Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, яка належить йому на праві приватної власності. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в його власності знаходиться земельна ділянка, розміром 17,25 га, кадастровий №6323381200:14:000:0041, яка належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ХР №059992. 01.11.2006 року між ним та ПАОП «Промінь» був укладений договір оренди землі на 10 років. Після закінчення строку договору, на який він був укладений, ним був направлений до ПАП «Промінь» лист про повернення йому земельної ділянки, так як він не має наміру продовжувати договір оренди. Він звернувся до Красноградського відділу Держгеокадастру та отримав витяг, в якому зазначено, що вищевказаний договір оренди підписаний та зареєстрований в 2007 році, строком на 25 років та надано оригінал договору оренди землі. Однак він ніякого договору на 25 років не підписував, а тільки на 10 років. В звязку з викладеним [PERSON] просить визнати недійсним договір оренди землі №393 від 01.11.2006 року, який зареєстрований за №040769800023 у Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у книзі державної реєстрації договорів вчинено запис від 14.03.2007 року, укладений між ПАОП «Промінь» та ним строком на 25 років. Відповідач відзиву на позов не надав. За клопотанням представника позивача по справі була призначена почеркознавча експертиза. Після проведення по справі даної експертизи та призначення справи до судового розгляду на 11.07.2018 року, сторони в судове засідання не зявилися, при цьому: 11.07.2018 року від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій вона позов підтримує, просить його задовольнити та стягнути понесені судові витрати, а справу розглянути без її участі. 10.07.2018 року від представника відповідача ПАОП «Промінь» [PERSON]. також надійшла заява, в якій він судове засідання призначене на 11.07.2018 року просить провести без його участі. Враховуючи те, що сторони про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд, дослідивши надані ними письмові докази, дослідивши висновки експертизи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи, судом було встановлено, що відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю від 22.08.2001 року вбачається, що [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 17,25 га. кадастровий номер № 6323381200:14:000:0041 (а.с.14-17). З копії договору земельної ділянки від 01.11.2006 року вбачається, що між [PERSON] та ПАОП «Промінь» укладено договір оренди земельної ділянки №393, строком на 25 років, починаючи з дати його реєстрації (а.с.9-11). Відповідно до копії заяви від 17.01.2018 року [PERSON] звертався з проханням до ПАОП «Промінь» повернути йому земельну ділянку після закінчення строку дії договору в 2017 році (а.с.5) 23.01.2018 року [PERSON] надіслав до ПАОП «Промінь» заяву про надання йому оригіналу вказаного договору оренди землі, оскільки він не підписував договір оренди строком на 25 років і нікого на його підписання не уповноважував (а.с.6). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку 14.03.2007 року зареєстровано договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6323381200:14:000:0041 між [PERSON] та ПАОП «Промінь» строком на 25 років (а.с.7-8). Відповідно до ст.16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. За приписами\~\~ч.1 ст.20\~зазначеного Закону договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі ч.1 ст.210, ч.3 ст.640 ЦК України, ч.2 ст.125 ЗК України\~\~й ст.18 Закону є укладеним з моменту його державної реєстрації. В підтвердження позовних вимог, за клопотанням представника позивача, ухвалою суду від 21.03.2018 року по справі була призначена почеркознавча експертиза до ХНДІСЕ [PERSON]. Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи №8297/10737 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл. проф. [PERSON] від 31.05.2017 року, яка надійшла до суду 26.06.2018 року витікає наступне: Підписи від імені [PERSON] в: -\~Договорі № 393 оренди земельної ділянки від 01.11.2006, укладеному між [PERSON] та ПАОП «Промінь», зареєстрованому у Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у книзі державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 14.03.2007 за № 040769800041, строком на 25 років на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва площею 17,25 га кадастровий номер 6323381200:14:000:0041, що належить [PERSON]., згідно державного акту на землю від 27.02.2001 року серія ІІ-ХР №059992, розташований на зворотному боці третього аркуша документа, в графі «Орендодавець [PERSON]»; виконаний рукописним\~способом без\~попередньої технічної\~підготовки та\~використання технічних\~засобів не [PERSON], а іншою особою. Таким чином, судом встановлено, що підпис у спірному договорі оренди земельної ділянки №393 від 01.11.2006 позивачеві не належать, але державна реєстрація договору відбулась.\~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України\~\~недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1- 3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу\~\~є підставою недійсності правочину.\~\~\~\~\~\~ Згідно з вимогами ч.3 ст.203 ЦК України\~\~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»\~\~недійсним може бути визнано лише укладений договір. Положення ст.ст.1212-1215\~ЦК України підлягають застосуванню тільки у разі якщо стороною передчасно передано майно на виконання неукладеного договору. Таким чином, оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірного договору оренди землі, він є укладеним, а отже оспорюваним та може бути визнаний недійсним. Така правова позиція була висловлена у Постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року (справа №\~6-99ц 13), а відповідно до ст.360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Отже, позивач вищевказаний договір оренди земельної ділянки не підписував і відповідно не було проявлено його вільного волевиявлення на укладення цього договору, і тому договір необхідно визнати недійсним. \~\~Згідно положень ст.141 ЦПК України, всі понесені позивачами судові витрати необхідно стягнути з відповідача, а саме судовий збір та витрати за проведення експертизи. \~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved