overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись на те, що подальше сумісне життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливі через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сім`ї, а тому шлюб слід розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, проте письмовою заявою просив суд розглядати справу без його участі, позов підтримав повністю. Відповідачка в судове засідання також не з`явилась, однак про день, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.19-21). Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 жовтня 2007 року виконавчим комітетом Кленівської сільської ради Новгород-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 9 (а.с.6). Від спільного проживання у шлюбі мають чотирьох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7-10). Спільне життя не склалось через психологічну несумісність, відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сім`ї. Позивач заперечує проти примирення, оскільки вважає його неможливим, за таких обставин суд вважає, що дальше збереження сім`ї не можливе і шлюб необхідно розірвати. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб укладений між позивачем та відповідачем розірвати. На підставі ст.ст.104,105,110,112,114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись на те, що подальше сумісне життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливі через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сімї, а тому шлюб слід розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, проте письмовою заявою просив суд розглядати справу без його участі, позов підтримав повністю. Відповідачка в судове засідання також не з'явилась, проте письмовою заявою просила суд розглядати справу без її участі, з позовом згідна. Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 червня 2011 року Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 255 (а.с.6). Від спільного проживання у шлюбі мають двох малолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які в даний час проживають з відповідачем (а.с.7-8). Спільне життя не склалось через психологічну несумісність, відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сімї. Позивач заперечує проти примирення, оскільки вважає його неможливим, за таких обставин суд вважає, що дальше збереження сімї не можливе і шлюб необхідно розірвати. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб укладений між позивачем та відповідачем розірвати. На підставі ст.ст.104,105,110,112,114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись на те, що подальше сумісне життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливі через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сімї, а тому шлюб слід розірвати. Позивач та його представник в підготовче судове засідання не зявились, проте письмовими заявами просили суд розглядати справу без їх участі, позов підтримали повністю. Відповідач в підготовче судове засідання також не зявилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2018 року вирішено розглядати справу у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву терміном 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. На виконання вимог\~ст.178 ЦПК України\~відповідач у встановлений судом строк відзиву не надала. Враховуючи те, що позивач та його представник позовні вимоги підтримують, а відповідач їх визнає повністю, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200,\~206 ЦПК України.\~\~ Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 серпня 2008 року Зеленською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, актовий запис №01 (а.с.5). Від сумісного життя дітей не мають. Сумісне життя не склалось через психологічну несумісність, відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сімї. Позивач заперечує проти примирення, оскільки вважає його неможливим, за таких обставин суд вважає, що дальше збереження сімї не можливе і шлюб необхідно розірвати. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб укладений між позивачем та відповідачем розірвати. На підставі ст.ст.104,105,110,112,114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду про зміну розміру стягуваних з відповідача алиментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] з ? частини до 1/6 частини щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обгрунтовує свій позов тим, що його сімейний стан змінився. Від шлюбу з [PERSON] він має двох дітей: [PERSON] [INFO] й [PERSON] [INFO]. Оскільки його дружина не працює, перебуваючи у відпустці по догляду за малолітньою дитиною, він є єдиною особою, що утримує на цей час трьох неповнолітніх дітей. Таким чином, вважає, що розмір аліментів на утримання старшого сина повинний бути зміненим, виходячі з положень ст. 192 ч 1 СК України. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважала, що таке змінення розміру аліментів безпідставне, оскільки матеріальний стан родини позивача не погіршився, а інтереси її дитини таким зменшенням аліментних платежів будуть суттєво порушені. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню за слідуючими обставинами: Та обставина, що відповідач є батьком трьох дітей підтверджено свідоцтвами про народження( а.с 14-15), відміткою в паспорті позивача ( а.с. 9,28). За рішенням суду ( а.с.27) від 01.09.2001 року відповідач сплачує аліменти в розмірі ? частки на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO]. За ст. 180 СК України батьки зобов*язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров*я та матеріальне становище дитини, стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка,дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач працездатний (а.