Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення витрат на навчання. Позов обґрунтували тим, що 10 грудня 2012 року між Інститутом підготовки кадрів державної служби зайнятості України, Харківським обласним центром зайнятості, та [PERSON] був укладений договір № АФ/02/12 «Про підготовку аспіранта». Відповідно до Договору відповідач проходила навчання в аспірантурі за спеціальністю - «Демографія, економіка праці, соціальна економіка і політика», форма навчання - без відриву від виробництва. Відповідно до пункту 1.1 Договору підготовка проводилась за кошти Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Наказом Інституту підготовки кадрів ДСЗУ від 07.12.2012 року № 401 [PERSON] було зараховано з 10.12.2012 року аспірантом першого року навчання без відриву від виробництва. Відповідно до п. 1.3 Договору строк надання відповідачу освітніх послуги з 10.12.2012 по 10.12.2016 року. Згідно з п. 8.1. вказаний Договір набирає чинності з дати підписання Сторонами і діє до 10.12.2019 року. Наказом ІПК ДСЗУ від 09.12.2016 року № 292 «Про відрахування аспірантів, у звязку з завершенням навчання», на підставі п. 1 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» та рішення Вченої ради ІПК ДСЗУ, протокол № 10 від 30.11.2016 року, відповідача відраховано, у звязку з завершенням навчання. Пунктом 4.6. Договору передбачено, що після закінчення навчання в аспірантурі відповідач зобовязана відпрацювати в державній службі зайнятості не менше трьох років, та відповідно до п. 4.8 Договору - відшкодувати Фонду вартість навчання, у випадках передбачених цим Договором. Наказом директора Харківського обласного центру зайнятості № 206-к від 24.03.2017 року, на підставі поданої відповідачем заяви, [PERSON] звільнено з посади провідного фахівця з профорієнтації відділу організації профорієнтації Харківського обласного центру зайнятості з 5 квітня 2017 року за угодою сторін, п. 1 ст.36 КЗпП України. Розділом 5 Договору встановлена відповідальність сторін. Пунктом 5 Договору передбачено, що [PERSON] має відшкодувати Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, на рахунок Харківського обласного центру зайнятості, вартість навчання та компенсувати інші витрати, повязані з навчанням, у тому числі: у випадку звільнення з роботи в системі державної служби зайнятості України (п. 5.2.3 Договору). Відповідачу [PERSON] було запропоновано повернути протягом 10 календарних днів з дня отримання листа-претензії кошти Фонду, що були витрачені на її навчання у сумі 26800 грн., але відповідачем гроші повернуті не були, у зв»язку із чим просили стягнути з [PERSON] на їх користь , витрати на навчання в сумі 26800 грн. 00 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. [PERSON], яка належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та письмових заперечень проти позову не надала. Враховуючи умови, встановлені ч. 1\~ст. 224 ЦПК України, судом, за згодою представника позивача, проведено заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Так в судовому засіданні було встановлено, що 10 грудня 2012 року між Інститутом підготовки кадрів державної служби зайнятості України, Харківським обласним центром зайнятості та [PERSON] був укладений договір № АФ/02/12 «Про підготовку аспіранта». Згідно п. 4.6 Договору передбачено зобовязання [PERSON], після закінчення навчання в аспірантурі, відпрацювати в державні службі зайнятості не менше 3 років. Пунктом 4.8 Договору передбачено відшкодувати Фонду вартість навчання та компенсувати всі інші витрати, повязані з навчанням, у випадках передбаченим Договором. Згідно п.5.4. Договору передбачено, що відшкодовування вартості навчання не проводиться в таких випадках: звільнення з роботи за станом здоров»я (через хворобу, обмежений стан здоров»я) за наявності довідки МСЕК або ЛКК; смерті жінки (чоловіка), якщо на виховання направленої особи, залишились неповнолітні діти або дитина-інвалід; встановлення інвалідності 1 або 2 групи у дружини (чоловіка) направленої особи, одного із батьків, якщо така особа має здійснювати догляд за ними, що підтверджується документально; смерті особи. Згідно наказу № 401 від 07.12.2012 року Інституту підготовки кадрів державної служби зайнятості України «Про зарахування на навчання до аспірантури», з 10.12.2012 року аспірантом першого року навчання без відриву від виробництва зараховано [PERSON]. Згідно наказу № 292 від 09.12.2016 року Інституту підготовки кадрів державної служби зайнятості України «Про відрахування аспірантів у звязку із завершенням навчання» [PERSON], яка навчалась за рахунок коштів Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття з 09.12.2016 року, у звязку з завершенням навчання було відраховано. Згідно додатку 1 до наказу ІПК ДСЗУ про вартість навчання без відриву від виробництва, вбачається, що вартість навчання становить 26800 грн.. На підставі поданої [PERSON] заяви про звільнення, вона наказом № 206 к від 24.03.2017 року була звільнена за п.1 ст. 36 КЗпП України, з 05.04.2017 року. Згідно листа-претензії, надісланої на імя [PERSON] їй було запропоновано повернути кошти витрачені на навчання відповідача в розмірі 26800 грн.. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України,\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобовязання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України. Будь-яких відомостей щодо сплати відповідачем витрат на навчання в добровільному порядку матеріали справи не містять, у звязку із чим, суд проаналізувавши надані докази в їх сукупності, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так як позивача було звільнено від сплати судового збору, на підставі п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то судовий збір в розмірі 1600 гривень має бути стягнутий на користь держави із відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved