Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив суд стягнути сплачене страхове відшкодування в розмірі 27 157,40 грн. та судовий збір в розмірі 1 762,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 15.06.2015 року в м. Києві по Броварському проспекту відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля марки «BMW», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Пошкоджений транспортний засіб «BMW», реєстраційний номер [NUMBER] , був застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Акціонерна Страхова компанія «ІНГО Україна» відповідно до Договору страхування №310510575.15. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 20.07.2015 року ДТП сталася з вини відповідача [PERSON] . Позивач вказує, що на умовах договору страхування страховик оплачує страхову вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, а тому на підставі рахунку №369986 від 18.06.2015 року АВТ Баварія, відповідно до страхового акту №133356 від 05.10.2015 сплатив страхове відшкодування у розмірі 77 157,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням №8127 від 07.10.2015 року. Разом з тим, позивач зазначив, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП була застрахована ПАТ НАСК «Оранта» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/1790420. Відповідно до умов полісу №АІ/1790420 ліміт страхової відповідальності ПАТ НАСК «Оранта» становить 50 000,00 грн., франшиза 0,00 грн. Позивач вважає, що враховуючи те, що розмір заподіяних відповідачем збитків, перевищує ліміт відповідальності страховика за полісом №АІ/1790420, то відповідно до ст. 1194 ЦК України на відповідача покладається обов`язок відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в розмірі 27 157,40 грн. (77157,40 грн. - 50 000,00 грн.). З огляду на викладене, позивач просив задовольнити позов. 15.03.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 березня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Сторонам було направлено копію ухвали від 19.03.2019, також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 15.06.2015 року в м. Києві по Броварському проспекту відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля марки «BMW», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . В результаті зазначеної вище ДТП, вказані вище транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, що підтверджується довідкою № 65975487 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.а.с. 66, 67). Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.07.2015 року, винним у скоєнні ДТП, що сталася 15.06.2015, було визнано [PERSON] та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с. 14). Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Пошкоджений транспортний засіб «BMW», реєстраційний номер [NUMBER] був застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Акціонерна Страхова компанія «ІНГО Україна» відповідно до Договору страхування № 310510575.15 від 17.04.2015 року. 28.09.2015 року страхувальник звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 79). На виконання умов Договору страхування, на підставі Рахунку № 369986 від 18.06.2015 року та страхового акту № 133356 від 05.10.2015 року на рахунок ТОВ «АВТ Баварія» було перераховано суму страхового відшкодування у розмірі 77 157,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням №8127 від 07.10 року (а.с. 80-81). Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов Договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором. Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. ПрАТ «Страхова група «ТАС» виплатило позивачу страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 71 884,03 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 1166 ЦК України передбачає обов`язок особи, винної у заподіянні шкоди, відшкодувати її в повному обсязі. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, оскільки, до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» внаслідок виплати потерпілому страхового відшкодування, перейшло право вимоги до відповідача, при цьому виплачена страхова виплата є недостатньою для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди, а тому з [PERSON] на користь ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а саме у розмірі 27 157,40 грн. (77 157,40 грн. - 50 000,00 грн.). Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 1 762,00 грн. Враховуючи вищевикладене, позов ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» підлягає задоволенню.

Outcome: approved