Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 1 від 27 червня 2014 року в сумі 321\~682 грн. 12 коп. . В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 27.06.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] «ТУР» було укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 1. Відповідно до умов вказаного договору позивач надав відповідачу [PERSON] «ТУР» кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії із встановленням ліміту кредитної лінії у розмірі 300\~000 грн., з кінцевим терміном погашення 19.06.2015 р., із сплатою 20,5 % річних за користування кредитом. Відповідно до п.2.3 кредитного договору цільовим призначенням є поповнення обігових коштів, у тому числі на рефінансування кредитної заборгованості по кредитному договору № 47 від 17.06.2015 р. укладеному між позивачем та відповідачем [PERSON] «ТУР». 27.06.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №1, відповідно до якого поручитель зобовязався відповідати перед позивачем на засадах солідарного боржника за виконання [PERSON] «ТУР» зобовязнь за кредитним договором. 27.06.2015 р. між позичваем та [PERSON] було укладено договір застави майнових прав, на підтаві якого поручитель передав в заставу позивачу право вимоги грошових коштів за зобовязаннями по договору банківського вкладу «Врожайний рік» № 06/1372-2014 від 24.06.2014 р. укладеному між позивачем та [PERSON] на суму 300\~500 грн. Однак, відповідачі взяті на себе зобовязання за кредитним договором та договором поруки не виконали, належним чином не повертали отримані кошти та не сплачували нараховані відсотки. В звязку із чим просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Просить позов задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання повторно не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у їхній відсутності, на підставі наявних у справі доказів. У наданих суду письмових запереченнях на позов зазначили, що позов не визнають з тих підстав, що 27.06.2014 року між ПАТ «Акціонерний Банк «Укоопспілка» та [PERSON] «ТУР» було укладено кредитний договір про відкритя кредитної лінії №1. Крім того, 27.06.2014 р. між [PERSON] та ПАТ «Акціонерний Банк «Укоопспілка» було укладеного договір поруки №1, на підставі якого поручитель зобовязується відповідати перед банком на засадах солідарного боржника за виконання [PERSON] «ТУР» зобовязань за кредитним договором. 27.06.2014 р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір застави майнових прав, на підставі якого поручитель передав в заставу позивачу право вимоги грошових коштів за зобовязаннями по договору банківського вкладу «Врожайний рік» № 06/1372-2014 від 24.06.2014 р., укладеному між позивачем та [PERSON] на суму 300\~500 грн. 19.02.2015 року позивачем надіслано відповідачам [PERSON] «Тур» та [PERSON] заяви про дострокову сплату у повному обсязі заборгованості за кредитним договором №1 від 27.06.2014 р. Надсиланням вказаної заяви позивач засвідчив настання обставин, передбачених п.4.1 договору застави. 19.03.2015 р. [PERSON] «ТУР» надіслано позивачу заяву про звернення стягнення на предмет застави в позасудовому порядку та списання коштів з депозитного рахунку [PERSON], який відкритий у цьому ж банку в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, у звязку з тим, що до банку перейшло право вимоги за депозитним договором. 03.06.2015 р. [PERSON] було надіслано аналогічну заяву, проте, відповіді на вказані заяви по даний час не отримали. Вважають, що зобовязання відповідачів щодо сплати позивачу грошових коштів за кредитним договором в розмірі 300\~500,00 грн. є припиненим, в силу того, що позивач, згідно умов договору застави перейшло право вимоги згаданих коштів, які були предметом забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором. Просять в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. На підставі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на солідарну відповідальність позичальника та поручителя, яким є фізична особа, суд вважає, що вимоги даного позову підлягають сумісному розгляду, незважаючи на те, що позичальником є юридична особа . Судом встановлено, що 20 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] «ТУР» було укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 1, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу [PERSON] «ТУР» кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії із встановленням ліміту кредитної лінії у розмірі 300\~000 грн., з кінцевим терміном погашення 19.06.2015 р., із сплатою 20,5 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобовязань позичальником по кредитному договору про відкриття кредитної лінії №1, 27.06.2014 року між позивчем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №1, відповідно до якого поручитель зобовязався відповідати перед позивачем на засадах солідарного боржника за виконання [PERSON] «ТУР» зобовязань за кредитним договором. Відповідно до п.3.2 кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 1 проценти за користування кредитом нараховуються банком на суму фактичного щоденного залишку заборговансоіт за отриманими коштами та сплачується позичальником виходячи із встанволеної банком фіксованої процентної ставки у розмірі 20,5 % річних. Пунктом 5.1 кредитного договору, за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе за кредитним договром зобовязань, винна сторона сплачує іншій стороні штрафні санкції, а також відшкодовує збитки. За п.5.2 кредитного договору позичальник , у випадку прострочення ним виконання зобовязань по поверненню сум кредиту або плати за кредит зобовязаний сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу. За несвоєчасну сплату сум кередиту та плати за кредит позичальник сплачує пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення. (п. 5.3 кредтного договору). Як встановлено судом, відповідач [PERSON] «ТУР» умов кредитного договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених кредитним договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 03.03.2015 року загальна сума боргу за кредитним договором становить 321 682 грн. 12 коп., з яких: 300 000 грн. заборгованість по кредиту; 20\~329 грн. 15 коп. прострочена заборгованість за відсоткам; 803 грн. 70 коп. пеня за відсотками; 73 грн. 51 коп. 3 % за відсотками; 476 грн. 29 коп.- інфляційні нарахування за відсотками. Відповідно до умов договору поруки відповідач [PERSON] на добровільних засадах поручилися перед позивачем на засадах солідарного боржника за виконання позичальником [PERSON] «ТУР» зобовязань за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 1 від 27.06.2014 року. 19.02.2015 року банком, відповідно до кредитного договору та договору поруки, у звязку із невиконанням позичальником умов кредитного договору, було надіслано відповідачам вимоги про досторокову сплату у повному обсязі заборгованості за кредитним договром № 1 від 27.06.2014 року, однак, відповідачами жодних дій по виконанню вимог банку не вчинено. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] «ТУР» прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, не виконавши взятих за кредитним договором зобовязань, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 1 від 27 червня 2014 року в сумі 321 682 грн. 12 коп. підлягає стягненню в користь позивача солідарно з відповідача [PERSON] «ТУР» як позичальника та відповідача [PERSON] як поручителя. Суд не приймає до уваги заперечення відповідачів про припинення зобов»язань у звязку із переходом до банку права вимоги коштів, які є предметом договору застави, з огляду на наступне. Постановою Правління Національного банку України № 39 від 22 січня 2015 р. було віднесено Публічне акціонерне товариство «Акціонерний Банк «Укоопспілка» до категорії неплатоспроможних. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 22.04.2015 р.№ 264 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Укоопспілка» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.04.2015р. прийнято рішення № 83 «Про початок процедури ліквідації АБ «Укоопспілка». Якщо у банку введена тимчасова адміністрація, то повернення депозитів можливо відповідно до процедури визначеної Законом України «По систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до ст. 26 Законом України «По систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Фонд не відшкодовує кошти, зокрема, за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобовязання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобовязань. Відповідно до ст.36 Законом України «По сиситему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом. Згідно п. 1 ч.5 ст. 36 цього Закону, під час тимчасової адміністрації не здійснюється, в т.ч. задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Відтак, зазначені заперечення є необгрунтованими. Крім того, з відповідачів в користь держави слід стягнути по 1\~608 грн. 41 коп. судового збору з кожного. На підставі ст. 526, 530, 553, 554, 610, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved