Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ позивач звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності, покликаючись на те, що 27 квітня 2014 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Вони, не зважаючи на розірвання шлюбу у 1994 році, весь час проживав однією сімєю у квартирі № 58 на вул. Петлюри, 29 у м. Львові, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, повторно шлюб не зареєстрували оскільки то не було часу, то ще якісь фактори, а тому просить встановити факт спільного його проживання із спадкодавцем [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу та визнати право власності на спадкове майно - квартиру № 58 на вул. Петлюри, 29 у м. Львові. В судовому засіданні позивач то його представник позов підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у заяві. Просять позов задовольнити. Відповідачі у\~судове засідання\~не зявилася,\~подали заяви\~щодо розгляду\~справи у\~їх відсутності\~та визнання\~позову в\~повному обсязі,\~а тому\~згідно ст.\~169\~ЦПК України,\~суд вважає,\~що справу\~слід розглядати\~у її\~відсутності,\~оскільки в\~матеріалах справи\~є достатньо\~належних доказів\~про права,\~обовязки та\~взаємовідносини сторін.\~ Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ № 357096 від 28 квітня 2014 року [PERSON] померла 27 квітня 2014 року. Згідно ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.\~Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Також, згідно Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Однак суд відхиляє покликання позивача на довідку Поштампу ЦПЗ № 1 від 22 грудня 2012 року про отримання позивачем одноразової допомоги на поховання померлої [PERSON] та довідок ЛКП «Скнилівок» від 03 липня 2014 року, 29 жовтня 2014 року та 10 серпня 2015 року щодо місця реєстрації позивач та спадкодавця, оскільки зазначені доказі, на переконання суду, свідчать лише про відсутність конфліктів у відносинах між подружжям, яке, згідно свідоцтва 1-СГ № 006329 від 27 жовтня 1994 року, розірвало шлюб, але не про їх повязаність спільним побутом чи наявність взаємних права та обовязків. Також, суд не бере до уваги покликання заявника на акт ЛКП «Скнилівок» від 22 грудня 2014 року, як доказ його проживання однією сімєю зі спадкодавцем, оскільки в даному акті не вказана за чиїм звернення та у звязку з якими обставинами проводилось складання вказаного акту та даний акт не містить жодних відомостей щодо його належної реєстрації в ЛКП «Скнилівок», оригіналу вказаного акту суду теж надано не було. Крім того, згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, проте заявником не надано, а судом не отримано жодних належних та допустимих доказів щодо проживання заявника та померлого [PERSON], на момент відкриття спадщин, чи протягом останніх пяти років до дня його смерті однією сімєю, а також не надано суду жодних належних та допустимих доказів щодо того чи були вони повязані спільним побутом та чи мали взаємні права та обовязки, саме як подружжя, а тому, відповідно і відсутні підстави щодо вирішення питання про визнання права власності наспадкове майно за позивачем. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

Outcome: dismissed