Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому просить визнати припиненими його повноваження на посаді виконуючого обовязки директора Житомирської регіональної філії Державного підприємства «Укрспецзем». В обґрунтування позовних вимог вказав, що 05 січня 2010 року наказом керівника ДП «Укрспецзем» за №2-к він був прийнятий на посаду заступника директора вказаного підприємства, а 29 вересня 2014 року переведений на посаду виконуючого обовязки директора Житомирської регіональної філії Державного підприємства «Укрспецзем». На даний час вирішив розірвати трудові відносини за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпПУ та повідомив голову комісії з ліквідації ДТ «Укрспецзем», про що направив заяву про звільнення. Проте питання про звільнення його з посади виконуючого обовязки директора Житомирської регіональної філії Державного підприємства «Укрспецзем» не вирішено, що порушує його права на вільний вибір праці. Позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Проти винесення заочного рішення не заперечували (а.с.28). Представник відповідача в судове засідання не зявився. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за місцезнаходженням. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що за наказом №2-к від 05 січня 2011 року [PERSON] призначено на посаду заступника директора Житомирської регіональної філії Державного підприємства «Укрспецзем», а 29 вересня 2014 року переведений на посаду виконуючого обовязки директора Житомирської регіональної філії Державного підприємства «Укрспецзем» на підставі наказу №13-К від 29 вересня 2014 року (а.с.8-10). 08 лютого 2017 року позивач на адресу Державного підприємства «Укрспецзем» направив заяву про звільнення його з посади за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпПУ з 24 лютого 2017 року (а.с.11). Згідно наказу Державного підприємства «Укрспецзем» від 03 лютого 2017 року №17 вирішено ліквідувати Житомирську регіональну філію Державного підприємства «Укрспецзем», розташовану в м.Житомирі по вул.Довженко, буд.45 (а.с.13-14). Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно з ч. 1 ст. 2 КЗпП України право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Частиною 1 статті 38 КЗпПУ передбачено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Нормами статей 10,11 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Судом встановлено, що позивач, працюючи на посаді виконуючого обов'язки директора Житомирської регіональної філії Державного підприємства «Укрспецзем», виявив бажання розірвати трудовий договір з підприємством. Позивачем дотримано вимоги діючого трудового законодавства та Статуту щодо порядку розірвання трудового договору, натомість відповідачами проігноровано право [PERSON] на припинення трудового договору, позивач позбавлений можливості розірвати трудовий договір в позасудовому порядку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку, вимоги позивача про розірвання трудового договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки питання про розірвання з позивачем трудового договору не було вирішено та позивач на час винесення рішення продовжує виконувати обов'язки директора Житомирської регіональної філії Державного підприємства «Укрспецзем», суд вважає, що трудовий договір підлягає розірванню з 14 березня 2017 року. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір сумі 640 гривень.

Outcome: approved