Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що 24 травня 2006 року помер його батько [PERSON] у віці 8 років, після смерті якого відкрилася спадщина за законом земельна ділянка площею 0,0532га №729 для ведення садівництва, яка розташована на території Уманської міської рада Садове товариство «Держустанови», яка належала батьку згідно Державного акту на право власності на землю серія ЧР виданого 19.12.1997року на підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради народних депутатів №462 від 27 листопада 1997року, акт зареєстровано в Книзі записів актів на право приватної власності на землю за ЧР 23 №530. Як спадкоємець він після смерті батька звернувся до державного нотаріуса Уманської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, але постановою від 24.11.2015року йому було відмовлено на підставі того, що відсутні відомості про земельну ділянку у Державному земельному кадастрі, провести державну реєстрацію земельної ділянки неможливо, оскільки власник помер і не може звернутися з відповідною заявою до Держгеокадастру. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив задоволити позов в повному обсязі, надавши суду аналогічні пояснення викладені вище, та додатково пояснив, що після смерті батька йому 18.05.2007 року завідувачем Уманською міською державною нотаріальною конторою [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: квартиру [ADDRESS], на той час він не знайшов документи на земельну ділянку, лише після тривалого часу, перебираючи документи знайшов Державний акт на земельну ділянку, але коли він звернувся до нотаріуса йому у видачі свідоцтва на право власності за законом було відмовлено, іншим шляхом вирішити вказане питання можливості не має, тому він змушений звернутися до суду. Представник відповідача спеціаліст першої категорії юридичного відділу виконавчого комітету Уманської міської ради [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти заявлених позовних вимог позивача та вважала, що є всі підстави для задоволення позову. Судом встановлено, що у віці 78 років 24 травня 2006року в місті Умані Черкаської області помер [PERSON], про що 25 травня 2006 року складено відповідний актовий запис №399, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії I-СР №040830, виданого відділом реєстр рації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаській області. Після смерті батька позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18.05.2007 року завідувачем Уманською міською державною нотаріальною конторою [PERSON], спадкова справа №612 за 2006 рік, зареєстрованого в реєстрі за №1-2094.Право власності підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 08.06.2007 року Уманським виробничим підрозділом Черкаського обласного обєднаного бюро технічної інвентаризації, номер запису 6748 в книзі 63,189. Після його смерті відкрилась спадщина, яка включає в тому числі і право на земельну ділянку площею 0,0532га - для ведення садівництва, розташовану на території Уманської міської ради /садове товариство «Держустанови»/, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю на підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради народних депутатів №462 від 27 листопада 1997року, акт зареєстровано в Книзі записів актів на право приватної власності на землю за ЧР 23 №530. Постановою державного нотаріуса Уманської міської державної нотаріальної контори [PERSON] від 24.11.2015року позивач у було відмовлено на підставі того, що відсутні відомості про земельну ділянку у Державному земельному кадастрі, провести державну реєстрацію земельної ділянки неможливо, оскільки власник помер і не може звернутися з відповідною заявою до Держгеокадастру. Спадкова справа відкрита №612/2006, на момент заведення спадкової справи спадкові договори,спадкові справи та заповіти на імя та від імені [PERSON] були відсутні. Дружина спадкодавця [PERSON] 17.11.2006 року відмовилася від прийняття спадщини за законом, заява №1319. Відповідно до [PERSON] №0-28-0.2-1708/15-15 від 17.11.2015 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 532 кв.м СТ «Держустанова» №729 для ведення садівництва нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 669,93грв. Відповідно до листа Управління Дергеокадастру в Уманському районі Черкаської області від 16.11.2015 року №0-28-0.2-1678/15-15 згідно земельно-облікових документів управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області відомості про земельну ділянку [PERSON] площею 0,0532га, розташовану СТ «Держустанови» в місті Умані відсутні у Державному земельному кадастрі. Відповідно до п.2 «Прикінцевих та перехідних положень» ЗУ Про Державний земельний кадастр земельні ділянки, право власності(користування), на які виникло до 2004року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі невнесення відомостей до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників. Провести реєстрацію вказаної земельної ділянки не має можливості, оскільки власник помер і не може звернути ся з відповідною заявою. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України встановлено визнання права власності на майно, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Спадкуванням є перехід прав та обовязків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця) до інших осіб(спадкодавців, що передбачено вимогами статті 1216 ЦК України. До складу спадщини згідно ст.1218ЦК України входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин 2,3 статті 1223ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають право власності на землю на підставі цивільно-правових угод чи прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, те, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] за заповітом на земельну ділянку, однак оформити право на спадкове майно у нотаріальному порядку на земельну ділянку не може, тому необхідно визнати за позивачем право власності на зазначену вище земельну ділянку в судовому порядку за наявними у справі документами.

Outcome: approved