с.4), середній заробіток його складає 8 643,61 грн. За ст. 192 ч 1 СК України, розмір аліментів, визначених судом, може бути зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров*я когось з них та інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячі з наданих доказів, а саме свідоцтв про народження двох дітей у позивача в другому шлюбі, його сімейний стан порівняно з 2001 роком змінився. Позивач на час розгляду справи є батьком трьох дітей. Враховуючі інтереси дітей, сума на утримання старшого сина з розрахунку стягнення 1/6 частини заробітку буде приблизно складати 8 643,61 : 6 = 1 140,60 грн., що буде більшою, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини 16 літнього віку (1286 - прожитковий мінімум, а 30% від нього 385,80 грн). Відповідно до ст.ст. 81,88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві позивач посилався на те, що вони з відповідачем за час шлюбу проживали окремо, спільного господарства не вели у зв`язку з відсутністю спільного житла. Дітей від шлюбу не мають. Шлюб розпався через різні погляди на життя, побутові сварки, примирення не можливе. Просив суд розірвати зареєстрований з відповідачем шлюб. Згідно з ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 19.09.2019 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено підготовче судове засідання на 25.10.2019 року. Ухвалою Октябрського\~районного суду\~м.\~Полтави від\~12.12.2019\~року закрито\~підготовче провадження\~у справі\~за позовом\~ [PERSON] та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.12.2019 року. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] надав суду заяву, в якій позовні вимоги повністю підтримав, просив їх задовольнити, а справу розглянути без його участі. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилась з невідомих причини, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена шляхом направлення виклику до суду за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Заяви про розгляд справи за її відсутністю суду не надавала, про причини неявки не інформувала, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавала. За таких обставин судом відповідно до ст. ст.\~280,\~281 ЦПК України\~постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] , з 15.02.2019 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований виконкомом Шевченківським районним у м.Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №88.\~ Відповідно до\~ст. 111 СК України\~суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України\~передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи встановлені обставини, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі\~768,40\~грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду про розірвання шлюбу, де вказав, що з 02.10.1993 року він уклав шлюб з відповідачкою по справі. Шлюб зареєстровано Зеленодольською сільською радою Апостолівського району Дніпропетровської області. Від шлюбу з відповідачкою неповнолітніх дітей не мають. Відповідачка проти розірвання шлюбу у РАГСі. Питання щодо розподілу майна не ставиться. Шлюбні відносини з відповідачкою остаточно припинені в січні 2014 року за тією причиною, що відповідачка чинила безпідставні сварки, в результаті чого вони втратили почуття любові, поваги один до одного. Позивач вважає, що подальше існування їх сім»ї не доцільне та припинення між ними не може бути. Просить суд задовольнити позовні вимоги розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він з відповідачкою мешкає разом, вони ведуть сумісне господарство, але просить розірвати шлюб з відповідачкою, так як він вважає що між ними виникла недовіра та збереження сім»ї не можливе. Відповідачка в судовому засідання пояснила, що вони з позивачем мешкають разом в квартирі її матері, вони мають доньку якій 21 рік, у них нормальні подружні відносини, разом ведуть спільне господарство. Просить відмовити в розірванні шлюбу, так як вважає що їх сім»ю можливо зберегти. Згідно зі ст.51 Конституції України сім'я перебуває під захистом держави і зміцнення її є одним з важливих завдань держави. Цій меті, зокрема, служить встановлений діючим законодавством судовий порядок розірвання шлюбу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України N 13 від 25.12.92 ) Позивач повинен викласти в повному обсязі обставини, якими обґрунтовується позов, доказів, що підтверджують позовні вимоги, мотиви розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим відмовити в задоволенні позову, з наступних підстав: відповідно до ст.137 ЦПК України позивач не обґрунтовує свої вимоги про розірвання шлюбу, не зазначено докази, необхідні відомості про подружжя. В судовому засіданні позивач не довів суду про неможливість збереження сім»ї, суд не має можливості з'ясування причин, що викликали розлад в сім'ї. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 25942,20 грн. станом на 06.11.2009 року, що утворилася за період з жовтня 2008 року по жовтень 2011 року. В обгрунтування позову зазначив, що відповідач мешкають за адресою: [ADDRESS], користуються послугами з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, але належним чином за них не сплачує. В судове засідання представник позивача не з*явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явилась, причини не явки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, по наявним в справі доказам, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 22.08.2008 року за [PERSON] визнано право власності на нежитлові приміщення [ADDRESS]. Відповідач отримувала послуги КП « ХТМ» у вигляді подачі теплової енергії за зазначеною адресою, але не сплачувала рахунки за без договірне користування тепловою енергією, внаслідок чого утворився борг за період з жовтня 2008 року по жовтень 2011 року та складає 25942,20 грн. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується довідками КЖЕП-18 про включення опалення в 2008р. , 2009р., 2010 р. та актом № 174/2520-В від 13.04.2009 року, про відключення опалення підписаного сторонами, а також довідками КЖЕП-18 в 2009 р., 2010р., 2011 р. відключення опалення. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.2 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки відповідач в судове засідання не з'являлась, будь-яких заяв щодо застосування строків загальної позовної давності не надавали, суд вважає, що у даному випадку норми статті 257 ЦК України не застосовуються. При таких обставинах, строк позовної давності за вимогою про сплату заборгованості у розмірі - 25942,20 грн. не пройшов і ця сума підлягає стягненню в повному обсязі. Окрім цього, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 259,42 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування зазначив, що він перебував в трудових відносинах з відповідачем з 12.05.2014 року; 03.03.2015 року був звільнений. При розрахунку йому не виплатили заробітну плату у сумі 3561,20 грн., які просив стягнути з відповідача на свою користь. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому при звільненні, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені йому не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно копії трудової книжки позивача, з 15 травня 2014 року по 03 березня 2015 року [PERSON] працював в якості формовщика склопластикових виробів. Відповідно до наказу № 9 від 03.03.2015 року, позивач був звільнений із займаної посади на підставі ст.38 КЗпПУ . Під час роботи відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі виплачував позивачу заробітну плату, в результаті чого на момент звільнення склалася заборгованість. Згідно наданої копії розрахункового листа, заборгованість відповідача перед позивачем складає 3561,20 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідачем суду не надано будь-яких доказів відсутності заборгованості перед позивачем; також на неодноразові запити суду щодо підтвердження суми заборгованості відповідач не відреагував. Тому суд вважає належним та допустимим доказом по справі розрахунковий лист за березень 2015р., наданий позивачем, де зазначена сума залишку на кінець місяця - 3561,20 грн. Крім того, в порядку ст.88 ЦПК України, з відповідача стягується на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості по наданому кредиту з [PERSON], і розмірі 12 543грн., яка складається з суми боргу по кредиту - 8800грн.,суми боргу по відсоткам за користуванням кредиту-3743.03 грн. Своє прохання позивач мотивує тим, що між КС «Компаньйон» та [PERSON] був укладений договір кредитування № К-6361/26.11.2013-Кр від 26.11.2013 року про наступне: Кредитна спілка надала [PERSON] кредит у розмірі 8800 грн., про що свідчить видатковий касовий ордер №695 від 26.11.2013 року. За умовами п.3.3 договору кредитування погашення кредиту та процентів за користуванням кредитом здійснюється згідно графіку розрахунків. За п.2 Додаткової угоди, у разі стягнення боргу у судовому порядку плата за користування кредитом становить 135% річних з залишку основної суми кредиту за весь період користування кредитом.Згідно п.4 Додаткової угоди, додаткова угода набирає чинності у разі несвоєчасного надходження планового платежу повністю або частково. За п*ять фактичних місяців користування кредитом [PERSON] не зробила жодного платежу.На теперешній час борг не сплачено. У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, заява про розгляд справи за її відсутністю до суду не надходила. 05 травня 2014 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно договору кредитування № К-6361/26.11.2013-Кр від 26.11.2013 року (а.с. ), КС «Компаньон» видала [PERSON] кредит у розмірі 8800грн. на 24 фактичних місяці , з оплатою 0,202739 % за кожен день користування кредитом. Відповідно до розрахункового листа заборгованість за кредитним договором № К-1305/07.02.12-Кр від 07.02.2012 року становить 8800 грн., по відсоткам 3743.03грн., що разом складає 12543.03грн. (а.с. ) . Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом. Договором одностороння зміна його умов не передбачена. На підставі ч.І ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк. З боку відповідача строки вказані у графіку повернення кредиту порушені, тобто відповідач не сплачує необхідну суму у встановлений строк. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю кошти в тій же сумі й у термін установлений договором. Оскільки з боку відповідача порушені договірні зобов'язання, то він повинен відшкодувати суму боргу за кредитом, яка складає 8800грн. по відсотках 3743.-3грн. що разом складає 12543.03грн.. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 484,99 грн. В обгрунтування позову зазначив, що відповідач є споживачем електричної енергії, абонентом АК «Харківобленерго», яка є постачальником електричної енергії. На оплату за спожиту електричну енергію відповідач має особовий рахунок [NUMBER]. 18.07.2014 року при перевірці працівниками Південного РВЕ споживання електричної енергії за адресою: [ADDRESS], де мешкає відповідач, був виявлений факт: порушені (відсутні) пломби ХЕЗ, що є порушенням споживання електричної енергії та передбачено п.п. 42,48 Правил. Згідно п. 53 Правил було складено Акт про порушення Правил № 202797 від 18.07.2014 року, який відповідач підписав. До цього часу сума нарахувань не сплачена. В судове засідання представник позивача не з*явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав свої позовні вимоги, просив позов задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився з невідомих обставин, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені факти та відповідні їх правовідносини. Відповідно до договору про користування електричною енергією - [PERSON] є споживачем електричної енергії та має особовий рахунок [NUMBER] на спожиту електричну енергію. Відповідно до акту про порушення Правил № 202797 від 18.07.2014 року, який підписаний відповідачем, встановлено, що при здійсненні перевірки працівниками Південного РВЕ за адресою: [ADDRESS] порушені (відсутні) пломби ХЕЗ. Данний факт є порушенням правил споживання електричної енергії та передбачено п.п. 42,48 Правил. Відповідно до розрахунку суми позову - позивачу завдана шкода в розмірі 484,99 грн. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтованим та підлягає задоволенню, з відповідача підлягає стягненню сума збитків спричинена позивачу в розмірі 484,99 грн. З відповідача на користь позивача також необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved