Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором №К2V4АK00053294 від 26.12.2005 року у розмірі 93 544,89 доларів США, що еквівалентно 1 989 699,81 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 13 718,83 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 21 479,88 доларів США, заборгованість по комісії - 2 897,86 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання у сумі - 55 430,32 доларів США, а також судових витрат по сплаті судового збору - 29 845,50 грн. Під час судового розгляду справи позивач змінив позовні вимоги та просив суд про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором №К2V4АK00053294 від 26.12.2005 року у розмірі 93 544,89 доларів США, що еквівалентно 1 989 699,81 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 13 718,83 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 21 479,88 доларів США, заборгованість по комісії - 2 897,86 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання у сумі - 55 430,32 доларів США, а також судових витрат по сплаті судового збору - 29 845,50 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 26.12.2005 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір №К2V4АK00053294, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 23 035,37 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в стороки та в порядку, встановленими кредитним договором, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 25.12.2012 року. В забезпечення виконання [PERSON] умов кредитного договору між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON], [PERSON] 26.12.2005 року було укладено договори поруки №К2V4АK00053294/1 та №К2V4АK00053294/2 відповідно, за умовами яких [PERSON] та [PERSON], як поручителі зобов'язуються відповідати за невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором. Свої зобов'язання позивач виконав в повному обсязі надавши [PERSON] кредит в обумовленому договором розмірі, натомість боржник здійснював свої зобов'язання не належним чином, в результаті чого утворилась вказана заборгованість. [INFO] року [PERSON] помер, а його дочка [PERSON] прийняла спадщину. Проте заборгованість за означеним кредитним договором не погашена, що змушує позивача звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.01.2016 року провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості - закрито в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. (Т.1 а.с. 62). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.03.2016 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: [PERSON] про визнання договору поруки припиненим та зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: [PERSON] про визнання договору поруки припиненим до спільного розгляду з первісним позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості.( Т. 1, а.с. 99,100). [PERSON] та [PERSON], мотивуючи вимоги за зустрічним позовом зазначають, що за змістом ст.ст. 523, 553, 554, 1216, 1218 ЦК України, у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов'язанні. У зв'язку із чим, на поручителя може бути покладено обов'язок щодо належного виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника, лише за наявності в позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за нового боржника, зафіксованої в тому числі й у договорі поруки, як згоди поручителя відповідати за виконання зобов'язання перед будь-яким боржником у разі переведення боргу за забезпечувальним зобов»язанням. Беручи до уваги, що [PERSON] та [PERSON] не заявляли бажання про прийняття спадщини (не прийняли спадщину після смерті позичальника [PERSON].), а у договорі поруки відсутня умова щодо відповідальності позивачів за зустрічним позовом як поручителя за нового боржника чи то за спадкоємців, чи то за нового боржника у випадку переведення боргу, вважали, що є підстави визнати припиненою поруку [PERSON] та [PERSON] за виконання зобов»язання з повернення кредиту, встановленого договором кредиту укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТЬАНК» та [PERSON] Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.09.2016 року, за клопотанням позивача, в порядку ст. 33 ЦПК України, залучено у справу в якості відповідача за первісним позовом [PERSON]. ( Т. 1 а.с. 186). У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом [PERSON] та відповідача за зустрічним, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Проти зустрічного позову [PERSON] та [PERSON] заперечував у повному обсязі, з підстав викладених у письмових запереченнях. Вважав, що зобов»язання мають виконуватись належним чином, відповідно до умов укладеного між сторонами договору. Відповідачі [PERSON] та [PERSON],, як поручителі несуть солідарний обов»язок перед банком за невиконання умов договору боржником, а [PERSON], після прийняття спадщини щодо майна померлого [PERSON], як його правонаступник, зобов»язана нести відповідальність за неналежне виконання умов кредитного договору. Представник відповідачів за первісним позовом та позивачів за зустрічним [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення первісного позову з підстав пропуску позивачем строку позовної давності та звернувся до суду із заявою про застосування наслідків спливу строку позовної давності. Пояснив, що останній платіж по кредитному договору було здійснено 27.01.2009 року. Проте, позивач не вказує поважності причин пропуску строку позовної давності. Крім того, пояснив, що в силу ст. 523 ЦК України порука вважається припиненою після заміни боржника, оскільки поручителі не погодились на забезпечення виконання зобов»язання новим боржником. За положеннями ст. 1282 ЦК України, у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов»язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Разом з тим, оцінка спадкового майна [PERSON], що прийнята [PERSON] становить 78 811,58 грн., а позивач просить про стягнення 91 544,89 доларів США, що не відповідає вимогам діючого законодавства. Вимоги за зустрічним позовом [PERSON] підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, якими вони обґрунтовуються. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 26.12.2005 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №К2V4АK00053294, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 16 897,00 доларів США на купівлю автомобіля, а також у розмірі 6138,37 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,04 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і комісією за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 0,35 % від суми наданого кредиту щомісяця в період сплати, комісії за дострокове погашення кредиту. Погашення кредиту та відсотків за його користування повинно було здійснюватись в період з 20 по 25 число кожного місяця рівними платежами в сумі 363,35 доларів США з кінцевим терміном погашення заборгованості 25.12.2012 року включно (Т. 1 а.с. 13-14). З метою забезпечення зобов'язань за означеним кредитним договором 26.12.2005 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір поруки №К2V4АK00053294/2, відповідно до умов якого [PERSON], як поручитель зобов'язується відповідати за невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором (Т. 1 а.с. 16). Також 26.12.2005 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №К2V4АK00053294/1, за яким остання як поручитель зобов'язується відповідати за невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором (Т. 1 а.с. 17). 26.12.2005 року між ЗАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» (страховик), [PERSON] (страхувальник) та ПАТ КБ «Приватбанк» (страховий агент / вигодонабувач) укладено договір страхування транспортного засобу №К2V4000881АК за умовами якого об'єктом страхування є майнові інтереси пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки CHEVROLET, модель LACETTI, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Вказаний договір укладено на виконання договору застави, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та страхувальником від 26.12.2005 року №К2V4АK00053294 (Т.1 а.с. 242-244). Крім того, 26.12.2005 року між ЗАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» (страховик), [PERSON] (страхувальник) та ПАТ КБ «Приватбанк» (страховий агент / вигодонабувач) укладено договір особистого страхування №К2V4000881LК, предметом якого є страхування життя [PERSON] За умовами даного договору, у разі настання страхового випадку, страховик зобов'язується здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачеві (Т.1 а.с. 245-247). Строк дії вказаних договорів становить до 25.12.2006 року включно. При бажанні Страхувальника та оплаті страхових платежів дія договорів продовжується щорічно на той же строк - до повного погашення кредитної заборгованості. Як було встановлено судом, свої зобов'язання ПАТ КБ «Приватбанк» виконав в повному обсязі надавши [PERSON] кредит в розмірі 23035,37 доларів США. Проте боржник здійснював свої зобов»язання не належним чином. Як убачається із розрахунку заборгованості за договором №К2V4АK00053294 від 26.12.2005 року, а також визнається представниками сторін, останній платіж на виконання умов кредитного договору було здійснено 27.01.2009 року, в результаті чого виникла заборгованість за вказаним кредитним договором. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлене цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 611 ЦК України, передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до даних свідоцтва про смерть виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві від 23 липня 2011 року, [PERSON] помер [INFO] року. (Т. 2 а.с. 15). Під час судового розгляду, судом було встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» не звертався до ЗАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» із заявами щодо погашення заборгованості за кредитним договором на підстав договору особистого страхування №К2V4000881LК укладеного 26.12.2005 року між ЗАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» (страховик), [PERSON] (страхувальник) та ПАТ КБ «Приватбанк». Дана обставина визнається сторонами і у розумінні ст. 61 ЦПК України не потребує доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 608 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із матеріалами спадкової справи №705/2011 щодо майна померлого [INFO] року [PERSON], право на спадщину за законом померлого, яка складається із автомобіля марки CHEVROLET, модель EVANDA, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], прийняла його донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19 жовтня 2012 року (Т. 2 а.с. 32). Після реєстрації шлюбу 24 жовтня 2015 року прізвище [PERSON] змінено на «[PERSON]» (Т. 1 а.с. 231). За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов'язанні. Відповідно до ст.ст. 520, 521 ЦК України, боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу. Тобто шляхом укладання відповідного договору. Згідно із ст. 523 ЦК України, порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. Під час розгляду справи судом встановлено, що поручителі [PERSON] та [PERSON] не укладали договорів із новим боржником та не надавали згоди забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником,згоди поручителів відповідати за будь-якого нового боржника у договорі поруки також не міститься. Таким чином, на [PERSON] та [PERSON], як поручителів, не може бути покладено відповідальність за порушення новим боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором. Даний висновок суду узгоджується із правовою позицією наведеною у постанові Верховного Суду України від 02 червня 2015 року у справі № 6-206цс/15 та у пункті 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованої суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають і кредитних правовідносин». За положеннями ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Ринкова вартість автомобіля марки CHEVROLET, модель EVANDA, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] станом на 27.04.2012 року становила 78 811,58 грн., що підтверджується висновком спеціаліста №56/т про оцінку транспортного засобу складеного НДЕКЦ ГУМВС України в Одеській області (Т. 2 а.с. 27-28). Оскільки [PERSON] порушив зобов'язання встановлені кредитним договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості суду не надано, а відповідач [PERSON] прийняла спадщину щодо майна померлого 22.07.2011 року [PERSON], то суд приходить до висновку, що із відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №К2V4АK00053294 від 26.12.2005 року у розмірі 78 811,58 грн., тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Суд не погоджується із доводами представника [PERSON] про застосування строків позовної давності оскільки, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Як було встановлено судом, [PERSON] не повідомила ПАТ КБ «Приватбанк» про смерть позичальника, оскільки не знала про боргові зобов»язання останнього. Позивачу стало відомо про смерть [PERSON] в процесі розгляду справи. Термін дії кредитного договору визначено сторонами до 25.12.2012 року, з даним позовом до суду Банк звернувся26.10.2015 року. Таким чином, строк пред'явлення кредиторських вимог ПАТ КБ «Приватбанк» не пропущено. Щодо вимог за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON], то суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За положеннями ч. 1 ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. Згідно із ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. З огляду на означене, оскільки відбулась заміна боржника а поручителі не надавали згоди забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, зустрічні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі і поруку слід визнати припиненою. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача за первісним позовом підлягає стягненню понесені останнім судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог у розмірі 1218,00грн. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача за зустрічним позовом ПАТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню понесені останніми судові витрати по оплаті судового збору в розмірі по 551,20 грн. кожній. Враховуючи викладене та

Outcome: partial