Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 09.09.2013 року між ПАТ „Альфа Банк та відповідачем було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування Клієнтом Публічної пропозиції Банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту „Максимум готівка). Відповідно до умов договору позичальник зобовязалася в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строках на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Відповідно до умов даного договору позивач відкрив картковий рахунок у валюті гривня та випустив платіжну картку DMC Gold строком дії 2(два) роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлюваної кредитної лінії 20000,00 UAH. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим у нього утворилась заборгованість, яка станом на 09.07.2015 року складає: тіло кредиту 14717,01 грн., прос рочка по тілу 18611,48 грн., відсотки за кредитом 1532,82 грн. та неустойка в розміру 1781,49 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, але скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, але скерував заяву про розгляд справи у його відсутність та надав заперечення проти позову, які приєднані до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, 09.09.2013 року між ПАТ „Альфа Банк та відповідачем було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування Клієнтом Публічної пропозиції Банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту „Максимум готівка). Відповідно до умов договору позичальник зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строках на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Відповідно до умов даного договору позивач відкрив картковий рахунок у валюті гривня та випустив платіжну картку DMC Gold строком дії 2(два) роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлюваної кредитної лінії 20000,00 UAH. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим у нього утворилась заборгованість, яка станом на 09.07.2015 року складає: тіло кредиту 14717,01 грн., прос рочка по тілу 18611,48 грн., відсотки за кредитом 1532,82 грн. та неустойка в розміру 1781,49 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку. Відповідно до ст.ст. 526, 527,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Таким чином, судом встановлено, що позивачем виконані повністю умови договору, а відповідач порушив взяті на себе договірні зобовязання, порушив графік повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору. Суд критично оцінює посилання відповідача в своїй заяві на те, що він не укладав жодного договору з банком, не отримував кредитних коштів і не проводив з банком ніяких розрахунків, а докази які позивач подав до суду є неналежними, оскільки не надані оригінали або копії договорів про надання банківського споживчого кредиту, про відкриття карткового рахунку, заяви, картки зі зразками підпису, оскільки документи, які були надані до суду, а саме : копія договору з додатками , анкета заява, копія паспорту громадянина України [PERSON], копія ідентифікаційного коду, розрахунок заборгованості, вимога про досудове врегулювання спорів та інші документи, завірені належним чином, прошиті та скріплені оригінальною печаткою і підстав ставити під сумнів дані докази у суду немає. Інших доказів, окрім своєї заяви, відповідач до суду не надав, з клопотаннями про призначення експертиз, або іншими клопотаннями , [PERSON] не звертався, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані на законі та відповідають умовам укладеного між сторонами кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданої представником позивача квитанції розмір сплаченого судового збору складає 366,43 грн., які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 36642, 80 грн. та судовий збір в сумі 366,43, а всього 37009,23 грн..

Outcome: approved