Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовною заявою до Відділу державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] про зняття арешту з майна. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є власником майна, яке складається із земельної ділянки площею 5,13 га, кадастровий номер -1224888200:01:002:0005, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, Старовишневецька селищна рада, та земельної ділянки площею 9,87 га, кадастровий номер -1224888200:01:002:0171, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, Старовишневецька селищна рада. 19 березня 2016 року позивач звернувся до Четвертої державної нотаріальної контори Дніпропетровського міського нотаріального округу, для переоформлення документів на земельну ділянку. Однак, зіткнувся з неможливістю відчужувати належне йому нерухоме майно, в зв'язку з накладенням арешту та заборони відчуження на усе його майно, включаючи і вказану нерухомість. На підтвердження цього він отримав Витяг з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна. Відповідно за даного Витягу - арешт накладено Відділом державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, згідно до постановою про арешт б/н від 18 жовтня 2004 року. У 2004 році позивач отримав постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.12.2004 року, серії АА №972909, яка в нього збереглась. Згідно з постановою, йдеться про примусове стягнення морального та матеріального збитку з нього на користь [PERSON], у сумі 4\~387 гривень 77 коп. Дані збитки виникли в зв'язку з тим, що ним було скоєно ДТП, учасниками якої був позивач та потерпілий [PERSON]. Позивачем в повному обсязі погашено борг в сумі 4 387грн., 77коп. Вважає, що у його випадку, державним виконавцем не було виконано норми, що позбавило його скористатися своїми правами. Просить скасувати постанову серії АА №972909 від 08.12.2004 р. винесену Відділом державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. Зняти арешт та заборону відчуження зі всього нерухомого майна, належного йому, а саме - земельної ділянки площею 5,13 га, кадастровий номер-1224888200:01:002:0005, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою:Дніпропетровська область, Синельниківський район, Старовишневецька селищна рада, та земельної ділянки площею 9,87 га, державний акт серії ІІ-ДП №093404 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою:Дніпропетровська область, Синельниківський район, Старовишневецька селищна рада. Виключити все належне йому нерухоме майно, а саме: - земельну ділянку площею 5,13 га, кадастровий номер -1224888200:01:002:0005, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, Старовишневецька селищна рада; - земельну ділянку площею 9,87 га, державний акт серії ІІ-ДП №093404 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, Старовишневецька селищна рада з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна. Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача ВДВС до судового засідання не зявилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідач до судового засідання не зявилася, але надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, проти позову не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду м. Дніпропетровської області від 22.11.2004 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2887 гривень 77 копійок, і в рахунок відшкодування моральної шкоди\~1500 гривень, а також витрати по справі: державне мито на суму 51 гривень, оплату за проведення експертизи 160,00 гривень, та 6,48 грн.(а.с.8). Для забезпечення виконання рішення суду у повному обсязі, постановою про арешт б/н від 08.12.2004 року було накладено арешт на все майно боржника (а.с. 6-7, 27). Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»\~примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до вимог\~ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Згідно до вимог\~ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 5\~ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Наявність безпідставного накладеного обтяження на все майно [PERSON], порушує права позивача, що дає підстави для їх судового захисту. Оскільки позивач позбавлений можливості переоформити документи на земельну ділянку через накладення арешту на майно, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved