Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення боргу, мотивуючи, що 15.07.2015р. між ним та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів, у формі письмової розписки, відповідно до якої [PERSON] позичив відповідачу гроші в сумі 70000,00грн., строком до 31.08.2015р. У визначений договором строк відповідач борг не повернув, виплат не здійснює. У звязку з наведеним просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 70000,00грн. та відшкодувати судові витрати в сумі 700,00грн., 3000,00грн. витрати на правову допомогу. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що 15.07.2015р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів, у формі письмової розписки, відповідно до якого [PERSON] позичив [PERSON] гроші в сумі 70000,00гривень, які він зобовязується повернути до 31.08.2015 року, що передбачено розпискою [PERSON] від 15.07.2015р., однак у встановлені строки і по теперішній час відповідачем не було повернуто борг. Відповідно ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст.527 ЦК України - боржник зобовязаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно ст.530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідне ст.530 ЦК України - боржник не звільняється від відповідача за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час, прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти і або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно ст.1047 ЦК України - на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно ст.1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Відповідно до ст.625 ЦК України - Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовну вимогу в сумі 70000,00грн. в рахунок відшкодування заборгованості, такою що підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.84 ЦПК України, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Законом України від 20.12.2011 року «Про граничні розміри компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» затверджено граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом справ. Так, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальний дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до п.2 ч.3 ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користі якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто згідно квитанції № 2332/з1 від 23.05.2016р. сплачено судовий збір в сумі 700,00грн., згідно прибуткового касового ордеру №124 від 10.09.2015р. виданою адвокатом [PERSON], [PERSON] сплачено гонорар за правову допомогу в сумі 3000,00грн., що не перевищує граничний розмір по даній справі.

Outcome: approved