Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про усунення перешкод у праві власності на житло шляхом зняття з нього арешту, а саме, зняття арешту з ? частки [ADDRESS], яка належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло №193 від 26.02.2003р., виданого Ленінською райадміністрацією Запорізької міськради. Постановою від 03.01.2006р. державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ [PERSON] був накладений арешт на все майно боржника [PERSON] в забезпечення позову про стягнення аліментів. Відповідно довідки державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ [PERSON]: виконавче провадження відносно боржника [PERSON] було завершено ще до 2010р., тому, це виконавче провадження, через закінчення строку його зберігання /тільки 3 роки/, знищено. Але до теперішнього часу арешт з майна позивача не знятий, тому, відповідно до вимог п.5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх випадках завершеного виконавчого провадження, арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Відповідач проти позову не заперечує та просить суд розглянути справу за її відсутність, про що суду надана письмова заява. 3-тя особа по справі [PERSON], колишня дружина [PERSON], в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена вчасно. Заслухавши позивача та його представника [PERSON], та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, т.я. підтверджений наступними доказами: позивачу [PERSON] на праві власності належить частка квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло №193 від 26.02.2003р., виданого Ленінською райадміністрацією Запорізької міськради /[PERSON] САА №738204/, що також, підтверджується витягом з реєстру права власності на нерухоме майно та технічним паспортом на квартиру /а.с.15-18/. В судовому засіданні встановлено, що постановою від 03.01.2006р. державним виконавцем Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ [PERSON] був накладений арешт на все майно боржника [PERSON] в забезпечення позову про стягнення аліментів, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна /а.с.8/. Відповідно довідки державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ [PERSON]: виконавче провадження відносно боржника [PERSON] було завершено ще до 2010р., тому, це виконавче провадження, через закінчення строку його зберігання /тільки 3 роки/, знищено /а.с.9/. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду\~\~за захистом свого особистого немайнового\~\~або майнового права та інтересу. Згідно ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження» у випадках завершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути зняти за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяження - це заборона розпоряджатися або користуватися нерухомим майном, що встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 19 цього ж Закону підставою для державної реєстрації прав та їх обтяжень є наявність документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно. Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженим Постановою КМУ 17.10.2013 р. за № 868, а саме, п. 73 встановлено, що під час проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно заінтересованою особою є особа, якою встановлено обтяження, а також особа, в інтересах якої встановлено обтяження (обтяжувач). Для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Відповідно до ч. 1 п. 75 цього Порядку, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, також є рішення суду, або постанова державного виконавця, щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Позивач, відповідно до ст.391 ЦК України, має право вимагати через суд усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житловим приміщенням, що належить йому на праві власності. Оскільки виконавче провадження відносно позивача закрито, відпала необхідність в забезпеченні позову, тому, відповідно до вимог ст.154 ЦПК України, заходи забезпечення позову та виконавчого провадження можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Суд вважає що вимоги позивача та його представника законні, обґрунтовані та не заперечують представленим по справі доказам, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved