Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просив визнати його батьком [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати Новоушицький районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни в актовий запис № 78 від 14 липня 2017 року про народження [PERSON] , [INFO] , виключивши відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька дитини, вказавши таким [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що у 2014 році він познайомився із [PERSON] та вони почали зустрічатися. Такі відносини тривали до квітня 2016 року. В період з вересня 2016 року до закінчення 2016 року вони зустрічались знову. В період з 27 січня 2017 року до [INFO] [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , а [INFO] у них в шлюбі народився син [PERSON] . Про вагітність та народження [PERSON] дитини [PERSON] йому було відомо, але він ніколи не запитував останню хто є біологічним батьком [PERSON] . Однак у травні 2019 року, зважаючи на свої сумніви щодо батьківства [PERSON] , він запропонував [PERSON] пройти тест ДНК, за результатами якого батьківство підтвердилось. Ухвалою суду від 04 березня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 17 березня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, надано відповідачу строк для подання відзиву. Відповідач подав до суду відзив в якому проти позову заперечив вказавши, що укладаючи шлюб із [PERSON] , яка на момент його укладення вже була вагітна, у нього були сумніви щодо свого батьківства відносно сина [PERSON] . З народження [PERSON] і до сьогодні від вважає себе його батьком. У батьківстві позивача він сумнівається, оскільки третя особа [PERSON] відмовилась провести експертизу ДНК, а експертизі наданій позивачем він не довіряє. Вважає, що позивач з народження [PERSON] знав про своє батьківство, але з підстав небажання витрачати свої кошти на утримання дитини та її матері в період вагітності. Таким чином позивач пропустив 1-річний строк на звернення до суду із даним позовом. Позивач подав до суду відповідь на відзив, вказавши про те, що вперше про своє батьківство відносно сина [PERSON] він дізнався при розмові із [PERSON] , яка відбулась 1-го травня 2019 року і вже в кінці травня 2019 року він запропонував останній пройти тест ДНК, на що вона погодилась та його батьківство підтвердилось. Ухвалою суду від 28 травня 2020 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті. Позивач та його представник адвокат Бондарчук С.С. у вступному слові позов підтримали з підстав викладених у ньому. Також позивач вказав, що на даний час він зареєстрував шлюб із [PERSON] . Відповідач направив до суду заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа - [PERSON] пояснила, що дійсно біологічним батьком її сина [PERSON] є позивач у справі [PERSON] . Про його батьківство вона повідомила останнього лише в травні 2019 року, після чого була проведена експертиза, яка підтвердила таку обставину. Третя особа Новоушицький районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції направив до суду клопотання про розгляд справи без участі представника. Суд, заслухавши позивача та його представника, третю особу, свідків, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 27 січня 2017 року по 30 грудня 2019 [INFO] , про що свідчить копія рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області (а.с.10). Згідно з даними свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками останнього зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). [INFO] зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.57). Дані експертного заключення № MG19-70434 від 24 червня 2019 року свідчать про те, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] становить 99,9999% (а.с.11). Таким чином, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] доведено. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що наданий позивачем висновок не може братись судом до уваги, оскільки експертиза не була проведена в ході розгляду справи, оскільки висновок експерта може бути підготовлений, як на замовлення учасника справи, так і на підставі ухвали суду про призначення експертизи, що передбачено ч.3 ст. 102 ЦПК України. Щодо доводів відповідача про неправдивість висновку про батьківство позивача відносно [PERSON] суд зазначає, що відповідач доказів протилежного суду не надав, будь-яких клопотань про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи із зазначеного питання не заявляв. Відповідно до статті 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідач у відзиві на позов вказав про пропуск позивачем 1-річного строку для оспорювання батьківства, однак жодних доказів на підтвердження таких обставин суду не надано. Водночас допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали суду показання, з яких суд установив, що позивач дізнався про своє батьківство відносно сина [PERSON] у травні 2019 року. Зазначені показання свідків відповідачем не спростовані. Зважаючи на викладене, суд приходить до переконання, що вимоги позивача щодо визнання батьківства є обґрунтованими. Згідно з п. 6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до вимог статті 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Зважаючи, що обов`язок щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження для органу державної реєстрації актів цивільного стану встановлений законом, підстави для зобов`язання останнього судом здійснити такі - відсутні. Відтак, враховуючи викладене, позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial