Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому вказує, що 24.07.2011 року між ними було укладено договір позики, згідно з яким [PERSON] передав у власність відповідача грошові кошти в сумі 9600,00 гривень, а остання зобов'язалась їх повернути у строк до 01.09.2013 року, проте до цього часу гроші не повернула. Позивач, зсилаючись на норми цивільного законодавства, вказує про своє право на отримання процентів від суми позики, а також стягнення на свою користь неустойки за період прострочення зобов'язання. На підставі викладеного позивач просить суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача на його користь заборговану суму боргу разом із процентами та неустойкою в розмірі 19929,59 гривень. Позивач в судове засідання не з'явився, проте надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду в газеті «Урядовий кур'єр». Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав. Із договору позики від 24.07.2011 року вбачається, що [PERSON] взяла у борг у позивача 9600,00 гривень, які зобов'язалась повернути до 01.09.2013 року. Вказано, що у разі виконання зобов'язання у визначений строк, договір вважається безоплатним, проте в протилежному випадку позичальник зобов'язується сплатити неустойку в розмірі 0,5 відсотків від суми, що несвоєчасно сплачена за кожен день користування сумою. (а.с.6). Встановлено, що відповідач не повернув позикодавцю позичені грошові кошти. Відповідно до статті 1046ЦК України за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Стаття 1049 ЦК України вказує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Із статті 1048 випливає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно Постанови НБУ № 377 від 09.08.2010 року з 10.08.2010 року було встановлено облікову ставку в розмірі 7,75 % річних. Відповідно до Постанови НБУ № 102 від 21.03.2012 року з 23.03.2012 року було встановлено облікову ставку в розмірі 7,5 % річних Згідно Постанови НБУ № 209 від 06.06.2013 року з 10.06.2012 року було встановлено облікову ставку в розмірі 7,0 % річних. Відповідно до Постанови НБУ № 315 від 09.08.2013 року з 13.08.2013 року було встановлено облікову ставку в розмірі 6,5 % річних. Таким чином, за період з 24.07.2014 року по 24.02.2014 року розмір процентів від суми позики склав 1833,59 гривень, що підтверджується також розрахунком заборгованості, наявним у матеріалах справи. (а.с.4) Згідно ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Із 20.09.2013 року, моменту коли мало настати виконання зобов'язання, до 24.02.2014 року, часу розрахунку неустойки, пройшло 177 днів. Як встановлено із договору, відповідач у разі прострочення виконання зобов'язання повинен сплатити позивачу 0,5 % від простроченої суми в день. Таким чином. Відповідно до розрахунку, сума заборгованості по сплаті неустойки складає 8496 гривень. (а.с.5) Таким чином встановлено, що відповідачем умови договору були порушені, борг не повернуто, у зв'язку із чим позивач має право на повернення всієї суми позики та одержання від позичальника процентів та неустойки. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже судовий збір та витрати пов'язані із викликом відповідача до суду підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved