Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі, мотивуючи свої вимоги тим, що Наказом ректора Національної академії внутрішніх справ від 6 серпня 2011 року № 622 [PERSON] з 1 вересня 2011 року зараховано курсантом першого курсу НАВС денної форми навчання за державним замовленням. 22.09.2011 року між НАВС, комплектуючим органом - УМВС України в Сумській області - та Відповідачем укладено Договір № 11-269 про підготовку фахівця у НАВС, який пізніше було доповнено додатковим договором № 1 від 28 травня 2012 року, що став його невідємною частиною. Відповідно до умов Договору Відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобовязувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі. Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов Договору Відповідача направлено для подальшого проходження служби до УМВС України в Сумській області. Таким чином, навчальним закладом умови Договору виконано у повному обсязі. 13 березня 2015 року на адресу НАВС надійшов лист (Вх № 1077) від УМВС України в Сумській області від 10.03.2015 №2/2-964, яким їх було повідомлено, що наказом УМВС України в Сумській області від 04.03.2015 року № 71 о/с Відповідача звільнено з ОВС на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням. Тобто, у порушення умов Договору Відповідач з власної ініціативи звільнився з ОВС до спливу встановленого Договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. Позивач в судове засідання не з'явився але наддав суду заяву про розгляд справи без його участі та наполягав на задоволенні позовних вимог. 21.12.2016 року в судовому засіданні відповідач позов не визнав та надав заперечення проти позову в яком просив цивільну справу закрити, оскільки на момент укладання договору він був неповнодієздатним набувати для себе цивільних прав. Дослідивши матеріали справи а саме: наказ ректора Національної академії внутрішніх справ від 6 серпня 2011 року № 622 (а.с.9) [PERSON] з 1 вересня 2011 року зараховано курсантом першого курсу НАВС денної форми навчання за державним замовленням. Згідно договору № 11-269 про підготовку фахівця у НАВС (а.с.10-12) між відповідачам та позивачем був укладений договор до умов якого Відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобовязувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі. наказом № 71 о/с від 04.03.2015 року (а.с.28) [PERSON] звільнено за власним бажанням з ОВС. Згідно довідки про відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця у НАВС (а.с.14) заборгованість відповідача перед НАВС становить 22222,52 грн., суд дійшов висновку, що позов доведено, а тому підлягає задоволенню повністю. Відповідно п. 2.1.3. Договору, виконавець зобовязаний забезпечити Особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України. Під час навчання [PERSON] були здійсненні наступні витрати: грошове забезпечення 5703,56 грн., речове забезпечення 5460,05 грн., на комунальні послуги та спожиті відповідачем енергоносіїв 7885,40 грн. на загальну суму 22222,52 грн. Відповідно до п. 2.3.6. Договору, Відповідач зобовязався у разі звільнення з ОВС по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п. 3 Договору відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. П. 3.3. Договору передбачено, що однією з підстав відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи начальницького складу ОВС із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням. Відповідно до п. 4.1. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до п. 4.2. Договору, у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. Згідно з п. 4.4. Договору, у разі відмови Особи добровільно відшкодувати витрати, таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або неналежне виконання, тобто з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Таким чином за час навчання вартість витрат, повязаних з утриманням відповідача у навчальному закладі становить 22222,52 грн. та повинна бути стягненна з відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 1378,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved