Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною заявою, якою просила визнати за нею право власності на житловий будинок № 9, що розташований за адресою: с. Березівка Житомирського району Житомирської області, пров. Жовтневий як за спадкоємицею за законом після смерті чоловіка. В судове засідання сторони не з'явились, проте спрямували заяви про слухання справи за їх відсутності. Позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача позов визнав. Відтак судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність учасників судового розгляду. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. 14 серпня 2012 року помер чоловік позивача [PERSON] (а.с.5-6). Після його смерті відкрилась спадщина, яка, зокрема, складається з житлового будинку № 9, що розташований за адресою: с. Березівка Житомирського району Житомирської області, пров. Жовтневий, та який рахувався за ним згідно запису в погосподарській книзі (а.с.10). Згідно технічного паспорта (а.с.7-8) житловий будинок має загальну площу 61,6 кв.м., в тому числі 36,1 кв.м. житлова площа; 25,5 кв.м. допоміжна площа. Окрім цього до будинку належать: літня кухня, сарай та огорожа. Право власності на дане нерухоме майно не зареєстровано (а.с.9). Згідно довідки нотаріуса від 24 червня 2015 року (а.с.11) спадкоємцями померлого є позивач, інші спадкоємці (діти померлого) від прийняття спадщини відмовились. Постановою нотаріуса від 24 червня 2015 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний у даній справі житловий будинок, у звязку з не поданням правовстановлюючого документа на нього (а.с.12). За таких обставин позивач вказує, що вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки іншим чином визнати право власності на належне їй спадкове майно не має змоги, адже за життя чоловік не встиг оформити своє право власності на фактично належний йому житловий будинок. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Аналіз вищезазначених норм права та обставин справи у своїй сукупності дає підстави суду дійти до висновку, що [PERSON] за життя був фактичним власником спірного житлового будинку, однак належним чином оформити право власності на нього не встиг, що позбавляє позивача, в даний час, прийняти спадщину. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність даного нерухомого майна, і не може бути позбавлена цього права, оскільки набуття права власності позивача, як спадкоємиці за законом після смерті чоловіка, чітко передбачено нормами ЦК України. Отже, враховуючи вищевикладене та позицію апеляційного суду Житомирської області з даних правовідносин, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена позивачем. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору в розмірі 481,71 гривня з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved