Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в якому просить стягнути з [PERSON] матеріальну суму шкоди у розмірі 22021,14 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн., зазначаючи, що 07.08.2018 року о 16.10 годин на а/д Харків - Сімферополь, з вини [PERSON] сталась ДТП. Відповідач керував автомобілем «Daewoo Lanos», д/н [NUMBER] . На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Мелітопольського міськрайонного суду від 14.09.2018 року та матеріалами про адміністративне правопорушення. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль ВАЗ 2107, який належав [PERSON] , розмір завданих збитків, за пошкоджений транспортний засіб становить 21265,44 грн. без ПДВ. На підставі звіту № 29/12/18 від 20.12.2018 року було розраховано та виплачено потерпілому страхове відшкодування у розмірі 20721,14 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП, відповідачем по справі, не була відшкодована потерпілій особі. Власники пошкоджених автомобілів, з метою отримання відшкодування, звернулися до МТСБ України із заявою про виплату відшкодування та позивачем було здійснено таку виплату потерпілому за його погодженням у розмірі 20721,14 грн. Також позивач поніс витрати на оплату послуг врегулювання справи в розмірі 1300,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн., які також просить стягнути з відповідача. Представник позивача адвокат Данилова С.А. в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення повнолітнього члена сім`ї з яким проживає відповідач, а саме підписом матері. Відповідно до ч.3 ст. 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказі за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки, відзив на позовну заяву не подав, позивач не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення, тому суд, з урахуванням вимог ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за її відсутності та у зв`язку з неявкою відповідача фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібраним по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з вимог ст.ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14.08.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за те, що він 07.08.2018 року о 16.10 годин, на 404 км+ 66,1 м., а/д Харків - Сімферополь - Алушта - Ялта, керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», д/н [NUMBER] , не витримав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ2107, д/н [NUMBER] , який рухався попереду та яким керував [PERSON] . Постанова набрала законної сили 02.10.2018 року /а.с.6/. Згідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду, в результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль ВАЗ 2107, д/н [NUMBER] , власником якого є [PERSON] та яким, на підставі довіреності, керував [PERSON] /а.с. 7,14/. 08 листопада 2018 року [PERSON] , відповідно до ст. 35 та п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної внаслідок ДТП, що сталася 07.08.2018 року на 404 км+ 66,1 м., а/д Харків - Сімферополь - Алушта - Ялта, за участю автомобіля «Daewoo Lanos» /а.с.5/. Відповідно до акту огляду колісного транспортного засобу від 27.11.2018 року та звіту № 29/12/18 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 20.12.2018 року, заподіяного власнику автомобіля ВАЗ 2107, д/н [NUMBER] , станом на 27.11.2018 року, складеного ФОП [PERSON] вартість майнової шкоди завданої власнику ТЗ складає 21268,44 грн. /а.с.8-12,13/. Наказом МТСБУ від 05.03.2019 року № 2151 наказано сплатити [PERSON] відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 20721,14 грн. /а.с.15/. 12 березня 2019 року позивачем було відшкодовано зазначену шкоду [PERSON] , що підтверджується копією платіжного доручення № 935909 від 12.03.2019 року /а.с. 16/. Крім того відповідно до платіжного доручення № 912710 від 27.02.2019 року, МТСБУ було оплачено послуги за врегулювання по справі №54371, згідно рахунку № 324/СВ/2019 від 05.02.2019 року, т.з 33729НА, у розмірі 1300,00 грн. /а.с.17/. 12 березня 2019 року позивачем МТСБУ, було направлено на адресу відповідача [PERSON] вимогу щодо компенсації відшкодованої шкоди, яка була залишена без задоволення /а.с.18/. Судом встановлено, що відповідач на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не мав. Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст. 981 ЦК України, договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Згідно ст.6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно ст. 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст.38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки позивач відповідно до Закону здійснив відшкодування шкоди за [PERSON] , який не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved