Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] , 1951 року народження. [PERSON] має II групу інвалідності з дитинства, інвалідність установлена безстроково. [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У вересні 2018 року під час проведення рейду службою у справах дітей Токмацької районної державної адміністрації було виявлено, що дитина у віці 9-ти років не почала отримувати обов`язкову середню освіту без будь-яких поважних причин, була в занедбаному стані, складала враження ізольованої від соціуму дитини, волосся було помаранчево-червоним, у дитини був педикульоз. Умови проживання в сім`ї були незадовільні, помешкання потребувало ремонту, в кімнатах був бруд та сморід. [PERSON] вчинила сварку, була в істеричному та агресивному стані, виникла безпосередня загроза життю та здоров`ю дитини. Розпорядженням голови Токмацької районної державної адміністрації від 04.09.2018 року № 389 [PERSON] , 2009 р.н. було негайно відібрано у матері та тимчасово влаштовано до дитячого закладу на повне державне забезпечення. З 07.09.2018 року дитина перебувала у КЗ «Мирненський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР. За інформацією Центру [PERSON] кілька разів відвідувала доньку, цікавилася здоров`ям та життям дитини, привозила фрукти та солодощі. Токмацьким районним центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді проводилась робота з матір`ю щодо необхідності створення відповідних умов для утримання та виховання доньки, але ніяких належних умов для виховання та розвитку дитини [PERSON] не забезпечила. За інформацією відділення поліції № 3 Пологівського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області від 27.05.2021 року № 4397/75-21р. 03.10.2018 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.184 КупАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей). Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 22.03.2019 року у справы № 328/2433/18 малолітню [PERSON] було відібрано від її матері, [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав та стягнуто з [PERSON] аліменти на користь державного закладу, в якому перебувала дитина, в розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 вересня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] подала апеляційну скаргу, але постановою Запорізького апеляційного суду від 30.07.2019 року скаргу залишено без задоволення. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на вимогах закону. У серпні 2019 року [PERSON] було подано касаційну скаргу до Верховного Суду, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Постановою Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі № 328/2433/18 касаційну скаргу [PERSON] задовільнено частково. Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 22.03.2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 30.07.2019 року в частині стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору скасовано. В решті рішення залишено без змін. З 22.11.2019 року [PERSON] проживає у прийомній сім`ї. [PERSON] зв`язку з дитиною не підтримує. За словами прийомної матері, [PERSON] декілька разів намагалася додзвонитися до рідної матері, але остання жодного разу не підняла слухавку та не передзвонила. За інформацією КУ «Центр надання соціальних послуг» Молочанської міської ради від 13 травня 2021 року сім`я [PERSON] під соціальним супроводом не перебувала, за наданням соціальних послуг не зверталась. [PERSON] не усвідомлює необхідності виховання дитини в родинному колі, тому надає вигадану та суперечливу інформацію. Під час візиту в родину не пішла на контакт зі спеціалістом КУ «Центр надання соціальних послуг» Молочанської міської ради, у двір не пустила. Вчинила сварку, емоційний стан матері був нестабільним - від доброзичливого до агресивного. 17.06.2021 року [PERSON] не пустила до двору і працівника Відділу Служба у справах дітей Молочанської міської ради. На контакт не пішла, реагувала емоційно та агресивно. Метою відвідування була бесіда з матір`ю щодо подальшої долі малолітньої [PERSON] та перевірка створення умов для її проживання та розвитку. Згідно ч.9 п.8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. В межах досудового врегулювання спору, враховуючи, що з моменту набрання законної сили постанови Верховного Суду України від 15 квітня 2020 року минуло більше року, і за цей час [PERSON] не вчинила дій, спрямованих на повернення дитини додому, комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Молочанської міської ради 18.06.2021 року було проведено засідання за участі [PERSON] . На засіданні комісії підтверджено факт, що доньку [PERSON] не розшукувала, аргументуючи це тим, що в неї немає інформації щодо місця перебування дитини. Але до органу опіки та піклування з приводу місцезнаходження своєї доньки [PERSON] жодного разу не зверталась. Відповідно до результату засідання комісії було прийнято рішення про доцільність підготовки та подання до суду позову про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її дитини [PERSON] . Відсутність дій щодо створення в будинку належних умов для проживання та розвитку своєї доньки [PERSON] , дій щодо повернення дитини додому виконавчий комітет Молочанської міської ради як орган опіки та піклування, розцінює як свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] на розгляд справи в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином; відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.11.2019 року. У вересні 2018 року під час проведення рейду службою у справах дітей Токмацької районної державної адміністрації було виявлено, що дитина у віці 9-ти років не почала отримувати обов`язкову середню освіту без будь-яких поважних причин, була в занедбаному стані, складала враження ізольованої від соціуму дитини, волосся було помаранчево-червоним, у дитини був педикульоз. Умови проживання в сім`ї були незадовільні, помешкання потребувало ремонту, в кімнатах був бруд та сморід. [PERSON] вчинила сварку, була в істеричному та агресивному стані, виникла безпосередня загроза життю та здоров`ю дитини. Розпорядженням голови Токмацької районної державної адміністрації від 04.09.2018 року № 389 [PERSON] , 2009 р.н. було негайно відібрано у матері та тимчасово влаштовано до дитячого закладу на повне державне забезпечення. 