Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, посилаючись на те, що 15 грудня 2017 року Соснівським районним судом м. Черкаси видано судовий наказ щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги із [PERSON] . Ухвалою від 06 вересня 2018 року зазначений судовий наказ скасовано за заявою боржника [PERSON] від 04 вересня 2018 року. На позивача покладено виконання важливої державної соціальної програми - забезпечення підприємств, установ, організацій та населення міста тепловою енергією для потреб опалення та гарячого водопостачання. КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» здійснює постачання теплової енергії на будинок за адресою: [ADDRESS] , в тому числі і на квартиру [ADDRESS] . Відповідач оплати за надані житлово-комунальні послуги оплати не здійснює. Станом на 01 травня 2017 року борг відповідача перед КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» за спожиту теплову енергію складає 37 779 грн. 77 коп. Крім того, внаслідок інфляції борг відповідача станом на 01 травня 2017 року зріс на 3 022 грн. 75 коп., а 3% річних складають 669 грн. 43 коп. Відповідач не виконує своїх зобов`язань щодо своєчасної сплати за використану теплову енергію, що призводить втрати можливості підприємства проводити оплату за енергоносії, сировину, матеріали, своєчасно виконувати свої зобов`язання перед бюджетом і впливають на якість наданих послуг. Просить стягнути з відповідача на користь КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» ЧМР борг станом на 01 травня 2017 року в сумі 41 471 грн. 95 коп. та судові витрати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2020 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити в повному обсязі. Адвокат відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, проти задоволення позовних вимог заперечував та просив застосувати строк позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості до платежів з 01 січня 2015 року по 30 листопада 2016 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства України. Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», квартиронаймач (споживач житлово-комунальних послуг) житла та члени його сім`ї зобов`язані сплачувати житлово-комунальні послуги. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно. КПТМ «Черкаситеплокомуненрго» здійснює постачання теплової енергії на будинок по [ADDRESS] . Правовідносини між постачальником теплової енергії і споживачами регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги» та Постановою КМУ № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг являється фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обов`язок споживача укласти договір про надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630. Таким чином, обов`язок укласти договір законодавець покладає саме на споживача, який отримує житлово-комунальні послуги. Позивач вказує, що особовий рахунок за вищевказаною адресою № [NUMBER] відкрито на відповідача [PERSON] . Отже відповідачє споживачем комунальних послуг (послуг з теплопостачання), які надаються позивачем, тому між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до змісту ст.ст. 13, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», централізоване опалення віднесено до житлово-комунальних послуг. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, в порядку визначеному КМУ. При цьому, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст. ст. 156, 162 ЖК України плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється з затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Згідно ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до наданого позивачем розрахунку, за період з січня 2015 року по травень 2017 року відповідач має заборгованість за теплову енергію в сумі 37 779 грн. 77 коп. Стосовно строку позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст. 259 ЦК України). Так, судом встановлено, що КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» у листопаді 2017 року звернулося до Соснівського районного суду м. Черкаси з заявою про видачу судового наказу з [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням інфляційних та трьох відсотків річних в розмірі 41 471 грн. 95 коп. за період з 01 січня 2015 року по 01 травня 2017 року. 15 грудня 2017 року Соснівським районним судом видано судовий наказ, яким вказану заяву задоволено. 06 вересня 2018 року за заявою [PERSON] судовий наказ було скасовано. Позивач звернувся до суду з позовною заявою 27 грудня 2019 року. Судовий наказ, відповідно до ч.1ст.160 ЦПК України, є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Враховуючи, що судовий захист позивача на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання позивачем заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК України, перериває позовну давність. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України в постанові від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14. Крім того, з Договору про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води від 08 липня 2018 року, укладеного між КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» та [PERSON] , а саме п. 35 вбачається, що строк позовної давності за договором складає п`ять років. У зв`язку з цим, підстав для застосування строку позовної давності до позовних вимог судом не вбачається. Враховуючи викладене суд вважає що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме до стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01 січня 2015 року по 01 травня 2017 року в сумі 37 779 грн. 77 коп. (відповідно до даних особистого рахунку № [NUMBER] ). Крім того, згідно наданого представником позивача розрахунку станом на 01.05.2017 року борг відповідача внаслідок інфляції борг зріс на 3 022 грн. 75 коп., а 3% річних складають 669 грн. 43 коп., які також підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Також підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1 921 грн., що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України. Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за спожиту теплову енергію станом на 01 травня 2017 року в сумі 37 779 грн. 77 коп., інфляційні втрати в розмірі 3 022 грн. 75 коп., 3% річних в розмірі 669 грн. 43 коп. та 1 921 грн. судових витрат, а всього 43 392 грн. 95 коп.

Outcome: approved