Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку № 94 по вул. Бєлякова в м. Мелітополі Запорізької області в порядку спадкування за законом після померлої 29.04.2013 року дружини [PERSON]. В обґрунтування позову вказує, що 26 квітня 2013 року померла його теща [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина житловий будинок № 94 по вул. Бєлякова у м. Мелітополі, який належав померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Мелітопольською державною нотаріальною конторою Запорізької області від 01.02.1967 року за № 521. На дату смерті [PERSON] у вищевказаному житловому будинку разом з нею постійно проживали та після її смерті продовжили проживати: дружина позивача донька померлої [PERSON] разом з позивачем, а також син померлої [PERSON] Петрович-відповідач. Так, фактично прийнявши спадщину після смерті своєї матері, його дружина, [PERSON], помирає 29 квітня 2013 року, не встигнувши оформити спадщину на своє імя. Проте, її брат [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері та на теперішній час предявляє до нього претензії стосовно того, що він проживає у спірному житловому будинку, погрожуючи йому виселенням. Після смерті дружини він до нотаріальної контори не звертався, однак продовжив проживати у вищевказаному житловому будинку, де проживає по теперішній час, що підтверджується записами у довідці голови квартального комітету № 77 від 15.01.2017 року, копія якої додана до позову. У вказаному житловому будинку позивач має зареєстроване місце проживання, починаючи з 19.02.2009 року, про що свідчить штамп прописки на 11 сторінці його паспорту. Таким чином, вважає, що його дружина та її брат [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON]. Таким чином, частка його дружини у спадковому майні становила ?, так само як і частка її брата. Отже, після смерті його дружини [PERSON], померлої 29.04.2013 року, успадкована нею після смерті її матері ? частка вказаного житлового будинку підлягає поділу між спадкоємцями після її смерті, серед яких позивач - її чоловік, та їх два сини [PERSON] та [PERSON]. Однак, його та померлої дружини сини, на відміну від нього, у вказаному житловому будинку разом з [PERSON], померлою 29.04.2013 року, постійно не проживали, та протягом 6-ти місяців не звернулись до нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини. А отже вони спадщину не прийняли. Враховуючи зміст ч. 1 ст. 1261, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, тільки позивач як спадкоємець першої черги, чоловік померлої, прийняв спадщину після смерті дружини, а тому успадкував ? частину житлового будинку № 94 по вул. Бєлякова у м. Мелітополі. Однак, у звязку із тим, що його дружина померла через два дні після смерті своєї матері, так і не встигнувши оформити на своє імя спадщину, він позбавлений можливості оформити право власності на частку житлового будинку через нотаріальну контору. Тому, вимушений звернутись до суду за захистом свого права із зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги по вказаним у позові доводам та підставам та просили їх задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечували проти задоволення позову у повному обсязі, вказали, що воля померлої [PERSON]. була спрямована на те, щоб весь спірний будинок залишився у власності відповідача. З цієї причини не подавала заяву про прийняття спадщини після померлої [PERSON] й [PERSON], що мешкає в Красноярському краї- ще одна донька померлої [PERSON]. Вважають, що у даному випадку, коли на частину будинку почав претендувати позивач, необхідно й [PERSON] залучити до участі у справі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню за наступними підставами. Згідно зі\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. 26 квітня 2013 року померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть, виданого 29.04.2013 року, серії І-ЖС № 266173. /а.с. 7/. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно - житловий будинок № 94 по вул. Бєлякова у м. Мелітополі, який належав померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Мелітопольською державною нотаріальною конторою Запорізької області від 01.02.1967 року за №521, що також підтверджується довідкою КП «ММБТІ» від 19.01.2017 року № 108. /а.с. 92-93/. Згідно копій свідоцтв укладення шлюбу та про народження, [PERSON] є чоловіком [PERSON] дочки померлої [PERSON]. /а.с. 11,12/. На день смерті 26 квітня 2013 року [PERSON], [PERSON] разом зі своєю дружиною [PERSON] постійно та безперервно проживали та продовжували надалі проживати і були зареєстровані у житловому будинку за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Бєлякова, № 94, що підтверджується довідкою голови квартального комітету № 77 Мелітопольської міськради народних депутатів від 15.01.2017 року. У вказаному житловому будинку також був зареєстрований, проживав на день смерті [PERSON] та продовжував проживати і надалі її син - [PERSON]. /а.с. 94/. Дані обставини також визнаються сторонами. 29 квітня 2013 року померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть, виданого 29.04.2013 року, серії І-ЖС № 266186. /а.с. 14/. На дату смерті [PERSON] у житловому будинку № 94 по вул. Бєлякова в м. Мелітополі Запорізької області проживав та продовжує проживати по теперішній час її чоловік [PERSON], який господарює на території даного домоволодіння. Згідно копій свідоцтв про народження батьками [PERSON] та [PERSON] вказані [PERSON] та [PERSON]. /а.с. 15/. Після смерті [PERSON], її син [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, склад спадкового майна: житловий будинок № 94 по вул. Бєлякова в м. Мелітополі Запорізької області. /а.с. 61 зворотна сторінка/. Після смерті [PERSON], її чоловік [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, склад спадкового майна: грошові внески. 26.11.2013 року державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори [PERSON] видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з вкладу з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією у Мелітопольському відділенні ПАТ Державний Ощадний банк України філії Ощадбанку № 10007/0300 (065) на рахунку № 26200000233980, що належав спадкодавцю на підставі листа, виданого Мелітопольським відділенням ПАТ Державний Ощадний банк України 21.11.2012 року № 1078. /а.с. 74/. У відповідності до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Тобто, враховуючи вищевикладене, до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON], померлої 26.04.2013 року, належали її донька- Сапронова [PERSON], яка постійно не проживала з померлою та протягом 6-ти місяців не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а отже є такою, що не прийняла спадщину після матері та діти [PERSON] та [PERSON], які на дату її смерті постійно проживали разом з нею та після її смерті продовжили проживати у житловому будинку № 4 по вул. Бєлякова у м. Мелітополі. Отже, [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON]. За змістом ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, частки [PERSON] та [PERSON] у спадковому майні становлять по ?. Після смерті 29.04.2013 року [PERSON], успадкована нею після смерті її матері ? частка спірного житлового будинку підлягає поділу між спадкоємцями після її смерті, серед яких позивач її чоловік та їх спільні діти [PERSON] та [PERSON]. Сини померлої у вказаному житловому будинку разом з [PERSON], постійно не проживали, та протягом 6-ти місяців не звертались до нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини, тому вважаються такими, що спадщину не прийняли. Враховуючи зміст ч. 1 ст. 1261, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, тільки позивач як спадкоємець першої черги, чоловік померлої, прийняв спадщину після смерті дружини, а тому успадкував ? частину житлового будинку № 94 по вул. Бєлякова у м. Мелітополі, оскільки проживав, продовжує проживати по теперішній час та господарює на території вказаного домоволодіння, виконує всі права та обовязки наймача житлового будинку. Однак, у звязку із тим, що дружина позивача - [PERSON] померла через два дні після смерті своєї матері, так і не встигнувши оформити на своє імя спадщину, позивач позбавлений можливості оформити право власності на успадковану після дружини частку житлового будинку в позасудовому порядку. На підставі викладеного вище, аналізуючи досліджені у справі докази кожний окремо та всі у сукупності, суд дійшов висновку про можливість визнання за [PERSON], права власності на ? частину житлового будинку № 94 по вул. Бєлякова в м. Мелітополі Запорізької області в порядку спадкування за законом після померлої 29.04.2013 року дружини [PERSON]. Доводи сторони відповідача щодо того, що воля померлої [PERSON]. була спрямована на те, щоб весь спірний будинок залишився у власності відповідача суд вважає не підтвердженими жодними доказами. Стосовно необхідності залучення до участі у справі [PERSON] судом винесено ухвалу від 05 квітня 2017 року про відмову в задоволенні даного клопотання за тими підставами, що в силу ст.. ст.. 1268,1269 ЦК України остання є такою, що не прийняла спадщину після померлої матері, відомості про звернення її до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини( яка відкрилася ще у 2013 році) в матеріалах справи відсутні. Тобто, вирішення питання про визнання права власності за позивачем на ? частину житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] ніяким чином не може вплинути на права або обов'язки її сестри [PERSON].

Outcome: approved