Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.04.2006 року відповідач- [PERSON] 05.04.2006 року отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.06.2014 року має заборгованість - 14480,46 грн., яка складається з наступного: - 2499, 09 грн. - заборгованість за кредитом; - 11981, 37 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 3773,20 грн, яка була задоволена судовим наказом Київського районного суду м.Полтави від 16.05.2008 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «приватбанк», різниця становить - 10707, 26 грн.. а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). - 535.36 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість досягнення становить 11742, 62 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився надавши суду заяву з проханням справу розглянути у їх відсутність, позов підтримали та прохали його задовільнити. Відповідач в судове засідання не з'явився надавши суду заяву з проханням розглянути дану справу його відсутність, заперечив проти позову та прохав відмовити у позові, оскільки пройшов термін позовної давності. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов не підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.04.2006 року відповідач- [PERSON] 05.04.2006 року отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. На думку позивача у зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.06.2014 року має заборгованість - 14480,46 грн., яка складається з наступного: - 2499, 09 грн. - заборгованість за кредитом; - 11981, 37 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; Від цієї суми заборгованості позивачем віднята сума, у розмірі 3773,20 грн, яка була задоволена судовим наказом Київського районного суду м.Полтави від 16.05.2008 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «приватбанк», різниця становить - 10707, 26 грн.. а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). - 535.36 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість досягнення становить 11742, 62 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до умови договору. Частиною 4 статті 631 ЦК України встановлено, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутись до суду з вимогами про захист порушеного права або інтересу. Пунктом 7 ч. 13 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» заборонено кредитодавцю вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Згідно п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», враховуючи положення п. 7 ч. 13 ст. 11 «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагали повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку з цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Приймаючи до уваги те, що позивач звернувся з позовом про захист свого права 04.08.2014 року, тоді як позовна давність, встановлена ст.257 ЦК України, збігла в червні 2011 року ( рахуючи з часу винесення судового наказу Київським районним судом м.Полтави 16.05.2008 року після якого відповідач кошти по кредиту не сплачував) суд вважає, що клопотання відповідача про застосування строку позовної давності за кредитним договором підлягає до задоволення. На підставі викладеного суд вважає, що позов не підлягає до задоволення у зв»язку з пропущенням строку позовної давності позивачем.

Outcome: dismissed