overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом і просить розірвати шлюб між ним та відповідачем у зв'язку з тим, що сімейне життя у нього з відповідачем не склалось, через несумісність характерів, шлюбні стосунки вони припинили, спільного господарства та бюджету не ведуть. Примирення та збереження сім`ї між ними неможливе оскільки позивач має намір створити іншу родину. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав та просив не стягувати з відповідача судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на вищевикладене, позицію сторін, з огляду на те, що судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дитини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом і просить стягнути з відповідача аліменти на його користь в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, починаючи з 22.02.2017 до зміни матеріального та сімейного стану сторін. Посилається на те, що він не працює, отримує пенсію по інвалідності в сумі 1200 грн., інших джерел доходів не має, матеріальне становище його тяжке. Відповідач працює в Бориспільському ВП ГУНП в Київській області, однак матеріальної допомоги йому не надає. В судове засідання сторони не з`явились. В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи без його участі. Відповідач направив заяву про розгляд справи без його участі, визнав позовні вимоги . Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітня дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно з ч.1 ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Судовий збір не сплачувався на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Інші судові витрати відсутні. Зважаючи на вищевикладене, позицію сторін, їх матеріальне становище та стан здоров'я, а також інші обставини, що мають істотне значення по справі, у тому числі вік сторін, їх працездатність, можливість заробляти,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом і просить стягнути з відповідача борг за договором позики в розмірі 65 885 грн. 22 коп., з них 10000 гривень основного боргу, 53200 гривень відсотків, 1823, 03 гривень інфляційних та 862,19 гривень 3% річних. Також просить стягнути із відповідача судові витрати по справі. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.09.2013, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10.12.2013 позов задоволено частково: стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] 10000 грн. основного боргу, 20600 грн. відсотків, 1823,03 грн. інфляційного збільшення за весь період прострочення, три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 538,52 грн., всього 32961,55 грн.; у задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.04.2014 вказані вище судові рішення скасовано в частині стягнення процентів, заявлених позивачем на підставі ст.ст. 1048 та 625 ЦК України, та справу в цій частині передано на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. В решті оскаржувані судові рішення залишені без змін. Позивач свої позовні вимоги підтримав. Вказав, що просить стягнути з відповідача у зв'язку з невиконанням ним договору позики на свою користь 15% місячних з усієї суми боргу, тобто з 10000 грн., а також 3% річних також з усієї суми боргу. Зазначив, що відповідачем вже було сплачено в рахунок погашення боргу за відсотками 1000 грн. Відповідач у судове засіданні повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв не направив. Зважаючи на позицію позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до розписки від 17.06.2010 [PERSON] взяв у борг у [PERSON] гроші в сумі 4000 гривень під 15% місячних, які зобов'язувався повернути до 17.07.2010. На цьому ж аркуші паперу міститься друга розписка (дата підпису [PERSON] - 17.07.2010, дата підпису [PERSON] - 17.06.2010), відповідно до якої, [PERSON] додатково взяв у [PERSON] 6000 грн., які зобов'язувався повернути до 17.07.2010. Також, у другій розписці міститься зобов'язання щодо передачі [PERSON] [PERSON] у разі неповернення боргу у визначений строк автомобіля Фольксваген Пассат 1992 року випуску.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом і просить стягнути з відповідача борг за послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 4223,20 грн., борг за послуги з вивезення твердих побутових відходів в сумі 331,20 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відомості щодо поважності причин неприбуття у судове засідання відсутні. Судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідач по справі [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] та зареєстрований на даній житловій площі разом з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою ЖЕК № 1380 від 08.04.2013. 10.04.2008 між відповідачем та позивачем укладено договір № 997 про надання послуг водопостачання і водовідведення фізичним особам(громадянам). На ім'я відповідача відкритий особовий рахунок [NUMBER] для фіксації коштів, що надходять за послуги водопостачання та водовідведення. Відповідач не повністю сплачував поточні платежі за послуги водопостачання та водовідведення, через що утворився борг. За період з 01.02.2010 по 01.08.2013 сума боргу становить 4223 гривень 20 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку [NUMBER]. Відповідно до особового рахунку [NUMBER] відповідач є платником за послуги з вивезення твердих побутових відходів, згідно з тарифами затвердженими рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради №07-10-УІ від 14.06.2011. Відповідач не сплачував поточні платежі за послуги з вивезення твердих побутових відходів, через що утворився борг. За період з 01.09.2011 по 01.08.2013 сума боргу становить 331 гривень 20 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку [NUMBER]. Відповідач одержував надавані позивачем послуги з вивезення твердих побутових відходів без укладення між сторонами відповідного договору, користувався ними, докази щодо пред'явлення відповідачем позивачу вимог про неналежну якість чи їх ненадання в матеріалах справи відсутні. При цьому, в силу положень ч.ч. 2, 4 ст. 4, ст. 11 ЦК України обов'язок споживача оплатити надавані послуги виник безпосередньо з актів цивільного законодавства. Зокрема, виходячи з положень ст.ст. 67, 68 ЖК України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» та постанови Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 «Про затвердження Правил користування приміщеннями житлових будинків», відповідачі зобов'язані своєчасно, а саме щомісячно, оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Так як відповідач плату за послуги з водопостачання та водовідведення сплачував не повністю, а за послуги з вивезення твердих побутових відходів не сплачував, своїми діями порушує зобов'язання щодо сплати вказаних послуг, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом і просить стягнути з відповідача борг за послуги теплопостачання в сумі 3144,27 грн. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Від відповідача на адресу суду повернувся конверт з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання». Судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до договору № 126/141 від 13.05.2013 між КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства» та КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» перше передало, а останнє прийняло на себе право вимоги боргів дебіторів перед першою за надані комунальні послуги за опалення житла та підігрів води. Відповідач по справі є власником квартири [ADDRESS] Київської області та є платником за послуги теплопостачання. На ім'я відповідача відкритий особовий рахунок № [NUMBER] для фіксації коштів, що надходять за послуги теплопостачання. Відповідач не повністю сплачувала поточні платежі за послуги теплопостачання, через що утворився борг. За період з 01.09.2014 по 01.11.2016 сума боргу становить 3144,27 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку № [NUMBER]. Відповідач одержувала надавані позивачем послуги з теплопостачання без укладення між сторонами відповідного договору, користувалась ними, докази щодо пред'явлення відповідачем позивачу вимог про неналежну якість чи їх ненадання в матеріалах справи відсутні. При цьому, в силу положень ч.ч. 2, 4 ст. 4, ст. 11 ЦК України обов'язок споживача оплатити надавані послуги виник безпосередньо з актів цивільного законодавства. Зокрема, виходячи з положень ст.ст. 67, 68 ЖК України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» та постанови Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 «Про затвердження Правил користування приміщеннями житлових будинків», відповідачі зобов'язані своєчасно, а саме щомісячно, оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Так як відповідач плату за послуги теплопостачання не сплачувала, своїми діями порушуює зобов'язання щодо сплати вказаних послуг, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом і просить стягнути з відповідача борг за послуги теплопостачання в сумі 3359,73 грн. В судове засідання сторони не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідач направив до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідач одержував надавані позивачем послуги з теплопостачання без укладення між сторонами відповідного договору, користувалися ними, докази щодо пред'явлення відповідачами позивачу вимог про неналежну якість чи їх ненадання в матеріалах справи відсутні. При цьому, в силу положень ч.ч. 2, 4 ст. 4, ст. 11 ЦК України обов'язок споживача оплатити надавані послуги виник безпосередньо з актів цивільного законодавства. Зокрема, виходячи з положень ст.ст. 66, 67, 68 ЖК України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» та постанови Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 «Про затвердження Правил користування приміщеннями житлових будинків», відповідачі зобов'язані своєчасно, а саме щомісячно, оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Так як відповідач плату за послуги теплопостачання не сплачував, своїми діями порушує зобов'язання щодо сплати вказаних послуг, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом і просить стягнути з відповідача борг за послуги теплопостачання в сумі 4015,60 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до договору № 126/141 від 13.05.2013 між КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства» та КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» перше передало, а останнє прийняло на себе право вимоги боргів дебіторів перед першою за надані комунальні послуги за опалення житла та підігрів води. Згідно з довідкою про відпуск тепла, надання відповідних послуг здійснювалось до житлового будинку [ADDRESS]. Відповідач по справі [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. На ім'я відповідача [PERSON] відкритий особовий рахунок [NUMBER] для фіксації коштів, що надходять за послуги теплопостачання. Відповідач не сплачує поточні платежі за послуги теплопостачання, через що утворився борг. За період з 01.05.2009 по 01.04.2015 сума боргу становить 4015,60 грн, що підтверджується випискою з особового рахунку [NUMBER]. Відповідач одержувала надавані позивачем послуги з теплопостачання без укладення між сторонами відповідного договору, користувалась ними, докази щодо пред'явлення відповідачем позивачу вимог про неналежну якість чи їх ненадання в матеріалах справи відсутні. При цьому, в силу положень ч.ч. 2, 4 ст. 4, ст. 11 ЦК України обов'язок споживача оплатити надавані послуги виник безпосередньо з актів цивільного законодавства. Зокрема, виходячи з положень ст.ст. 67, 68 ЖК України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» та постанови Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 «Про затвердження Правил користування приміщеннями житлових будинків», відповідачі зобов'язані своєчасно, а саме щомісячно, оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Так як відповідач плату за послуги теплопостачання не сплачувала, своїми діями порушує зобов'язання щодо сплати вказаних послуг, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом і просить стягнути з відповідача борг за послуги теплопостачання в сумі 8342,97 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідач одержував надавані позивачем послуги з теплопостачання без укладення між сторонами відповідного договору, користувалися ними, докази щодо пред'явлення відповідачами позивачу вимог про неналежну якість чи їх ненадання в матеріалах справи відсутні. При цьому, в силу положень ч.ч. 2, 4 ст. 4, ст. 11 ЦК України обов'язок споживача оплатити надавані послуги виник безпосередньо з актів цивільного законодавства. Зокрема, виходячи з положень ст.ст. 66, 67, 68 ЖК України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» та постанови Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 «Про затвердження Правил користування приміщеннями житлових будинків», відповідачі зобов'язані своєчасно, а саме щомісячно, оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Так як відповідач плату за послуги теплопостачання не сплачував, своїми діями порушує зобов'язання щодо сплати вказаних послуг, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом і просить стягнути з відповідача борг за послуги теплопостачання в сумі 9475,51 грн. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Від відповідача повернувся конверт з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання». Судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до договору № 126/141 від 13.05.2013 між КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства» та КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» перше передало, а останнє прийняло на себе право вимоги боргів дебіторів перед першою за надані комунальні послуги за опалення житла та підігрів води. Відповідач по справі [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та зареєстрована на даній житловій площі. На ім'я відповідача відкритий особовий рахунок [NUMBER] для фіксації коштів, що надходять за послуги теплопостачання. Відповідач не сплачувала поточні платежі за послуги теплопостачання, через що утворився борг. За період з 01.10.2011 по 01.10.2016 сума боргу становить 9475,51 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку [NUMBER]. Відповідач одержувала надавані позивачем послуги з теплопостачання без укладення між сторонами відповідного договору, користувалась ними, докази щодо пред'явлення відповідачем позивачу вимог про неналежну якість чи їх ненадання в матеріалах справи відсутні. При цьому, в силу положень ч.ч. 2, 4 ст. 4, ст. 11 ЦК України обов'язок споживача оплатити надавані послуги виник безпосередньо з актів цивільного законодавства. Зокрема, виходячи з положень ст.ст. 67, 68 ЖК України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» та постанови Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 «Про затвердження Правил користування приміщеннями житлових будинків», відповідачі зобов'язані своєчасно, а саме щомісячно, оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Так як відповідач плату за послуги теплопостачання не сплачувала, своїми діями порушує зобов'язання щодо сплати вказаних послуг, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом і просить стягнути з відповідача на виконання договору позики від 23.12.2010 збитки у розмірі 219000 грн, на користь позивача на дату 25.02.2015; стягнути судові витрати у розмірі 2190 грн. У судове засідання позивач та представник позивача не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надіслали заяви, в яких просять розглядати справу без їх участі, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом і просить стягнути з відповідача на його користь борг по оплаті за спожиту електроенергію в розмірі 498,05 грн. та сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відомості щодо поважності причин неприбуття у судове засідання відсутні. Судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до відкритого на відповідача особового рахунку [NUMBER] він є споживачем електричної енергії ПАТ «Київобленерго». Відносини між споживачем та енергопостачальником регулюються Правилами користування електричною енергією для населення (ПКЕЕн), затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 №1357 із змінами і доповненнями, внесеними Постановами КМУ від 26.10.2000 №1607, від 26.09.2001 №1275. Згідно з п.3 ПКЕЕн споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. 23.05.2000 між [PERSON] та ДАЕК «Київобленерго», правонаступником якого є ПАТ «Київобленерго», укладено договір №116086 про користування електричною енергією. Відповідно до особового рахунку [NUMBER], за період з 08.04.2013 по 08.02.2015 заборгованість відповідача становить 498,05 грн. Згідно з довідкою ПАТ «Київобленерго» №129 від 26.03.2015 станом на 25.03.2015 борг [PERSON] за спожиту електроенергію становить 498,05 грн. Відповідно до вимог ст.ст. 509, 526 ЦК України зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов'язання має виконуватися цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн., який підлягає стягненню з відповідача [PERSON] відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України. Так як відповідач оплату послуг електропостачання не здійснював, своїми діями порушив зобов'язання щодо сплати вказаних послуг, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved