Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом в якому вказав, що 26.08.2017 року, [PERSON] звернулась до Комунарського ВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області з заявою про скоєння відносно її неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] громадянкою [PERSON] злочинних дій, яка 26.08.2017 року приблизно о 16 годині 00 хвилин під час конфлікту у дворі домоволодіння за адресою [ADDRESS] штовхнула її неповнолітнього сина [PERSON] та ударом руки вибила з його рук мобільний телефон, внаслідок чого він впустив належний йому телефон А8 МАХ в наслідок чого той був пошкоджений, в подальшому ремонт вказаного телефону склав 1575 гривень. Особа яка вчинила злочин була встановлена органом досудового розслідування, однак в реєстрації в ЄРДР відмовлено та подальший розгляд матеріалу припинено 27.08.2017 року висновком про результати розгляду звернення громадян за підписом старшого дільничного офіцера поліції Буженко М.В. та було рекомендовано для стягнення матеріальної та моральної шкоди звернутися до суду. [PERSON] до теперішнього часу добровільно матеріальну шкоду не відшкодувала, та взагалі відмовляється відшкодовувати. Приймаючи до уваги, що своїми неправомірними суспільно-небезпечними діями, [PERSON] завдано позивачу немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у її житті, а саме: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності, страх за життя своїх рідних. У зв`язку з чим звертається до суду. Позивач та її представник підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач та його представник заперечували проти позову, посилаючись обставини викладені у відзиві на позовну заяву Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи приходить до наступного висновку. В позовній заяві позивача вказано, що 26.08.2017 року, [PERSON] звернулась до Комунарського ВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області з заявою про скоєння відносно її неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] громадянкою [PERSON] злочинних дій, яка 26.08.2017 року приблизно о 16 годині 00 хвилин під час конфлікту у дворі домоволодіння за адресою [ADDRESS] штовхнула її неповнолітнього сина [PERSON] та ударом руки вибила з його рук мобільний телефон, внаслідок чого він впустив належний йому телефон А8 МАХ в наслідок чого той був пошкоджений, в подальшому ремонт вказаного телефону склав 1575 гривень, що підтверджується актом прийняття товару на експертизу/ремонт № ЗЦ 000001127 від 18.10.2017 року та копіями квитанцій про сплату наданих до матеріалів справи. Однак Зазначені зобов`язання виникають лише внаслідок встановлення вини відповідача у завданні шкоди майну [PERSON] чи [PERSON] . З пояснень відповідача судом встановлено, що [PERSON] сам впустив з рук свій мобільний телефон, коли знімав її на відеокамеру. Окрім цього посилання позивача на кримінальне провадження відносно відповідача є не дійсними. Оскільки до Єдиномго реєстру досудових розслідувань заяву позивача не було внесено та подальший розгляд матеріалу припинено, про що свідчить висновок про результати розгляду звернення громадян від 27.08.2017 р. за підписом старшого дільничного офіцера поліції Буженко М.В., який рекомендував для стягнення матеріальної та моральної шкоди звернутися до суду та лист Національної поліції України ГУНП в Запорізькій області від 05.03.2018 року. Досудове розслідування не проводилось, відповідач не викликалась до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області і будь-яких пояснень з приводу пошкодження мобільного телефону неповнолітнього сина [PERSON] не давала. Згідно з вимогами ст.386 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода,завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Однак за ст. 62 Конституції України винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення встановлюється обвинувальним вироком суду, та у всякому разі не висновком дільничного інспектора поліції, складеного на замовлення заявника. Враховуючи вище викладене та той факт, що причетність відповідача до пошкодження вище вказаного телефону прямо не встановлена, майнові вимоги позивача в такому разі не підлягають задоволенню. Ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділові репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У п. п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок\~моральних чи\~фізичних страждань,\~або інших\~негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди, позивач посилається лише на психологічний стан здоров`я. Враховуючи вище викладене виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості сума моральної шкоди не може бути задоволена та не підлягає стягненню з підстав не доведеності позивачем причетності відповідача завдання матеріальних збитків позивачу. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: dismissed