Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього заборгованість по кредитному договору б/н від 30.03.2013 року, яка станом на 31.08.2016 року становить 22612,07 грн., з яких: - заборгованість за кредитом - 1930,42 грн.; - заборгованість за відсотками за користування кредитом - 16128,69 грн.; - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом - 3000,00 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) - 1052,96 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 30.03.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, на підтвердження чого [PERSON] підписав заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг». Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. В результаті невиконання прийнятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту у відповідача станом на 31.08.2016 року виникла заборгованість за кредитним договором у сумі 22612,07 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно шляхом направлення судових повісток, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.44,47), заперечень проти позову не надав. Враховуючи цей факт, суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за наявними доказами справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового розгляду справи. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до укладеного договору б/н від 30.03.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7). Зміна кредитного ліміту проведена відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Однак, [PERSON] постійно порушує порядок виконання взятих на себе зобов'язань, у зв'язку з чим загальна сума заборгованості за кредитним договором згідно розрахунку заборгованості станом на 31.08.2016 року складає 22612,07 грн. (а.с. 6). Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконує. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно вимог ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Склад та розмір судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду позивачем надані квитанції про сплату судового збору в сумі 1378,00 грн., які відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід позивача.

Outcome: approved