Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором у розмірі 199621,35 грн., яка складається з 115994,85 грн. заборгованості за кредитом; 83626,50 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25.12.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приват Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № MR14G40000004296, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати відповідачці кредитні кошти у розмірі 88147,50 грн. на термін до 25.12.2027 року, а відповідачка зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між позивачем та [PERSON] і [PERSON] було укладено договорів поруки, відповідно до умов якого Поручитель, у порядку та на умовах, передбачених даним Договором, зобовязується нести солідарну майнову відповідальність перед позивачем за виконання в повному обсязі зобов'язань з повернення кредиту. Однак, відповідачі порушили виконання зобов'язань за вказаними договорами. Представник позивача у судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання про час та день слухання справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили, у звязку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.12.2007 року, між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приват Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № MR14G40000004296, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати відповідачці кредитні кошти у розмірі 88147,50 грн. терміном сплати до 25.12.2027року. З кредитного договору вбачається, що відповідачка [PERSON] була ознайомлена та погодилася з порядком і умовами видачі та погашення кредиту, про що свідчить її особистий підпис під відповідним пунктом договору. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує відсотки в розмірі 15% річних, а також інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Відповідно до п. 6.2. договору при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, позичальник сплачує кредитору відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від зазначеного у п. 1.1., нараховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Пунктом 6.5. договору передбачено, що при непогашенні кредиту в строки, зазначені п.п. 1.1, 2.4 договору, заборгованість в частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно із п. 6.2. даного договору з дати виникнення простроченої заборгованості. При порушенні позичальником строків платежів по зобовязанням, передбаченим цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі в межах 10% від суми невиконаного зобовязання. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між позивачем та [PERSON] і [PERSON] було укладено договори поруки від 25.12.2007 року, відповідно до умов яких, предметом цих Договорів є зобовязання поручителя відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобовязань за договором № MR14G40000004296 від 25.12.2007р. До матеріалів справи долучено копію повідомлення № 30.1.0.0/2-7CPDNLFZ07EU9 від 23.09.2016 року із зазначенням невиконаних зобовязань за Договором № MR14G40000004296 від 25.12.2007 року, яке було відправлено на адресу відповідачів, що підтверджується копією реєстру згрупованих поштових відправлень-рекомендованих листів від 28.09.2016 року. Вищезазначена вимога залишилася без задоволення з боку відповідачів. Позичальник належним чином свої зобов'язання за Договором не виконував, кредит в порядку та на умовах, зазначених вище, не погашав, у зв'язку з чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 23.09.2016 року виникла заборгованість, у розмірі 304780,87 грн., яка складається з 115994,85грн. заборгованості за кредитом; 83626,50 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом; 105159,52 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Між тим, позивач заявляє вимогу про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом в сумі 115994,85 грн. та заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 83626,50 грн., а всього просить стягнути 199621,35 грн., не вимагаючи при цьому стягнення пені. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1ст. 553 Цивільного Кодексу Україниза договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У відповідності до ст. 554 Цивільного Кодексу Україниу разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачами зобовязань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні. Таким чином, приймаючи до уваги порушення виконання першим відповідачем (Позичальником), зобовязань за кредитним договором, виконання яких було забезпечено порукою, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження виконання цих зобовязань як позичальником, так і поручителями , суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог позивача про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості в сумі 115994,85 грн. за кредитом та 83626,50 грн. по процентам за користування кредитом. Як убачається з квитанції, позивач сплатив судовий збір в розмірі 2994,32 грн. та судові витрати по сплаті оголошення в газету «Урядовий курєр» в розмірі 315 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору та інші судові витрати. Враховуючи викладене та

Outcome: approved