Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду Полтавської з позовом про захист прав споживача шляхом визнання частково недійсним кредитного договору, так як відповідач безпідставно після закінчення дії договору нараховує заборгованість по прострочених відсотках з розрахунку - 0.82% в день, що в розрахунку на 365 дні у році становить 299.3% річних, тому просив суд: - визнати частково недійсним договір кредиту між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНЬЙОНФІНАНС», від 26.05.2016 року в частині встановлення в ньому відсоткової ставки в розмірі 0,82% в день; - зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНЬЙОНФІПЛНС» здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором без врахування відсоткової ставки та надіслати [PERSON] довідку про розрахунок заборгованості. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 24.11.2017р. зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компаньйон Фінанс» до [PERSON], щодо належного виконання умов договору, - на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України залишено без розгляду. У судове засідання представник позивач адвокат [PERSON] не зявився, попередньо надавши заяву у якій позовні вимоги підтримав у частині визнання договору недійним щодо встановленої у ньому відсоткової ставки в розмірі 0,82% в день. У задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Відповідач ТОВ «Компаньйон Фінанс» будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив: проводиться заочний розгляд справи. Розглянувши подану заяву, додаткові пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо своєчасно не приступив до виконання зобовязань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, організацією, фізичною-особою-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 26.05.2016 року між позичальником гр. [PERSON] та кредитодавцем Товариством з обмеженою відповідальністю «Компаньйон Фінанс» було укладеного Кредитний договір № 395927, за яким позичальник [PERSON] отримав кредит у розмірі 10 100.00 грн. із строком користування кредитом до 21.11.2016р. та погашення кредиту відповідно до встановленого графіку виплат. Відсоткова ставка (фіксована) 0.82 % в день, зазначено у Розписі сукупності вартості кредиту. Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення нього Закону про несправедливі умови в договорах. Відповідно ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Згідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (помад пятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобовязань за договором. Суд вважає, що за умовами укладеного Кредитного договору № 395927 передбачено оплату позивальником [PERSON] відсотків за користування кредитним коштами за споживчим кредитом у розмірі 299,3% річних (0,82%*365), що вказує на суперечності вимог укладеного договору з вимогами норма чинного законодавства України та призводить до порушення права як споживача: позичальника - [PERSON] У звязку з порушенням Відповідачем законодавства «Про захист прав споживачів» з вищевикладених причин, згідно вимог статті 22 Закону, захист прав споживача здійснюється судом. Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування», інформація, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування. Рішенням Конституційного Суду України № 15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) зазначено, що у справі про захист прав споживачів кредитних послуг держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб'єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частина 1 статті 215 ЦК України, визначає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п'ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. За таких підстав суд вважає, встановленим факт того, що вимога Кредитного договору № 395927 укладеного між позичальником [PERSON] та кредитодавцем Товариством з обмеженою відповідальністю «Компаньйон Фінанс» від 26.05.2016р. щодо визначеної ВІДСОТКОВОЇ ставка (фіксована) 0.82 % в день (річна 299.3%), яка зазначена у «Розписі сукупності вартості кредиту» суперечить принципу добросовісності і її наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача та може призвести до сплати споживачем [PERSON] непропорційно великої суми компенсації (понад пятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобовязань за договором. Враховуючи встановлені обставини, належні докази по справі, суд вважає, що задоволення позову щодо визнання недійсним договір вчастині встановлення в ньому відсоткової ставки в розмірі 0,82% в день, є обґрунтованим, доведеним та підлягає задоволенню. В частині вимоги зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНЬЙОНФІПЛНС» здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором без врахування відсоткової ставки та надіслати позивачу довідку про розрахунок заборгованості, - відмовити, так як позов розглянуто по суті. Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial