overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування збитків, завданих відповідачем внаслідок порушення Правил користування електроенергією. Позов мотивовано тим, що 09 квітня 2013 року контролерами підприємства позивача при перевірці електролічильника відповідача за місцем його мешкання встановлені такі порушення «Правил користування електроенергією для населення»: самовільне підключення до мережі електропостачання після відключення. За результатами перевірки складений акт та нарахована сума збитків за не обліковано використану електроенергію, яка склала 8 667 грн. 12 коп. Просить стягнути з відповідача вказану суму, а також 229 грн. 40 коп. судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, наполягаючи на задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про явку до суду був повідомлений належним чином, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в його відсутність, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про права і взаємовідносини сторін. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 527 ЦК України, в разі невиконання чи неналежного виконання зобов'язань боржником він зобов'язаний відшкодувати шкоду, що є підставою для стягнення суми заборгованості. Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними ресурсами одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні ресурси, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів. Згідно з п. 11 «Правил користування електричною енергією для населення», які затверджені Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357 зі змінами та доповненнями на теперішній час, відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об'єктах споживача, та пломб на них несе споживач. В судовому засіданні встановлено, що відповідач мешкає в квартирі [ADDRESS] Між позивачем та відповідачем склалися договірні відносини, згідно яких, позивач надавав відповідачеві енергетичні ресурси, а відповідач користувався ними. 09 квітня 2013 року контролерами підприємства позивача при перевірці електролічильника відповідача за місцем його мешкання було виявлено самовільне підключення до мережі електропостачання після відключення, що є порушенням Правил користування електроенергією для населення, тобто підставою для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути 229 грн. 40 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування шкоди, а також стягнення боргу з відповідачів. Позов мотивовано тим, що 16 березня 2011 року контролерами підприємства позивача при перевірці електролічильника відповідачів за місцем їх мешкання встановлені такі порушення «Правил користування електроенергією для населення»: механічне пошкодження оглядового скла на електролічильнику. За результатами перевірки складений акт та нарахована сума збитків за не обліковано використану електроенергію, яка склала 789 грн. 28 коп. Крім того, відповідачі мають заборгованість за обліковану електроенергію в розмірі 2269 грн. 72 коп. Просить стягнути з відповідачів вказану суму, а також 243, 60 грн. - судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, наполягаючи на задоволенні позову в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про явку до суду були повідомлені належним чином, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в їх відсутність, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про права і взаємовідносини сторін. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 527 ЦК України, в разі невиконання чи неналежного виконання зобов'язань боржником він зобов'язаний відшкодувати шкоду, що є підставою для стягнення суми заборгованості. Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними ресурсами одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні ресурси, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів. Згідно з п. 11 «Правил користування електричною енергією для населення», які затверджені Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357 зі змінами та доповненнями на теперішній час, відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об'єктах споживача, та пломб на них несе споживач. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі мешкають в квартирі [ADDRESS] в Петровському районі м. Донецька. Між позивачем та відповідачами склалися договірні відносини, згідно яких, позивач надавав відповідачам енергетичні ресурси, а відповідачі користувались ними. Згідно наданого розрахунку, відповідачі мають заборгованість перед позивачем за спожиту обліковану електричну енергію в сумі 2269 грн. 72 коп. Також, на період перевірок у відповідачів були виявлені порушення «Правил користування електроенергією для населення», що є підставою для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування шкоди, а також стягнення боргу з відповідачів. Позов мотивовано тим, що 21 лютого 2011 року контролерами підприємства позивача при перевірці електролічильника відповідачів за місцем їх мешкання встановлені такі порушення «Правил користування електроенергією для населення»: самовільне підключення до електролічильника після відключення. За результатами перевірки складений акт та нарахована сума збитків за не обліковано використану електроенергію, яка склала 2920 грн. 93 коп. Крім того, відповідачі мають заборгованість за обліковану електроенергію в розмірі 1677 грн. 55 коп. Просить стягнути з відповідачів вказану суму, а також 243, 60 грн. - судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, наполягаючи на задоволенні позову в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про явку до суду були повідомлені належним чином, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в їх відсутність, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про права і взаємовідносини сторін. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 527 ЦК України, в разі невиконання чи неналежного виконання зобов'язань боржником він зобов'язаний відшкодувати шкоду, що є підставою для стягнення суми заборгованості. Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними ресурсами одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні ресурси, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів. Згідно з п. 11 «Правил користування електричною енергією для населення», які затверджені Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357 зі змінами та доповненнями на теперішній час, відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об'єктах споживача, та пломб на них несе споживач. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі мешкають в квартирі [ADDRESS]. Між позивачем та відповідачами склалися договірні відносини, згідно яких, позивач надавав відповідачам енергетичні ресурси, а відповідачі користувались ними. Згідно наданого розрахунку, відповідачі мають заборгованість перед позивачем за спожиту обліковану електричну енергію в сумі 1677 грн. 55 коп. Також, на період перевірки у відповідачів були виявлені порушення «Правил користування електроенергією для населення», що є підставою для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування шкоди, а також стягнення боргу з відповідачів. Позов мотивовано тим, що 30 жовтня та 07 грудня 2013 року контролерами підприємства позивача при перевірці електролічильника відповідачів за місцем їх мешкання встановлені такі порушення «Правил користування електроенергією для населення»: самовільне підключення до мережі електропостачання після відключення. За результатами перевірок складені акти та нарахована сума збитків за не обліковано використану електроенергію, яка склала 623 грн. 73 коп. Крім того, відповідачі мають заборгованість за обліковану електроенергію в розмірі 2344 грн. 04 коп. Просить стягнути з відповідачів вказану суму, а також 243, 60 грн. - судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, наполягаючи на задоволенні позову в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про явку до суду були повідомлені належним чином, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в їх відсутність, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про права і взаємовідносини сторін. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 527 ЦК України, в разі невиконання чи неналежного виконання зобов'язань боржником він зобов'язаний відшкодувати шкоду, що є підставою для стягнення суми заборгованості. Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними ресурсами одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні ресурси, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів. Згідно з п. 11 «Правил користування електричною енергією для населення», які затверджені Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357 зі змінами та доповненнями на теперішній час, відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об'єктах споживача, та пломб на них несе споживач. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі мешкають в будинку № 21 по вул. Луніна в Петровському районі м. Донецька. Між позивачем та відповідачами склалися договірні відносини, згідно яких, позивач надавав відповідачам енергетичні ресурси, а відповідачі користувались ними. Згідно наданого розрахунку, відповідачі мають заборгованість перед позивачем за спожиту обліковану електричну енергію в сумі 2344 грн. 04 коп. Також, 30 жовтня та 07 грудня 2013 року контролерами підприємства позивача при перевірці електролічильника відповідачів за місцем їх мешкання встановлені такі порушення «Правил користування електроенергією для населення»: самовільне підключення до мережі електропостачання після відключення. За результатами перевірок складені акти та нарахована сума збитків за не обліковано використану електроенергію, яка склала 623 грн. 73 коп., що є підставою для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Вказав, що [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] . Зазначив, що звернувшись до нотаріальної контори з приводу спадкування, йому було роз`яснено, що буде відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємцем не підтверджено родинних відносин зі спадкодавцем. Просив встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . Позивач в судове засідання не прибув, однак на адресу суду подав заяву, якою просив справу розглядати у його відсутності, заяву підтримав повністю, просив задовольнити його вимоги. Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши фактичні обставини справи за наявним в справі доказами, суд прийшов до наступного висновку. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] . З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] у зв`язку із укладенням шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . З копії паспорта серії [NUMBER] вбачається, що прізвище, ім`я та по-батькові позивача [PERSON] . З копії заповіту від 01.11.1989 року вбачається, що [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . З копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 61006174 від 21.07.2020 року вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON] заведено спадкову справу. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. За таких обставин суд дійшов до висновку, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] ,встановлення даного факту позивачу необхідно для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення даного факту. За таких обставин позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що 15.12.2017 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, але він не може її прийняти, оскільки в його свідоцтві про народження ім`я батька зазначено, як «Мирослав», а в свідоцтві про смерть «Мирон». Також просив визначити частки співвласників в спільному сумісному майні. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Свідки [PERSON] та [PERSON] суді дали покази, що вони являються сусідами позивача, та їм відомо, що [PERSON] був батьком [PERSON] та вони разом проживали в одному господарстві. Крім того, батька позивача також називали «Мирослав». Іншої особи на ім`я [PERSON] вони не знають. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], який помер 15.12.2017 року відкрилася спадщина. Ім`я спадкодавця в свідоцтві про народження позивача зазначено, як «Мирослав», замість «Мирон», однак те що покійний був рідним батьком позивача підтверджується показами свідків. Встановлення факту родинних відносин для позивача має юридичне значення для прийняття спадщини, а тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити. Також задоволенню підлягає вимога про визначення часток, оскільки згідно копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.03.2013 року співвласниками без визначення часток на квартиру [ADDRESS] є позивач та покійні [PERSON] та [PERSON], а тому кожному із них належить по одній третій частці. Враховуючи те, що 09.09.2017 року померла [PERSON], а [PERSON] помер 15.12.2017 року, позивач позбавлений можливості визначити свою частку та частку померлих в позасудовому порядку. На підставі ст.293, 315 ЦПК України, ст.ст.364,370 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про дострокове стягнення суми заборгованості по кредитному договору в розмірі: 43\~406,41 грн., яка складається з: 24\~162,00 грн. сума непогашеного кредиту; 9\~569,25 грн. несплачені проценти за користування кредитом; 2\~808,08 грн. інфляційні нарахування на суму простроченого боргу по кредиту; 302,59 грн. інфляційні нарахування на суму прострочених процентів; 2\~487,59 грн. пеня за порушення термінів повернення тіла кредиту; 1\~076,90 грн. пеня за порушення термінів сплати процентів; 3\~000,00 грн. штраф за порушення умов кредитного договору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час,дату та місце проведення засідання був повідомлений належним чином: неодноразово направлялися повістки за місцем реєстрації відповідача. З мотивів, викладених в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, на виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, оскільки відповідач є фізичною особою, суд позбавлений можливості звернутися до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. При цьому у суду є обґрунтовані підстави вважати, що останнім відомим місцем реєстрації та проживання відповідача є адреса, за місцем реєстрації: Донецька обл., м. Іловайськ, вул. Леніна, буд. 74 оскільки позивачем до позовної заяви було долучено копію паспорта відповідача - громадянина України серії ВС № 151661 виданого Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області, 20.01.2000 року. Вищезазначена адреса, відповідно до Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» №\~2710/38-14 від 02.09.2014 року, знаходиться під територіальною юрисдикцією Добропільського міськрайонного суду Донецької області. Разом із тим, оскільки суд позбавлений можливості достеменно встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, судом у відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідача було викликано оголошенням у пресі - в газеті Урядовий Курєр № 28 від 12.02.2016 року. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було. З огляду на наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про звільнення майна с під арешту, в обґрунтування якої вказав про те, що йому на праві приватної власності належить ? частина квартири [ADDRESS]. 01.03.2013 року державним виконавцем ВДВС Орджонікідзевського міського управління юстиції Зеленською О.В. був накладений арешт на вище вказане майно. Підставою для арешту майна стало існування великої заборгованості по сплаті аліментів, але на даний час позивач вказує, що сплатив всю заборгованість та намагається вчасно здійснювати всі платежі, а тому просить скасувати арешт. В судовому засіданні представник позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги і просила їх задовольнити, в обґрунтування вимог посилалась на обставини, викладені у позові. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала повністю. В судовому засіданні встановлено, що 01.03.2013 року державним виконавцем ВДВС Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області Зеленською О.В. по виконавчому провадженню №23754949 було описано та арештовано ? частину квартири [ADDRESS], в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, яка належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.10.1999 року, а інша ? частина квартири належить на праві власності матері позивача - [PERSON] (а.с. 13). Вказаний арешт на ? частину вищевказаної квартири був накладений державним виконавцем, у зв'язку з наявністю у позивача заборгованості по аліментам на користь колишньої дружини [PERSON] за виконавчим листом №2-550 виданим 05.05.2006 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області. Відповідно до довідки відділу державної виконавчої служби Орджонікідзевського міського управління юстиції від 06.07.2015 року борг позивача за виконавчим листом №2-550 виданий 05.05.2006 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за період з 17.03.2006 року по 02.08.2015 року становить 00,00 грн. Відповідно до п.5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, вислухавши представників позивача та відповідача, суд вважає, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про оспорювання батьківства. Свої вимоги мотивує тим, що 06 червня 1999 року був зареєстрований шлюб між ним та відповідачем, яка [INFO] народила дочку [PERSON], та [INFO] народила сина [PERSON], в актових записах про народження яких включено відомості про нього як батька. Через деякий час, з висловлювань відповідача та її матері щодо народження сина у нього виникли сумніви щодо батьківства. Відповідач відмовляється від проведення тесту ДНК. Прозиавч просить виключити відомості про нього як батька з актового запису про народження сина. В судовому засіданні позивач позов підтримав з аналогічних підстав, додатково пояснив, що з розмов відповідача та її матері зрозумів, що батьком сина [PERSON] вони вважають іншу особу. Просить позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просить його задоволити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, не повідомила про причини неявки, хоча належно була повідомлена про час та місце слухання справи відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, його представника, оглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до норм ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Судом встановлено, що у період перебування сторін у шлюбі народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а тому в силу ч. 1 ст. 122 СК України їх батьком у актовому записі про народження був вказаний позивач [PERSON]. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 29.12.2010р. шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно звіту про тест № 48095О від 28.04.2015р. за результатом дослідження батьківства, що виконано на зразках донорів (учасників) [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO] не є біологічним батьком [PERSON], [INFO]. При результаті дослідження зразків наданих [PERSON], їх точність - 99,99 %. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що на підставі оцінки доказів в їх сукупності та всебічно перевірених даних, що підтверджують заявлені вимоги позивача доведено належними засобами доказування відсутність кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON], а тому наявні правові підстави для постановлення судового рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження сина.

Outcome: approved