Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості та штрафних санкцій. Свої вимоги мотивує тим, що 14.05.2013 року між ним та ПП «Руметаль» було укладено договір № 14/05-01 про надання зворотної фінансової допомоги. 01.12.2013 року була укладена додаткова угода до вказаного договору. Відповідно до договору позивач передав відповідачу фінансову допомогу в розмірі 517250,00 грн. зі строком повернення 01.03.2015 року. Однак відповідач прийняті на себе зобовязання за договором належним чином не виконав. Просить суд стягнути з ПП «Руметаль» на його користь заборгованість за договором в розмірі 1390506,17 грн., а також судовий збір у розмірі 6890 грн. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позовної заяви не надав. Суд, вважає за можливе розглянути справи у порядку ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд прийшов до наступного. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні встановлено, що 14.05.2013 року між ним та ПП «Руметаль» було укладено договір № 14/05-01 про надання зворотної фінансової допомоги (а.с. 7-10). 01.12.2013 року була укладена додаткова угода до вказаного договору (а.с.11-12). Відповідно до договору позивач передав відповідачу фінансову допомогу в розмірі 517250,00 грн. про що з боку ПП «Руметаль» були видані квитанції до прибуткових касових ордерів: № 6 від 14.05.2013 року на суму 250000,00 грн.; № 5 від 18.10.2013 року на суму 1800,00 грн.; № б від 21.10.2013 року на суму 255000,00 грн.; № 2 від 07.02.2014 року на суму 3000,00 грн.; № 5 від 19.02.2014 року на суму 800,00 грн.; № 6 від 25.02.2014 року на суму 6650,00 грн.(а.с.16-17). Як встановлено в судовому засіданні відповідач зобовязання за вказаним договором у встановлений строк належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 16.02.2016 року утворилася заборгованість, яка складається з наступного: -517250,00 грн. сума основного боргу; -343156.40 грн. сума неустойки (пеня); -209379.97 грн. 25 % річних від суми заборгованості; -320719.88 грн. інфляційне збільшення суми боргу (інфляційні втрати) , а всього 1390506,17 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 3-5). Позивач звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості, яка була залишена без задоволення (а.с13,14,15). На день розгляду справи заборгованість відповідачем перед [PERSON] у добровільному порядку не сплачена, а тому підлягає примусовому стягненню. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню у повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Також суд вважає, що на підставі\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6890 грн. (а.с.1).

Outcome: approved