Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] , Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивач мотивує позовні вимоги тим, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] відкрилась спадщина, яка складається з: - Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; Позивач звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане майно, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме житловий будинок, який належав [PERSON] . Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про приєднання документів, а саме: копію договору дарування від 03.08.1999 року, копію технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , копію будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] , копію довідки Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області №2752 від 25.03.2021р. Представник відповідача Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області подав суду заяву про розгляд справи без його участі та вирішити справу на розсуд суду. З наданих доказів, встановлено такі факти і обставини: Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції у Київській області, зроблено відповідний актовий запис № 157 /а.с.7/. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . З наданих документів, судом встановлено, що позивач є сином [PERSON] . Згідно довідки № 1362 від 09.02.2021р., виданої виконкомом Іванківської селищної ради, вбачається, що згідно з погосподарською книги Ѕ частина будинку в [ADDRESS] рахується за [PERSON] , 1938 р.н., який помер [INFO] /а.с.10/. Відповідно до довідки №2253 від 25.02.2021р. виданої виконкомом Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, згідно земельно-кадастрової книги земельні ділянки закріплені за [PERSON] , який помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] , не приватизовувалась /а.с.11/. Позивач спадщину за законом прийняв в установленому законом порядку, подавши до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини від 03.06.2020р. /а.с.9/. Постановою державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П. № 101/02-31 від 19.02.2021р. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , який помер [INFO] , в зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на 1/2 частину будинку. За даними нотаріальної контори після [PERSON] спадщину прийняв [PERSON] заявою від 03.06.2020 року. Інших спадкоємців немає /а.с.9/. Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223\~ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, не прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч.1. ст. 1267 ЦК України). Статтею 328\~ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст.\~392\~ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966р. та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966р., який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995р., та інших нормативно-правових актів. Так, згідно п. 1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Пунктом 7 даної Інструкції передбачено, що така реєстрація проводиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком N 1, зокрема, на підставі свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів. Факт належності [PERSON] , померлому [INFO] , будинку є записи в погосподарській книзі, розташований по [ADDRESS] , який відкрито на ім`я [PERSON] власника вказаного будинку. Із технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, виготовленого на замовлення [PERSON] , вбачається, що спірний житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 115,2 кв.м., житловою площею 62,6 кв.м. Надвірні будівлі: літня кухня «Б», сарай «В, Г, Д, К, Л, О», вбиральня «З, М», навіс «Н», огорожа №1-3, колодязь №4. Таким чином, встановлено, що [PERSON] , померлому [INFO] , належав будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Тому даний будинок увійшов до майна, на яке відкрилась спадщина, і воно було успадковане за законом [PERSON] , [INFO] . Таким чином, позивач прийняв спадщину після батька [PERSON] і набув право власності на Ѕ частину вказаного ним будинку в порядку спадкування за законом, тобто з законних підстав. Оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного нерухомого майна із законних підстав, то позивач має право на судовий захист. Таким чином, позов є обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved