Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 05.04.2018 року у розмірі 55993,17 грн, а також судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що між АТ «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank» від 04.04.2018 року, відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит у розмірі 35000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами банку» складає між ними Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідач не надавала своєчасно грошові кошти банку для погашення заборгованості, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 15.03.2021 року становить 55993,17 грн., в тому числі 49375,02 грн загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 6618,15 грн заборгованості за пенею та комісією. У зв`язку із чим звернулися до суду. У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги частково підтримала у зв`язку із тим, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з нею АТ «Універсал Банк» дотримався вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме те, що процентні ставки, які позивач застосував у спірних правовідносинах були відомі відповідачу на час укладання кредитного договору. А тому просить відмовити позивачу в частині вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею, комісією та відсотками. Окрім того, зазначила, що банк без її відома збільшував кредитний ліміт у зв`язку із чим банком враховувалася більша сума нарахованих відсотків на залишок поточної заборгованості за кредитом, а також за прострочення кредиту. А тому визнає позовні вимоги в частині стягнення з неї заборгованості у розмірі 17656,54 грн. Від представника позивача разом з позовною заявою скеровано до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позов підтримав. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги частково визнала, покликаючись на обставини, аналогічні викладеним у позовній заяві. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «Мonobank»,в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам),спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Мonobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Мonobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту «Мonobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. Між АТ «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank» від 04.04.2018 року, відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит у розмірі 35000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . АТ «Універсал Банк» в обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконала, прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п.5.16 п.5 Розділу II Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Згідно з наданого банком розрахунку станом на 15.03.2021 року заборгованість [PERSON] становить 55993,17 грн., в тому числі 49375,02 грн загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 6618,15 грн заборгованості за пенею та комісією. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ухвалюючи рішення по вказаній справі судом досліджувалася виписка про рух коштів по картці [NUMBER] від 25.11.2021 року, з якої вбачається, що станом на 05.04.2018 року кредитний ліміт по особовому рахунку, яким користувалася [PERSON] становив 10000 грн, цього ж дня банком збільшено такий до 15000 грн. Окрім того, 16.08.2018 року кредитний ліміт збільшено до 25000 грн, 30.10.2018 року до 35000 грн. Такі дії АТ «Універсал Банк» здійснювалися в односторонньому порядку, без погодження таких дій із [PERSON] . З виписки про рух коштів по картці [NUMBER] від 25.11.2021 року також вбачається, що в період з 05.04.2018 року по 15.03.2021 року [PERSON] активно користувалася кредитними коштами на загальну суму 170106,18 грн. При цьому, [PERSON] повернуто позивачу 157449,94 грн в рахунок погашення кредитних коштів. Відтак, сума заборгованості, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» становить 17656,54 грн. З приводу вимоги позивача про стягнення пені та комісії, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року №6-1746цс16, яка згідно зі ст.360-7ЦПК України є обов`язковою для судів. Умовами договору передбачено плату за обслуговування кредиту, за надання якої можливе встановлення комісії, однак позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надавалися відповідачу. До того ж сума комісії позивачем не визначена, так як уже зазначалося вище, у суму комісії включено пеню. Відтак, враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову в частині стягнення комісії. Крім того, щодо вимоги про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язання суд виходить з наступного. Відповідно до статті 549ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Конституційний суду України звертає увагу на те, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст.3 ЦК України, ч.3 ст.509ЦК України та ч.ч.1,2 ст.627ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором (п.3.2 Рішення Конституційного суду України від 11.07.2013 року №7-рп/2013). Однак, із наданого позивачем позову та розрахунку неможливо встановити суму пені. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 05.04.2018 року у розмірі 17656,54 грн. Згідно з ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо вимоги відповідача [PERSON] про відшкодування витрат на правову допомогу суд приходить до наступного висновку. За приписами ст. 133 ЦПК України, витрати пов`язані із розглядом справи відносяться до судових витрат. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України з результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Проте, відповідачем до позовної заяви не долучено акту виконаних робіт, та доказів сплати нею коштів на правову допомогу. У зв`язку із чим, у задоволенні вказаної вимоги [PERSON] слід відмовити.

Outcome: partial