Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, що утворилась за адресою: [ADDRESS] за період з 01.10.2012 р. по 30.11.2020 р. у розмірі 18392,19 грн. Позов обґрунтований тим, що відповідач є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та споживачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на підставі договору. Позивач виконує свої обов`язки та забезпечує надання відповідачу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, вартість яких затверджується рішенням виконавчого комітету ХМР. Відповідач не виконує обов`язки, у зв`язку з чим, починаючи з 01.10.2012 р. по 30.11.2020 р., утворилась заборгованість перед позивачем за надання вказаних послуг у сумі 18392,19 грн. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася вчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомила. Заяв про відкладення слухання справи або про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Від представника відповідача надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку із її захворюванням. Представник відповідача надав відзив на позов, в якому зазначив, що відповідач є власником спірної квартири згідно договору дарування №3664 виданого 17.09.2012 р. приватним нотаріусом ХМНО Дряпко О.О. Проте відповідач на теперішній час не укладала з позивачем жодних договорів, з пропозиціями укласти з нею договір позивач не звертався. В спірній квартирі вона не проживає, так як вона є непридатною для проживання. Крім того, представник відповідача просить застосувати строк позовної давності та повністю відмовити у задоволенні позову. Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому просить долучити до матеріалів справи розрахунок заборгованості за надані послуги за період з 01.12.2017 р. по 30.11.2020 р. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, так як справа перебуває в провадженні суду з лютого 2021 року, жодного разу відповідач та її представник в судові засідання не з`явились, поважності причин такого тривалого періоду неявки суду не надано. Крім того, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, сторонами надано суду відзив та відповідь на відзив, що також дає суду підстави винести рішення за відсутності сторін. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також є споживачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються КП «Жилкомсервіс». В своєму відзиві представник відповідача зазначає, що деякими послугами відповідач не користується у зв`язку із тим, що фактично проживає та зареєстрована за іншою адресою, та у зв`язку із тим, що спірна квартира є непридатною для проживання, проте жодних належних доказів суду не надано. Між тим, відповідно до п. 11 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі» від 11 грудня 2013 р. №970 у разі надходження актів-претензій від споживачів за формою згідно з додатком №1 та прийняття виконавцем рішення про їх задоволення перерахунок проводиться протягом наступного місяця з дати отримання виконавцем акта-претензії. Відповідно до абзацу 2 п. 2 Порядку проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі затвердженим Постановою КМУ від 11 грудня 2013 р. №970 перерахунок - операція пов`язана із зміною розміру нарахованої плати за послуги у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі та/або без урахування встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг, у разі надання послуг без дотримання вимог щодо їх якості шляхом зменшення розміру такої плати виходячи з фактично наданих у період перерахунку послуг. Рішенням Харківської міської ради встановлені тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади міста Харкова. За період з 01.10.2012 року по 30.11.2020 року сума заборгованості відповідача за отримані нею послуги становить згідно довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг - 18392,19 грн. Як на підставу позовних вимог, КП «Жилкомсервіс» посилалося на те, що відповідач не виконує свої обов`язки щодо сплати вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що є підставою для стягнення з неї суми заборгованості. Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги». Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник (частина друга статті 19 Закону). Власником Закон визначає фізичну або юридичну особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку (абзац сьомий частини першої статті 1 Закону). А споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (абзац чотирнадцятий частини першої статті 1 Закону). Відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (частина перша статті 19 Закону). За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України). Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою (частина перша статті 29 Закону). Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону). Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги. З огляду на це відповідач має обов`язок оплатити позивачеві їхню вартість. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони (ст.81 ЦПК України). Відповідачем не надано доказів, що позивачем не надаються відповідачу послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, а також доказів які спростують наявну заборгованість. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, що встановлено ст.625 ЦК України. Відповідачем подано суду клопотання про витребування у позивача доказів, а саме: інформацію про технічний стан будинку [ADDRESS] станом на 2017 - 2020 рр., належним чином засвідчені копії документів, які підтверджують проведення відповідних оглядів по кожному з елементів будинку, які підлягають огляду (перевірці), в тому числі, але не обмежуючись, щодо огляду (перевірки) обладнання, мережі які входять у склад будинку; перелік обладнання, яке входить у склад будинку [ADDRESS] ; які саме послуги (роботи) здійснені працівниками КП «Жилкомсервіс» по обслуговуванню будинку [ADDRESS] за період з 01.12.2017 р. по 30.11.2020 р., з наданням підтверджуючих документів; умови утримання будинку [ADDRESS] , а саме які юридичні (фізичні) особи залучені для здійснення утримання майна будинку, які саме послуги (роботи) вони надають, на яких умовах здійснюється надання послуг(виконання робіт) залученими юридичними (фізичними) особами. Надати інформацію про надані ними послуги (виконані роботи) у вигляді відповідного звіту, з додаванням відповідних копій актів наданих послуг (виконаних робіт) засвідчених належним чином. Надати копії правочинів укладених із залученими юридичними (фізичними) особами, які надають послуги (виконують роботи) будинку, за період з 01.12.2017 р. по 30.11.2020 р.; умови утримання будинку [ADDRESS] , а саме які послуги (роботи) надаються силами КП «Жилкомсервіс» для утримання майна будинку, інформацію про надані послуги (виконані роботи) у вигляді відповідного звіту з додаванням відповідних копій актів наданих послуг (виконаних робіт) затверджених належним чином, за період з 01.12.2017 р. по 30.11.2020 р.; інформацію, які витрати понесені на надання послуг, виконання робіт для утримання (обслуговування) спільного майна будинку [ADDRESS] у вигляді відповідного звіту з додаванням належним чином засвідчених копій платіжних документів, які підтверджують фактичні витрати, за період з 01.12.2017 р. по 30.11.2020 р. Дане клопотання не підлягає задоволенню, так як в порушення положень ст. 84 ЦПК України відповідач не надав доказів, що самостійно він не зміг отримати дані докази. Крім того, суд вважає, що докази, які просить витребувати відповідач не є належними в розумінні ст. 77 ЦПК України, так як предметом доказування за запереченнями відповідача, є неотримання певних послуг через непроживання у спірній квартирі, а якість наданих послуг в запереченнях відповідача під сумнів не ставиться. Щодо клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, що передбачено ст. 257 ЦК України. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові. У даному спорі позивач звернувся до суду із вимогами з пропуском строку позовної давності за період стягнення заборгованості з 01.10.2012 р. по 30.11.2017 р., доказів поважності причин пропуску строку суду не надав, у зв`язку із чим, в позовних вимогах в частині суми заборгованості за даний період належить відмовити. Згідно уточненого розрахунку КП «Жилкомсервіс», який був наданий його представником з урахуванням строку позовної давності, заборгованість відповідача за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території за період з 01.12.2017 по 01.11.2020 складає 9589,46 грн.(а.с. 74) Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги КП «Жилкомсервіс» підлягають задоволенню частково, слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території за період з 01.12.2017 р. по 01.11.2020 р. у розмірі 9589,46 грн. У відповідності зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь КП «Жилкомсервіс» слід стягнути понесені позивачем судові витрати у розмірі пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial