Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідачів та просив: -витребувати майно із чужого незаконного володіння - приміщення 111, 112, 113 в будівлі, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 18, що належить на праві власності Приватному підприємству «Ньютон» у [PERSON] шляхом скасування державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім'я власника [PERSON]. -витребувати майно із чужого незаконного володіння - приміщення 301-315 в будівлі, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 18, що належить на праві власності Приватному підприємству «Ньютон» у [PERSON] шляхом скасування державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім'я власника [PERSON]. -витребувати майно із чужого незаконного володіння - приміщення 202, 203, 204 в будівлі, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 18, що належить на праві власності Приватному підприємству «Ньютон» у [PERSON] шляхом скасування державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім'я власника [PERSON] та на ім'я попереднього власника [PERSON]. Позовні вимоги позивачем підтримані у повному обсязі, про що надано заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача та задоволення позовних вимог у повному обсязі. \~Відповідачі та третя особа в судове засідання не з'явилися, про день розгляду справи повідомлялися своєчасно, належним чином. Причини неявки суду невідомі. З огляду на викладене та згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, Приватному підприємству «Ньютон» на підставі договору купівлі- продажу ВЕЕ № 764156 від 28.02.2007, засвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 17017053 належить незавершена будівля, розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 18, що підтверджено витягом з Державного реєстру правочинів. Актом прийому-передачі обєкта незавершеного будівництва від 01.03.2007 року підтверджено факт передачі у власність покупця /ПП «Ньютон»/ обєкт незавершеного будівництва, готовністю 14,5% за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.Леніна, 18. Декларацією про готовність обєкта до експлуатації від 08.02.2012 року встановлено, що адміністративна будівля торгового центру по вул..Леніна 18 , ІІІ категорії складності, готова до експлуатації. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.07.2013 року, [PERSON] належать приміщення 301-315, загальною площею 346,1 кв.м в будинку 18 по вул..Леніна в м.Дніпропетровську. Дане свідоцтво зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень / з відкриттям розділу/, індексний номер 3628810 від 03.07.2013 року. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.07.2013 року, [PERSON] належать приміщення 111,112,113, загальною площею 34,6 кв.м в будинку 18 по вул.Леніна в м.Дніпропетровську. Дане свідоцтво зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень / з відкриттям розділу/, індексний номер 3703759 від 05.07.2013 року. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.07.2013 року, [PERSON] належали приміщення 202,203,204, загальною площею 85,3 кв.м в будинку 18 по вул.Леніна в м.Дніпропетровську. Дане свідоцтво зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень / з відкриттям розділу/, індексний номер 3700465 від 05.07.2013 року. Підставою видачі свідоцтв про право власності на нерухоме майно відповідачам були договори про дольову участь у будівництві та акти приймання-передачі приміщень: -договір №2 від 07.12.2010 року між ПП «Ньютон» та [PERSON], відповідно до якого після завершення будівництва та вводу до експлуатації побудованого обєкту, за умови внесення долі в повному обсязі, підприємство передає дольщику приміщення на ІІ поверсі, загальною площею 85,3 кв.м, поз.202,203,204. Відповідно до акту №13 від 01 липня 2013 року відбулась передача вказаних приміщень. -договір №3 від 07.12.2010 року між ПП «Ньютон» та [PERSON], відповідно до якого після завершення будівництва та вводу до експлуатації побудованого обєкту, за умови внесення долі в повному обсязі, підприємство передає дольщику приміщення на ІІІ поверсі, загальною площею 346,1 кв.м, поз.301-315. Відповідно до акту №12 від 01 липня 2013 року відбулась передача вказаних приміщень. -договір №1 від 07.12.2010 року між ПП «Ньютон» та [PERSON], відповідно до якого після завершення будівництва та вводу до експлуатації побудованого обєкту, за умови внесення долі в повному обсязі, підприємство передає дольщику приміщення на І поверсі, загальною площею 34,6 кв.м, поз.111,112,113. Відповідно до акту №14 від 01 липня 2013 року відбулась передача вказаних приміщень. Судом також встановлено, що з 22.07.2015 року триває досудове розслідування кримінального провадження за заявою директора ПП «Ньютон» [PERSON] про те, що в червні 2015 року, невстановлена особа, заволоділа нерухомим майном, яке розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, вул..Леніна 18 та належить ПП «Ньютон», чим спричинила матеріальну шкоду, розмір якої встановлюється. В межах вказаного досудового розслідування проведено судові експертизи, за висновками яких встановлено, що в договорах про дольову участь у будівництві від 07.12.2010 року, актах приймання-передачі приміщень від 01.07.2013 року та у списках дольщиків від 23.05.2013 року підписи від імені директора ПП «Ньютон» [PERSON] виконані не [PERSON], а іншою особою; відбитки круглої печатки ПП «Ньютон» на вказаних документах нанесені не печаткою ПП «Ньютон», а нанесені рельєфним еластичним кліше, виготовленим фото полімерним способом. Згідно із ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення або оспорювання. Відповідно ч. 2 ст. 331 ЦК право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації (прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів регулюється відповідним Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (систему органів державної реєстрації прав становлять центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав, та структурні підрозділи територіальних органів Міністерства юстиції України, які забезпечують реалізацію його повноважень та є органами державної реєстрації прав ст. 6 Закону № 1952-ІУ). Відповідно до ч. З ст. З Закону № 1952-ІУ права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. У разі якщо під час судового розгляду за позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння спірне майно було відчужено відповідачем іншій особі та передано їй у володіння, суд відповідно до статті 33 ЦПК за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем або залучає до участі у справі цю особу як співвідповідача. При цьому відчужувач залучається до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (статті 35,36 ЦПК). Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та третя особа [PERSON] незаконно, без відповідної правової підстави заволоділи часткою майна приватного підприємства «Ньютон» в будівлі, що розташована за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Леніна, 18, надавши реєстратору сфальсифіковані договори про дольову участь у будівництві. В подальшому, [PERSON] за договором купівлі-продажу від 26.09.2013 року продав [PERSON] свою частку майна. На цей час спірне майно знаходиться у фактичному користуванні позивача та у юридичному володінні відповідачів, оскільки отримані свідоцтва про право на власність, які зареєстровані в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, хоча і на підставі підробних документів. Приватне підприємство «Ньютон» жодних документів під назвою договір про дольову участь в будівництві стосовно відчуження приміщень 111, 112, 113, 301-315, 202, 203, 204 в будівлі, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 18 не укладало та договірних відносин із [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не мало. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов'язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387,388 ЦК. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387,388 ЦК. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387,388 ЦК). Відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( в редакції закону на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав. Фактично ж реєстрація покликана надати відповідну силу правовстановлюючим документам і виступає формальною умовою подальшого захисту (у тому числі і судового) прав особи, що виникають з правовідносин, предметом яких є нерухоме майно. Відповідно до ст. 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.\~ Отже зазначеним Законом передбачено скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно і, таке рішення приймається відповідним органом державної влади на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки реєстрація права власності відповідачів відбулась на підставі підроблених документів, а відтак суд вважає, що вимоги позивача про скасування рішень про державну реєстрацію права власності підлягають задоволенню. В силу\~ст. 88 ЦПК України\~судові витрати суд покладає на відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved