тим, що курс долара США виріс укласти договір купівлі продажу квартири на умовах визначених договором від 15.12.2013 року, тобто згідно курсу української гривні до долара США на дату укладання договору або повернути кошти. Оскільки станом на день подачі позову до суду жодної відповіді від відповідача не було отримано, а в телефонній розмові було повідомлено що кошти повертати відповідач не буде позивач вимушений був звернутися до суду з позовом про стягнення коштів в розмірі 25000 гривень В судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали, з підстав зазначених у ньому, просили задовольнити. Відповідач позов не визнала, зазначила що спірна квартира на праві власності належить їй та перебуває в іпотеці банку, кошти які були передані їй позивачем буди витрачені на оформлення документів для купівлі - продажу цієї квартири, і оскільки відповідач відмовився покупати квартиру то вважає що суму завдатку повертати вона не повинна. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Так, судом встановлено, що 15.12.2013 року між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] був укладений договір, за яким відповідач, як продавець, згоден продати, а позивач, як покупець, згоден купити квартиру за адресою: [ADDRESS] за суму в 62 000 умовних одиниць. В рахунок завдатку покупець передав продавцю 25000 гривень.(а.с.23) Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу, зокрема, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно зі ст. 635 ЦК України попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Частиною 4 статті 203 ЦК України встановлено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних договором платежів, підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобов'язання. Правила ст. 571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін. Оскільки сторони порушили вимоги щодо форми правочину, він не є укладеним, зобов'язання купівлі-продажу між сторонами не виникло, тому сума, сплачена на забезпечення виконання майбутнього зобов'язання, згідно з вимогами ч. 2 ст. 570 ЦК України, є авансом і повертається в тому розмірі, в якому вона надавалася. Таким чином, оскільки договору купівлі-продажу квартири, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, то сплачені в рахунок виконання договору позивачем 25 000 грн. є авансом і повинні бути повернуті в тому розмірі, в якому вони передавалися. Отже, на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню з відповідача [PERSON] 25 000 тис. грн. сплаченого ним авансу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved