Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просить стягнути з неї заборгованість по кредитному договору б/н від 19.09.2006 року, яка станом на 30.09.2014 року становить 16743,52 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 9370,55 грн.; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом 5224,63 грн.; - заборгованість по комісії за користування кредитом 874,84 грн.; - штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) 773,50 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 19.09.2006 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 4200,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, на підтвердження чого [PERSON] підписала заяву разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (а.с. 7-13). Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. В результаті невиконання прийнятих на себе зобовязань по поверненню кредиту у відповідача станом на 30.09.2014 року виникла заборгованість за кредитним договором у сумі 16743,52 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий за довіреністю № 332-О від 24.01.2014 року (а.с. 24) підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечувала посилаючись на те, що заборгованість яка виникла за кредитним договором не повязана з її користуванням кредитом, так як грошові кошти були викрадені з її банківської картки. З цього приводу [PERSON] звернулася до міліції, на підставі її заяви були порушені кримінальні провадження і на теперішній час проводиться досудове слідство. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового розгляду справи. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до укладеного договору б/н від 19.09.2006 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 4200,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7-13). Згідно п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Однак, [PERSON] постійно порушує порядок виконання взятих на себе зобовязань, у звязку з чим сума заборгованості за кредитним договором згідно розрахунку заборгованості станом на 30.09.2014 року складає 16743,52 грн. (а.с.5-6). Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконує. Згідно п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Доводи відповідача про викрадення грошових коштів з її банківської картки внаслідок чого і виникла заборгованість, на теперішній час суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідачкою не представлено ніяких доказів на підтвердження вчинення злочину (крадіжки) будь якими особами її кредитних коштів. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень. У встановленому ст. 88 ЦПК України порядку, з відповідача в дохід позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved