Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач\~\~звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що\~\~18 серпня 2005 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове, а саме: ? частина земельної ділянки, площею 0,0520 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована на території Вишгородської міської ради за адресою: СТ «Межиріччя». Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 грудня 2004 року. Оскільки земельна ділянка була придбана в період шлюбу, то [PERSON] належала всього ? частина земельної ділянки і саме ця частка є спадковою. Інша ? частина земельної ділянки належить позивачу і підлягає виділу із спільного майна подружжя та закріпленню за позивачем. Звернувшись до державного нотаріуса третьої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] з приводу оформлення власності на земельну ділянку, державний нотаріус виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчує право власності спадкодавця на вищезазначену земельну ділянку. Спадкоємцями за законом являються дружина померлого [PERSON] та син [PERSON] Зважаючи на вказані вище обставини,\~\~позивач\~\~просить визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,0520 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, СТ «Межиріччя» садівницького масиву «Дніпро», вул. Садова, 10, як частки в спільному сумісному майні подружжя; визнати за позивачем право власності на ? частини земельної ділянки площею 0,0520 га з цільовим призначення для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, СТ «Межиріччя» садівницького масиву «Дніпро», вул. Садова, 10 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 18 серпня 2005 року; зобовязати Управління Держкомзему у Вишгородському районі Київської області присвоїти кадастровий номер земельній ділянці 0,0520 га, га з цільовим призначення для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, СТ «Межиріччя» садівницького масиву «Дніпро». У судовому засіданні представник позивача підтримав\~\~позовні вимоги, просить\~\~їх задовольнити в повному обсязі. Представник Вишгородської міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи\~\~повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі. Третя особа Управління Держкомзему у Вишгородському районі Київської області у судове засідання не зявилась ,про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Третя особа Головне управління юстиції в м. Києві у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник третьої особи надав суду письмові пояснення в яких зазначив наступне. Відповідно до законодавства України, від спадкоємців обовязково вимагається правовстановлюючий документ, на майно спадкодавця. У звязку з відсутністю у позивача правовстановлюючого документу на майно, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки, оскільки у правовстановлюючому документі не визначено частку спільної сумісної власності. Враховуючи викладене, представник третьої особи просить розглянути справу за його відсутності з урахуванням фактичних обставин справи. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином .причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24 квітня 1998 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Києва, актовий запис № 256. 18 серпня 2005 року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-БК № 383365, зареєстрований відділом державної реєстрації смерті [PERSON] територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 15280. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: ? частина земельної ділянки, площею 0,0520 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована на території Вишгородської міської ради за адресою: СТ «Межиріччя». Відповідно до спадкової справи № 1273 до майна померлого 18 серпня 2005 року [PERSON], спадкоємцями [PERSON] є [PERSON] син, [PERSON] дружина. [PERSON] прийняла спадщину за законом шляхом подачі заяви № 271 від 01 лютого 2006 року до Третьої Київської державної нотаріальної контори. [PERSON] прийняв спадщину за законом шляхом подачі заяви № 3275 від 11 листопада 2005 року до Київської державної нотаріальної контори. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 1273, [PERSON] змінив прізвище на «Кудинський», що підтверджується свідоцтвом про зміну прізвища від 20 квітня 2006 року, яке зареєстровано в Офісі реєстрації населення м. Хайфа. Звернувшись до державного нотаріуса Третьої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] з приводу оформлення власності на земельну ділянку, державний нотаріус 12 жовтня 2016 року виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки площею 0,0520 га, передану для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородська міська рада, СТ «Межиріччя», у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу [PERSON], 28 грудня 2004 року [PERSON] придбав у [PERSON] земельну ділянку площею 0,0520 га, розміщену в СТ «Межиріччя» на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району (раніше Вишгородської міської ради) Київської області, передану у власність продавцю для ведення садівництва на підставі рішення виконкому Вишгородської міської ради від 14 грудня 2000 року за № 374. Згідно листа ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» № 485 від 24 листопада 2008 року, державний акт на право власності на земельну ділянку, що розташована на території Хотянівської сільської ради в СТ «Межиріччя» на імя [PERSON] відсутній. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 17 квітня 2008 року за [PERSON] визнано право на спадкування 1/4 частки у праві власності на земельну ділянку площею 0,0520 га по вул. Садова, 10 в СТ «Межиріччя» та ? частки у праві власності на будинок № 5, розташований на цій земельній ділянці. Згідно зі\~ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до\~\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за законом або заповітом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст. ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст. 182 цього кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~статті 125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до\~\~ частини 1\~статті 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз'яснено в пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування, зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим\~\~ правовстановлюючим документом. Як вбачається з матеріалів справи, померлому [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,0520 га з цільовим призначення для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, СТ «Межиріччя» садівницького масиву «Дніпро», вул. Садова, 10 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки серії ВВТ № 816775 від 28 грудня 2006 року. За життя [PERSON] не встиг виготовити державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, що підтверджується листом ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» № 485 від 24 листопада 2008 року. Відповідно до\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини належало право власності на ? частину земельну ділянку і це право не припинено у зв'язку з його смертю і тому має входити до складу спадщини.\~\~ За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги\~\~[PERSON] про визнання за нею, у порядку успадкування за законом після смерті [PERSON], право власності на 1/4 частини земельної ділянки площею 0,0520 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, м.\~Вишгород, садове товариство «Межиріччя» садівницького масиву «Дніпро», вул.\~Садова,\~10, підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. \~ Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.\~ Відповідно ч. 1 до ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.\~ Оскільки, земельну ділянку площею0,0520 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, м.\~Вишгород, садове товариство «Межиріччя» садівницького масиву «Дніпро», вул.\~Садова,\~10, придбано за час шлюбу [PERSON] та [PERSON], дана земельна ділянка є спільною сумісною власністю подружжя, тому вимоги позивача про визнання за нею ? частини вказаної земельної ділянки, як частки в спільному сумісному майні подружжя підлягають задоволенню. Як вбачається із позовної заяви [PERSON], вона звернулась з вимогами до Управління Держкомзему у Вишгородському районі Київської області, яке зазначено у позові, як третя особа. Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України, у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Оскільки позивач, під час розгляду справи не заявила відповідного клопотання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобовязання Управління Держкомзему у Вишгородському районі Київської області присвоїти кадастровий номер земельній ділянці не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,\~\~

Outcome: partial