Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до умов кредитного договору №Ч-446 від 09.11.2009 року АБ «Український Бізнес Банк» надав відповідачу кредит у розмірі 5 691, 12 грн зі строком погашення до 09.11.2011 року зі сплатою 33 відсотків річних. У забезпечення виданого кредиту був укладений договір добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту за №01901кр від 09.11.2009 року. Після закінчення терміну повернення кредиту боржник не виконав своїх зобов'язань перед банком, що надав кредит і відповідно до умов кредитного договору утворилася заборгованість у розмірі 1773, 93 грн. Відповідно до п. 2 договору добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту, ст.ст. 553, 554, 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання Боржником своїх зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань. Відповідно до п п 5 договору добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту позивач станом на 30 січня 2012 року погасив заборгованість у розмірі 1773, 93 грн. Постановою Верховного суду України від 25 березня 2002 року зроблений висновок, що 3 відсотки річних є платою за користування чужими засобами у випадку прострочення і порушення зобов'язань за договором. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 30 листопада 2013 року становить 1867, 59 грн. Позивач приймав усі заходи для мирного врегулювання конфлікту, однак заборгованість відповідачем не погашено, що стало підставою для зверненням із відповідним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, сповіщена належним чином. Зі згоди представника позивача суд проводить заочний розгляд справи, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлено, що страховик зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання Боржником своїх зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань. Судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору №Ч-446 від 09.11.2009 року АБ «Український Бізнес Банк» надав відповідачу кредит у розмірі 5 691, 12 грн зі строком погашення до 09.11.2011 року зі сплатою 33 відсотків річних (а.с.5) У забезпечення виданого кредиту укладено договір добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту за №01901кр від 09.11.2009 року.(а.с.6) Після закінчення терміну повернення кредиту боржник не виконав своїх зобов'язань перед банком, що надав кредит і відповідно до умов кредитного договору утворилася заборгованість у розмірі 1773, 93 грн. (а.с.7) Відповідно до п. 2 договору добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту, страховик зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання Боржником своїх зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань. Відповідно до п п 5 договору добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту позивач станом на 30 січня 2012 року погасив заборгованість у розмірі 1773, 93 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором. Таким чином, права позивача є порушеними та підлягають стягненню сума, сплачена позивачем та три відсотки річних. Враховуюче вищевикладене, вимоги позивача засновані на законі та договорі, а тому є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача повинно бути стягнуто судові витрати на користь позивача. Повний текст рішення складено 26 лютого 2014 року.

Outcome: approved