07.09.2018 року дитину тимчасово влаштовано до КЗ «Мирненський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР. Токмацьким районним центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді проводилась робота з матір`ю щодо необхідності створення відповідних умов для утримання та виховання доньки, але ніяких належних умов для виховання та розвитку дитини [PERSON] не забезпечила. Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 22.03.2019 року у справі № 328/2433/18 малолітню [PERSON] було відібрано від її матері, [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав та стягнуто з [PERSON] аліменти на користь державного закладу, в якому перебувала дитина, в розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 вересня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Постановою Запорізького апеляційного суду від 30.11.2019 року рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 22.03.2019 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 15.04.2020 року рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 22.03.2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 30.07.2019 року в частині стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору скасовано. В решті рішення залишено без змін. З 22.11.2019 року [PERSON] проживає у прийомній сім`ї. [PERSON] зв`язку з дитиною не підтримує. За словами прийомної матері, [PERSON] декілька разів намагалася додзвонитися до рідної матері, але остання жодного разу не підняла слухавку та не передзвонила. За інформацією КУ «Центр надання соціальних послуг» Молочанської міської ради від 13 травня 2021 року сім`я [PERSON] під соціальним супроводом не перебувала, за наданням соціальних послуг не зверталась. [PERSON] не усвідомлює необхідності виховання дитини в родинному колі, тому надає вигадану та суперечливу інформацію. Під час візиту в родину не пішла на контакт зі спеціалістом КУ «Центр надання соціальних послуг», у двір не пустила. Вчинила сварку, емоційний стан матері був нестабільним - від доброзичливого до агресивного. 17.06.2021 року [PERSON] не пустила до двору і працівника Відділу Служба у справах дітей Молочанської міської ради. На контакт не пішла, реагувала емоційно та агресивно. Метою відвідування була бесіда з матір`ю щодо подальшої долі малолітньої [PERSON] та перевірка створення умов для її проживання та розвитку. Згідно характеристики виконавчого комітету Молочанської міської ради №2268/11-23 від 07.10.2021 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] , 1951 року народження, є особою з інвалідністю II групи з дитинства, мати одиначка. Дитина [PERSON] , [INFO] , разом з матірю не проживає, долею дитини мати не цікавиться. За інформацією КУ «Центр надання соціальних послуг» Молочанської міської ради від 04.11.2021 року в вересні 2018 року неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , була вилучена із сімї [PERSON] та перебувала в закладі державного утримання (дитина не відвідувала школу, була в занедбаному стані). На даний час дитина вилучена із сімї без позбавлення батьківських прав та влаштована в сімейні форми виховання. Під соціальним супроводом родина не перебуває, за наданням соціальних послуг до КУ «Центр надання соціальних послуг» Молочанської міської ради не зверталась. Від запропонованих комплексних соціальних послуг [PERSON] відмовилась. Під час наступних візитів в родину [PERSON] на контакт більше не виходила. Згідно ч.9 п.8 Постанови Кабінету Міністрів України, від 24.09.2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», у разі прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав служба у справах дітей протягом тижня інформує центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за місцем проживання сім`ї для надання соціальних послуг сім`ї. Результати проведеної центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді роботи враховуються службою у справах дітей під час підготовки висновку про доцільність поновлення або позбавлення батьків батьківських прав. Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. З моменту набрання законної сили постанови Верховного Суду України від 15 квітня 2020 року минуло більше року, і за цей час [PERSON] не вчинила дій, спрямованих на повернення дитини додому, комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Молочанської міської ради 18.06.2021 року було проведено засідання за участі [PERSON] . На засіданні комісії підтверджено факт, що доньку [PERSON] не розшукувала, аргументуючи це тим, що в неї немає інформації щодо місця перебування дитини. Але до органу опіки та піклування з приводу місцезнаходження своєї доньки [PERSON] жодного разу не зверталась, у зв`язку з чим орган опіки та піклування виконавчого комітету Молочанської міської ради звернувся до суду з даним позовом. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Молочанської міської ради від 05.07.2021 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , за ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Суду надані належні та допустимі докази на підтвердження факту самоусунення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків. Вищевказані обставини відповідачем не оспорювалися. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. З досліджених судом доказів, встановлено, що мати малолітньої [PERSON] , [INFO] , ухилилася від виконання своїх обов`язків, оскільки відповідач [PERSON] протягом останнього року взагалі не приймає участі у вихованні своєї доньки, не цікавиться станом її здоров`я, духовним та фізичним розвитком, матеріально не забезпечує, не вчинила дій, спрямованих на повернення дитини додому. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідача від виховання своєї доньки, що є винною поведінкою матері в розумінні вимог вказаних норм матеріального права. З наведеного вище, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, інвалідність установлено безстроково. З урахуванням того, що позивач за звернення до суду із позовом про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб звільнений від сплати судового збору згідно із п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» , а відповідач [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як особа з інвалідністю ІІ групи, тому судовий збір у розмірі 908,00 грн. компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved