Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачки про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, в подальшому змінивши позовні вимоги, в якому просить суд встановити батькові неповнолітньої дитини [PERSON] порядок його участі у вихованні неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у формі систематичних побачень з дочкою без участі сторонніх осіб кожної першої суботи та неділі місяця у зручний для батька [PERSON] час з урахуванням його працевлаштованості та постійного місця проживання у м. Києві, - за попереднім погодженням з матір'ю - [PERSON] - за місцем проживання батька за адресою: [ADDRESS], надавши батькові [PERSON] дозвіл вивозити дитину з собою до м. Києва, з наступним поверненням дитини матері, та кожної третьої суботи - неділі місяця у с. Хухра Охтирського району Сумської області по місцю мешкання неповнолітньої дитини [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що 31.01.2009 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою, від якого народилася дочка - [PERSON], [INFO]. З відповідачкою позивач ніяких шлюбних відносин не підтримує, не проживають сім'єю вже більше трьох років. До долі спільної дитини [PERSON] відноситься без належного материнського піклування та відповідальності, у вихованні участі не приймає, дитина залишена на утриманні бабусі [PERSON], на даний час позивач не має жодних уявлень про те, де та з ким проживає його дочка, в яких умовах вона знаходиться, яке виховання отримує. Вважає, що як батько має рівні права щодо дитини з його матір'ю, тому звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити його участь у вихованні та спілкуванні з дочкою, встановивши відповідний порядок побачень з дитиною, в тому числі гарантування можливості виїзду дитини до помешкання по місцю постійного проживання батька неповнолітньої дитини. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять встановити спосіб участі батька у вихованні його неповнолітньої дочки [PERSON] таким чином, як це визначено в позовній заяві, а саме: у формі систематичних побачень з дочкою без участі сторонніх осіб кожної першої суботи та неділі місяця у зручний для батька [PERSON] час з урахуванням його працевлаштованості та постійного місця проживання у м. Києві, - за попереднім погодженням з матір'ю - [PERSON] - за місцем проживання батька за адресою: [ADDRESS], надавши батькові [PERSON] дозвіл вивозити дитину з собою до м. Києва, з наступним поверненням дитини матері, та кожної третьої суботи - неділі місяця у с. Хухра Охтирського району Сумської області по місцю мешкання неповнолітньої дитини [PERSON] Просить також врахувати той факт, що у січні 2014 року позивач зі згоди відповідачки забирав дитину до себе додому в м. Київ і дитина проживала у нього близько двох тижнів. Відповідачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували та пояснили, що відповідачка ніколи не забороняла і не перешкоджала батькові - [PERSON] бачитися та спілкуватися із донькою, а тому він мав і має можливість приймати участь у її вихованні. Позивач періодично приїжджав до дитини в с. Хухра Охтирського району, бачився та спілкувався з дитиною. Спору між батьками дитини з приводу участі батька у спілкуванні з дитиною ніколи не було. Крім того, вважає, що поїздки дитини в м. Київ до місця проживання позивача будуть обтяжливими для дитини в силу її малолітнього віку, а тому вона (відповідачка) не згодна з тим, щоб батько вивозив дитину до себе додому в м. Київ. Представник органу опіки та піклування - Охтирської районної державної адміністрації в судовому засіданні пояснила, що той з батьків, який проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Крім того, і дитина має право на піклування обох батьків. Просить при винесенні рішення врахувати висновок Охтирської районної державної адміністрації та врахувати інтереси дитини. Вважає, що через малолітній вік дитину недоцільно вивозити в м. Київ для спілкування з батьком. Представник органу піки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в письмовій заяві просить справу розглянути за відсутності представника та при винесенні рішення врахувати інтереси малолітньої [PERSON], [INFO]. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є бабусею малолітньої [PERSON], [INFO], і що позивачу ніхто не перешкоджає у спілкуванні з його дочкою, крім того вважає, що виїзд дитини щомісяця до місця проживання батька дитини буде обтяжливим для дитини. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника органу опіки та піклування, третьої особи - [PERSON], пояснення малолітньої [PERSON], [INFO], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, при цьому суд виходить з наступного. Встановлено, що сторони 31.01.2009 року зареєстрували шлюб у виконкомі Хухрянської сільської ради Охтирського району Сумської області, актовий запис №02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 31.01.2009 року. (а.с.5) Встановлено, що від шлюбу у сторін є донька [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.03.2009 року. (а.с.7) На даний час сторони проживають окремо один від одного, малолітня донька [PERSON] проживає разом з матір'ю - [PERSON] та періодично з батьками [PERSON] в с. Хухра Охтирського району, позивач проживає в [ADDRESS], що не заперечували сторони в судовому засіданні та підтверджується актами обстеження умов проживання сторін від 01.11.2013 року та від 19.11.2013 року. Встановлено також, що позивач та відповідач є інвалідами 3 групи з дитинства по слуху, що підтверджується пенсійними посвідченнями сторін серія [NUMBER] та серія [NUMBER] На даний час між сторонами виник спір щодо участі батька [PERSON] у вихованні своєї дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько дитини мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Стаття 153 СК України передбачає, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися із дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Згідно ч.2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Згідно принципів 4, 6, 7 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування; дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю; дитина має право на отримання освіти, яка має бути безкоштовною і обов'язковою, по крайній мірі, на початкових стадіях; найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на її батьках; дитині повинна бути забезпечена повна можливість ігор і розваг, які б були направлені на цілі, що переслідуються освітою. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сім'я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. Крім того, згідно із ст.ст. 11 та 14 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. В частинах ч. 4, 5, 6 ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, обовязковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. 10 січня 2014 року комісія питань захисту прав дитини Охтирської районної державної адміністрації розглянула питання щодо часу та місця зустрічі з малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], батька [PERSON] Згідно висновку органу опіки і піклування - Охтирської районної державної адміністрації щодо визначення часу та місця зустрічі з малолітньою дитиною від 16.01.2014 року орган опіки та піклування Охтирської районної державної адміністрації вважає за доцільне визначити час та місце зустрічі малолітньої дитини [PERSON], з батьком [PERSON] у формі систематичних побачень з дочкою без участі сторонніх осіб кожної першої суботи та неділі місяця в зручний для батька [PERSON] час у с. Хухра Охтирського району Сумської області за місцем проживання малолітньої дитини [PERSON] за попередньою домовленістю сторін. Орган опіки ат піклування Охтирської районної державної адміністрації вважає за доцільне не надавати згоди на вивезення батьком [PERSON] малолітньої дитини [PERSON] в м. Київ до досягнення нею шестирічного віку. (а.с.117) Суд вважає даний висновок обґрунтованим і таким, що відповідає інтересам дитини, оскільки при наданні вказаного висновку орган опіки та піклування дослідив житлові умови сторін, їх характеристику та прийняв вказане рішення відповідно до ставлення кожного з батьків до виконання своїх обовязків, особистої прихильності дитини до кожного з них, віку та сану здоровя дитини та її батьків. Погоджуючись з висновком органу опіки та піклування, суд вважає за необхідне конкретизувати способи участі батька у спілкуванні з дочкою, зазначивши місце та час їхнього спілкування, при цьому суд враховує малолітній вік дитини. З урахуванням даних обставин, а також враховуючи, що позивач бажає спілкуватися зі своєю дочкою, має постійне місце роботи та проживання, не зловживає спиртними напоями, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має позитивні наміри щодо виховання дочки та задоволення її інтересів, суд вважає за необхідне встановити наступний порядок участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дочкою [PERSON], [INFO], шляхом встановлення побачень з дочкою, без участі сторонніх осіб, кожної першої та третьої суботи та неділі щомісяця з 10:00 години до 18:00 години за місцем проживання дитини в с. Хухра Охтирського району Сумської області. Суд вважає, що встановлення вказаного способу участі позивача у вихованні та спілкуванні з дочкою буде відповідати віку дитини, стану її здоров'я, її інтересам та не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини. Доводи представника позивача про те, що у січні 2014 року позивач з дозволу матері забирав дитину до себе додому в м. Київ і дитина перебувала у батька за місцем його проживання близько двох тижнів, а тому можливо визначити спосіб участі батька у вихованні дитини шляхом надання йому дозволу на вивезення дитини кожної третьої суботи-неділлі місяця до м. Києва з наступним поверненням дитини матері, суд не бере до уваги, та вважає, що такий спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з дочкою не відповідає віку дитини, так як вивезення дитини щомісяця з с. Хухра Охтирського району в м. Київ у суботу та повернення її насупного дня з м. Києва до с. Хухра через віддаленість місць проживання батьків буде пов'язаний з певними навантаженнями для дитини враховуючи її малолітній вік. При цьому суд виходить також з того, що в наступному позивач має право звернутися до суду щодо зміни порядку участі у вихованні дочки. На підставі викладеного,

Outcome: partial