Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, де вказав що 16.08.2011 року у місті Житомирі на вул.Шевченка, сталася дорожньо-транспортна пригода, в наслідок якої автомобіль Газ-3302-414, [NUMBER], керований [PERSON] здійснив наїзд на належний їй припаркований автомобіль Фольксваген, н.з. [NUMBER]. Винним у даному ДТП є [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ЖФ АТ «Українська пожежно-страхова компанія». ЖФ АТ «Українська пожежно-страхова компанія» позивачу було частково відшкодовано збитки на суму 18056 грн. 77 коп.. В зв'язку з тим, що нею було витрачено на ремонт автомобіля значно більшу суму коштів, позивач просила: «Стягнути з відповідачів 26760 грн. 99 коп. матеріальної шкоди та 10000 грн. 00 коп. моральної шкоди.» Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали. Представник відповідача ЖФ АТ «Українська Пожежно-страхова компанія» позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні в зв'язку з тим, що страхова компанія виплатила страхове відшкодування за договором страхування. Представник ТОВ «Люцина» позов не визнав, посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобуГаз-3302-414, [NUMBER] - ТОВ «Люцина» була застрахована ЖФ АТ «Українська Пожежно-страхова компанія» та сума страхового відшкодування не перевищує страхового ліміту, що передбачений договором страхування. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позов частково виходячи з наступного. Спірні правовідносини регулюються ст.1194 ЦК України, відповідно до якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В судовому засіданні встановлено, що 16.08.2011 року у місті Житомирі на вул.Шевченка, сталася дорожньо-транспортна пригода, в наслідок якої автомобіль Газ-3302-414, [NUMBER], керований [PERSON] здійснив наїзд на належний позивачу автомобіль Фольксваген, н.з. [NUMBER]. Належний позивачу автомобіль Фольксваген, н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Попільнянського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2011 року винним у даному ДТП визнано [PERSON] (а.с.10). Також судом встановлено, що автомобіль Газ-3302-414, АМ 1063 АТ, яким керував [PERSON] належить ТОВ «Люцина». [PERSON] станом на день скоєння ДТП перебував в трудових відносинах з ТОВ «Люцина» та керував автомобілем Газ-3302-414, [NUMBER] в зв'язку з виконанням трудових обов'язків, що підтвердилось в судовому засіданні витягом з наказу №32 від 05.05.2008 року про прийняття на роботу в ТОВ «Люцина» [PERSON] (а.с.59), витягом з наказу №5 від 07.02.2011 року про закріплення за [PERSON] автомобіля Газ-3302-414, [NUMBER] (а.с.58), подорожнім листом №24 від 16.08.2011 року (а.с.60). Відповідно до статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 1172 ЦК України юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових (службових) обов'язків. Таким чином судом встановлено, що відповідно до статей 1187, 1172 ЦК України є підстави для настання цивільно-правової відповідальності відповідача ТОВ «Люцина»перед позивачем [PERSON]. Також судом встановлено, що відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/35650211, цивільно-правова відповідальність ТОВ «Люцина» була застрахована у ЖФ АТ «Українська пожежно-страхова компанія» (а.с.61). Згідно з полісом страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 50000 гривень, франшиза - 500 гривень. В зв'язку з викладеним, відповідно до положень статті 1194 ЦК України, суд дійшов до висновку про те, що шкода заподіяна в наслідок ДТП позивачу [PERSON] підлягає відшкодуванню з ЖФ АТ «Українська пожежно-страхова компанія» в межах передбаченого ліміту відповідальності, за виключенням франшизи - 500 гривень. Відповідно до платіжного доручення №1235 від 08.11.2011 року ЖФ АТ «Українська пожежно-страхова компанія» перерахувала [PERSON] страхове відшкодування в сумі 18056,77 грн. (а.с.187). Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи №131/16-25 від 09.03.2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля заподіяна власнику автомобіля Фольксваген, н.з. [NUMBER], станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди 16.08.2011 року, становить 43445,51 грн. (а.с.166-174). Відповідно до ч.2 статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В позовній заяві позивач та в судовому засіданні його представник наполягали на відшкодуванні шкоди в розмірі коштів, які позивач витратила на його ремонт, а саме 42235 гривень. Враховуючи те, що вказана сума не перевищує розмір відновлювального ремонту визначеного експертизою, а також те, що вона підтверджена рахунком-фактурою та актом виконаних робіт (а.с.17-18), суд стягує з відповідача ЖФ АТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивача різницю між виплаченою сумою відшкодування, та сумою позову - 42235 гривень, яка буде становитиме 24178 грн. 23 коп. (42235 грн. - 18056,77 грн. = 24178,23 грн.). Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана пошкодженням майна позивача на суду 500 гривень (франшиза) підлягає відшкодуванню відповідачем ТОВ «Люцина». Суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення з відповідачів на користь позивача 10000 гривень на відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем та його представником не надано суду жодного доказу на підтвердження існування такої шкоди та її розміру. Відповідно до статті 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 383 гривні, витрат по проведенню автотоварознавчого дослідження - 520 гривень, витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи - 2611,20 грн.. Суд відмовляє в задоволенні вимоги позивача про стягнення на її користь витрат на послуги адвоката в сумі 2000 гривень, оскільки суду не надано доказів понесення таких витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial