Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовною заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свій позов мотивує тим, що у Мелітопольському відділені ПАТ КБ «ПриватБанк» він оформив кредит для побутових витрат. Однак в нього виникла заборгованість у зв`язку з чим на підставі заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» 05.06.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною було вчинено виконавчий напис №4998, щодо звернення стягнення на користь АТ КБ «ПриватБанк» з [PERSON] суму, яка складає 80\~259 гривень 28 копійок. 23.10.2018 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Петраш С.М. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Вважає, що виконавчий напис вчинений з чисельним порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Крім того, просить призупинити виконавче провадження №57491047, щодо стягнення на користь АТ КБ «ПриватБанк» з позивача суми, яка складає 80\~259 гривень 28 копійок та заборонити виконувати усі виконавчі дії за виконавчим провадженням. Позивач у судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Ільєнко І.Г. надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, на позовних вимогах наполягають та просять задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача - АТ КБ «Приватбанк» - у судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнає в повному обсязі, та зазначив, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно якого позивач отримав кредит. У порушення норм закону та умов договору позивач належним чином зобов`язання не виконав та не повернув в межах строку, встановленого договором, суму кредиту та не сплатив проценти, комісію та інше за користування кредитом. З боку позивача здійснювалися додаткові заходи щодо вирішення питання в досудовому порядку, а саме, направлення вимог про усунення порушень за вказаним кредитним договором, яку позивач залишив без уваги та виконання, що свідчить про факт наявності боргу та його визнання позивачем. Зазначає, що виконавчий напис вчинено відповідно норм діючого законодавства. АТ КБ «Приватбанк» було надано нотаріусу всі необхідні документи відповідно до переліку, а саме кредитний договір, засвідчений банком розрахунок про заборгованість, в якому в повній мірі відображені всі операції позивача щодо погашення заборгованості. Підстав вважати незаконність дій нотаріуса немає, тим більше неподання документів, що не підтверджують безспірність вимог позивача. Вказує, що нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб-сторін нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість: саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу яких виник спір. Щодо строку, за котрим здійснюється стягнення за виконавчим написом, зазначає, що з урахуванням переривання строку шляхом часткової оплати позивачем боргу, відповідачем правомірно заявлено до стягнення суму заборгованості за вказаний період, а нотаріус правомірно в межах строків вчинив виконавчий напис. Крім того, зі сторони позивача не доведено факту погашення суми кредиту. На підставі вказаного просить у позові відмовити. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та письмові пояснення на позов, відповідно до яких позивачем не було вказано суми, яки ним були сплачені, немає підтвердження погашення заборгованості жодними документами, тобто ніяк не спростовує розміру заборгованості, вказаного у виконавчому написі. Про будь-які суперечки, спори, зміни та доповнення до кредитного договору, винесені з приводу цього судові та інші рішення, що впливають на відносини кредитора і боржника, кредитор нотаріуса не повідомляв, а присутність боржника під час виконавчого напису не передбачена чинним законодавством. З огляду на викладене, вчинення виконавчого напису є цілком правомірним, а доводи позивача неспроможними, оскільки нотаріус діяла у повній відповідності до ЗУ «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Просить винести рішення з урахуванням викладених пояснень. Представник Мелітопольського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до положень ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. На підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. №4998 від 05.06.2017 року з [PERSON] , [INFO] , на користь АТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 80\~259 /вісімдесят тисяч двісті п`ятдесят дев`ять/ гривень 28 копійок /а.с.7/. На підставі виконавчого напису державним виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Петраш С.М. 23.10.2018 року відкрито виконавче провадження №57491047 /а.с.6/. Відповідно ст.18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документу у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що з метою отримання виконавчого напису, банк подав нотаріусу такі документи: письмову вимогу про усунення порушень умов кредитного договору, з квитанцією про її направлення [PERSON] ; Анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в Приватбанк; виписку з рахунка боржника за період з 21.01.2013 року по 31.03.2017 року. Згідно зі змістом Анкети-заяви, вона разом з пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами складають договір про надання банківських послуг. Проте, банком не було доведено, що крім Анкети-заяви нотаріусу подавались пам`ятка клієнта, Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи. У зв`язку з цим, суд не може дійти висновку, що банк надав нотаріусу оригінал кредитного договору. Крім того, як зазначено у виписці по рахунку, боржник перестав сплачувати платежі по кредиту з серпня 2013 року, і саме тоді у нього почала виникати безперервна прострочена заборгованість. Як роз`яснено у постанові Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 року, строк позовної давності по кредиту, який належить сплачувати частинами, обчислюється по кожному платежу окремо. Натомість, виконавчий напис було вчинено 05.06.2017 року, тобто після спливу більше ніж трьох років з моменту, коли у боржника виникла заборгованість і відповідно у банку виникло право вимоги. Таким чином, суд приходить до висновку про недотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» в частині строку винесення виконавчого напису. Надані банком вимоги про усунення порушень умов договору містять квитанції про направлення їх боржнику, але не містять доказів їх отримання, або причин невручення. Крім того, суд звертає увагу, що згідно із виконавчим написом, боржнику нараховано одночасно пеню і штраф, тобто застосовано подвійну відповідальність, що не узгоджується з положеннями ст. 61 Конституції України. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. За таких умов, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про відсутність документів, які би підтверджували безспірність заборгованості, що свідчить про неправомірність виконавчого напису. Водночас, суд вважає необґрунтованими доводи позивача в частині посилання на вимоги Закону України «Про забезпечення прав кредиторів і реєстрацію обтяжень» і похідні від цього доводи, оскільки вимоги вказаного закону розповсюджуються на відносини обтяжень рухомого майна в забезпечення виконання зобов`язань, тоді як в даному випадку про такі заходи сторони не домовлялись. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved