Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просить звільнити з-під арешту автомобіль марки «Opel Zafira» модель ОАНМ 75 1,6 І, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, який належить на праві власності [PERSON] і знаходиться в заставі у ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», на який накладено арешт постановами Залізничного ВДВС ЛМУЮ ВП № 16269 від 05.08.2013р., № 3687 від 20.02.2013 р., ВП № 30758809 від 15.03.2012 р., № ВП 31611020 від 28.03.2012 р., № 21245 від 13.07.2012 р., ВП № 24283196 від 16.03.2011 р., ВП № 25678497 від 01.04.2011 р., ВП 26208572 від 19.04.2011 р., № ВП 26111052 від 08.06.2011 р., ВП № 27009366 від 06.07.2011 р., ВП № 27542765 від 21.07.2011 р., ВП № 27565954 від 16.09.2011 р., № 1169 від 20.06.2010 р. Свої вимоги мотивує тим, що між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 02.11.2007 р. між ними було укладено договір застави, відповідно до якого в заставу ЗАТ «ОТП Банк» передано автомобіль марки «Opel Zafira» модель ОАНМ 75 1,6 І, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску. 23.09.2011 р. ПАТ «ОТП Банк» відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю за № б/н від 23.09.2011 р. передало ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» усі права за договором застави, укладеним із [PERSON] Однак, 26.11.2013 р. їм стало відомо, що Залізничним ВДВС ЛМУЮ накладено арешти на даний транспортний засіб, що позбавляє позивача можливості здійснити свої права як заставодержателя, а тому просить позов задоволити. В судове засідання представник позивача не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позову у повному обсязі. Відповідачі та представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин своєї неявки не повідомили. Представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» подав суду заперечення проти позову, у яких зазначив, що підстав для задоволення позову немає, оскільки позивачем не доведено існування реєстрації обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» надає чинності відповідному обтяженню у відносинах із третіми особами. Окрім того, позивач не довів, що розмір заборгованості [PERSON] перед ним перевищує вартість предмета застави. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно із ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої застовою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. На підставі ст. 20 Закону України «Про заставу» у випадку невиконання своїх зобов'язань за кредитним договором заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання про зняття з нього арешту. Зі змісту п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» випливає, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не, боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ЦПК, ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Судом встановлено, що 02.11.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого згідно із договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 23.09.2011 р. є ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с. 17-27), та [PERSON] було укладено кредитний договір № СL-601/41/2007 від 02.11.2007 р. (а.с. 4-7), за умовами якого [PERSON] отримав кредит у сумі 25537,62 доларів США із сплатою 11,99 % річних для придбання автомобіля марки «Opel Zafira» модель ОАНМ 75. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 02.11.2007 р. між ними було укладено договір застави № PCL-601/41/2007, відповідно до якого в заставу ЗАТ «ОТП Банк» передано автомобіль марки «Opel Zafira» модель ОАНМ 75 1,6 І, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, який належить [PERSON] З витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек вбачається, що таке обтяження було зареєстроване та 26.09.2011 р. у нього внесено зміни про особу заставодержателя - ТзОВ «ОТП Факторинг Україна». З розрахунку заборгованості від 31.01.2014 р. (а.с. 11) вбачається, що сума боргу [PERSON] за кредитним договором № СL-601/41/2007 від 02.11.2007 р. становить 19788,31 доларів США - залишок заборгованості та 577313,05 грн. -сума пені. Із звіту про оцінку майна (а.с. 10) вбачається, що ринкова вартість автомобіля марки «Opel Zafira» модель ОАНМ 75 1,6 І, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску станом на 19.07.2013 р. становить 87025,00 грн. без ПДВ. Однак, із Карток арешту Управління Державної автомобільної інспекції вбачається, що постановами Залізничного ВДВС ЛМУЮ про арешт майна боржника ВП № 16269 від 05.08.2013р., № 3687 від 20.02.2013 р., ВП № 30758809 від 15.03.2012 р., № ВП 31611020 від 28.03.2012 р., № 21245 від 13.07.2012 р., ВП № 24283196 від 16.03.2011 р., ВП № 25678497 від 01.04.2011 р., ВП 26208572 від 19.04.2011 р., № ВП 26111052 від 08.06.2011 р., ВП № 27009366 від 06.07.2011 р., ВП № 27542765 від 21.07.2011 р., ВП № 27565954 від 16.09.2011 р., № 1169 від 20.06.2010 р. накладено арешт на вказаний автомобіль марки «Opel Zafira» модель ОАНМ 75 1,6 І, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, який належить на праві власності [PERSON] і знаходиться в заставі у ТзОВ «ОТП Факторинг Україна». Згідно Закону України «Про заставу» заставодержатель має право на звернення стягнення на предмет застави та одержання відшкодування з вартості предмета застави переважно перед іншими кредиторами, у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, однак у зв'язку з накладеними арештами на даний транспортний засіб позивач позбавлений можливості здійснити свої права як заставодержателя. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставним та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved