Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із цим позовом та зазначив, що 07 листопада 2011 року між Комунальною установою Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» та відповідачем було укладено договір № 170 на користування об'єктом благоустрою - не капітальним металевим гаражем [ADDRESS]. Відповідно до договору та додатків до нього, відповідач мав право використовувати гараж для зберігання особистого майна та щомісяця сплачувати за це до 10-го числа наступного за звітним місяцем 100,00 грн. Посилаючись на те, що договір згідно з його умовами був пролонгований на наступний календарний рік на умовах, що встановлені в даному договорі, а оплату відповідач своєчасно не вносив, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості, яка утворилась за період з 07.11.2011 р. по 01.07.2014 р. в розмірі 2180,00 грн. У судове засідання сторони не прибули, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, на підставі такого. З п.п. 1.1, 2.1, 2.2, 3.1 Договору № 170 від 07 листопада 2011 року, укладеного між Комунальною установою Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» та відповідачем [PERSON], а також з рішення Білоцерківської міської ради Київської області №333-12-У1 від 29.09.11 про внесення змін до п.п. 4.3 додатку №1 «Плата за послуги з оформлення документації, пов'язаної із благоустроєм міста», судом встановлено, що відповідач для зберігання особистого майна мала право використовувати об'єкт благоустрою - не капітальний металевий гараж [ADDRESS], та зобов'язалась вносити за це щомісяця плату в розмірі 100,00 грн. Судом встановлено також, що, відповідно до п. 5.3 цього Договору, договір був пролонгований на наступний календарний рік на умовах, що встановлені у цьому договорі. Згідно з розрахунком позивача, з 07 листопада 2011 року до 01 липня 2014 року відповідач не вносив плату за користування гаражем, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 2180,00 грн. Відповідач доказів на підтвердження відсутності заборгованості або її наявності в меншому розмірі суду не надала, позов визнала. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527, ч.1 ст. 530 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 625, 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, і боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи наведені норми та встановлені обставини, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а тому задовольняє позов у повному обсязі. На підставі зазначеного,

Outcome: approved