Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду, мотивуючи тим, що 22 січня 2008 року нимбуло придбано у Відповідача нерухоме майно - дитячий виховний оздоровчий центр «Рассвет», розташований за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с.Щасливцево, вул.Набережна, будинок 18, яке розташовано на земельній ділянці загальною площею 3,0071 га. Дане нерухоме майно зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно 05.04.2016р. за №896541665221. Не зважаючи на укладення 22.01.2008р. договору купівлі - продажу вказаного нерухомого майна, всупереч вимогам законодавства України, Відповідач, у 2009р., оформив та отримав Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 3,0071 га, на якій розміщено належне позивачу майно. Вважає Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 3,0071 га від 05.11.2009р., серії ЯЯ № 320244 недійсним та просить його скасувати. Позивач до судового засідання не прибув, але надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, вимоги позову підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не прибув, але надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, вимоги позову визнає, не заперечує проти його задоволення. Представник Відділу у Генічеському районі Головного Управління Держгеокадастру у Херсонській області, до судового засідання не прибув, але надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, вимоги позову визнає, не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносин. 22 січня 2008 року [PERSON] було придбано у Відповідача нерухоме майно - дитячий виховний оздоровчий центр «Рассвет», розташований за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с.Щасливцево, вул.Набережна, будинок 18, яке розташовано на земельній ділянці загальною площею 3,0071 га. Рішенням Київського районного суду м. Сімферополь від 04 квітня 2008 року, договір купівлі-продажу вищевказаного майна було визнано дійним, та визнано за [PERSON] право власності на нерухоме майно дитячий виховний оздоровчий центр «Рассвет», розташований за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с.Щасливцево, вул.Набережна, 18. Вищевказане нерухоме майно зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно 05.04.2016р. за №896541665221. Кримський республіканський професійно-технічний навчальний заклад «Калинівське професійно-технічне аграрне училище»у 2009 році, оформив та отримав Державний акт серії ЯЯ №320244 на право постійного користування земельною ділянкою площею 3,0071га., на якій розміщено дитячий виховний оздоровчий центр «Рассвет». За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Згідно статті 120 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно- правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на обєкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці обєкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак обєкта права власності. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Окрім того, пунктом «е» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості..Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом частин першої, третьої статті 626 ЦК України двостороннім договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, якщо правами та обовязками наділені обидві сторони договору.Отже, правова природа двостороннього договору передбачає волевиявлення обох сторін договору на зміну, припинення або встановлення прав та обовязків сторін цього договору.За змістом статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу продавець передає/зобовязується передати майно (товар), а покупець приймає/зобовязується прийняти майно (товар). Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що Державний акт серії ЯЯ № 320244 на право постійного користування земельною ділянкою площею 3,0071га. від 05.11.2009р. оформлений та виданий Кримському республіканському професійно-технічному навчальному закладу «Калинівське професійно-технічне аграрне училище»- суперечить вимогам законодавства України, порушує права позивача, як власника дитячого виховного оздоровчого центру «Рассвет», володіти, користуватися та розпоряджатися нерухомим майном, земельною ділянкою під нерухомим майном та територією, необхідною для її обслуговування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved