overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просила про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 22.11.2019 р. і до повноліття дитини. Позивач позов підтримала, просила розглядати позов за її відсутності. Відповідач позов визнав, просив розглядати позов за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 Сімейного кодексуУкраїни\~встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом досліджено свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] згідно якого [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Судом досліджено свідоцтво про народження серії [NUMBER] виданого Інгульським районним у місті Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 11.10.2017 р. з якого вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , в графі батько вказано відповідача [PERSON] , в графі мати позивача [PERSON] . Відповідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексуУкраїни за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182\~Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч.1ст.191\~Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його доходу відповідатиме інтересам дитини, платника аліментів та принципу справедливості. У відповідності до вимогст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просила про стягнення аліментів на на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів відповідача. Позивач позов підтримала, просила розглядати позов за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджено свідоцтво про народження серії [NUMBER] згідно якого [PERSON] народився [INFO] , в графі батько [PERSON] , мати [PERSON] . Судом досліджено довідку Департаменту ПСЗН Миколаївської міської ради від 02.06.2020 року з якої вбачається, що [PERSON] отримує щорічну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. щомісячно. Відповідно до\~ст. 84 СК України\~та роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р., дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до\~ст.84 СК України, при визначенні підстав та розміру аліментів суд повинен встановити, чи може чоловік надавати матеріальну допомогу дружині. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої\~статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Враховуючи вищевикладене, вік дитини, працездатний вік відповідача, суд приходить до висновку, що слід стягнути аліменти на утримання матері дитини у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 20.07.2020 р. і до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. У відповідності до вимог ст.141\~ЦПК України\~з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просила про стягнення аліментів на на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі ј частини від усіх видів доходів відповідача. Позивач позов підтримала, просила розглядати позов за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом досліджено свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] згідно якого [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25.10.2019 року. Судом досліджено свідоцтво про народження серії [NUMBER] згідно якого [PERSON] народилась [INFO] , в графі батько [PERSON] , мати [PERSON] . Судом досліджено довідку Департаменту ПСЗН Миколаївської міської ради від 13.02.2020 року из якої вбачається, що [PERSON] отримує щорічну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. щомісячно. Відповідно до\~ст. 84 СК України\~та роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р.,дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до\~ст.84 СК України, при визначенні підстав та розміру аліментів суд повинен встановити, чи може чоловік надавати матеріальну допомогу дружині. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої\~статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Згідно судового наказу Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.03.2020 року стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини\~\~ [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 10.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи вищевикладене, вік дитини, працездатний вік відповідача, а також те, що на утриманні відповідача перебуває також дитина, суд приходить до висновку, що слід стягнути аліменти на утримання матері дитини у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно починаючи з 10.02.2020 р. і до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. У відповідності до вимог ст.141\~ЦПК України\~з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом його право власності на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , як на спадкове майно після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Мотивує свій позов тим, що вказане вище майно посвідчила йому заповітом його мама [PERSON] . Остання померла [INFO] . Враховуючи, що після її смерті позивач прийняв спадщину, є спадкоємцем за заповітом, просить поданий позов задовольнити. Позивач в заяві до суду просить справу слухати у його відсутність, заявлений позов підтримує повністю. Представник відповідача в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 02 квітня 2004 року, який було посвідчено державним нотаріусом Горохівської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за №487 видно, що вона все належне їй майно заповіла своєму сину [PERSON] . Вказаний заповіт не змінений та не скасований. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] . Постановою державного нотаріуса від 14 травня 2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] було відмовлено. Відповідно до технічної документації на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , даний будинок було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що від імені [PERSON] до державної нотаріальної контори надходила відповідна заява про прийняття спадщини. Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися. Судом встановлено, що позивач [PERSON] після померлої [PERSON] прийняв спадщину, є її спадкоємцем за заповітом. А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності [PERSON] на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , як на спадкове майно після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом його право власності на земельну частку (пай) розміром 2.37 га. згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0237520 як на спадкове майно після [PERSON], яка померла 08.06.2006 року, посилаючись на те, що 08.06.2006 року померла [PERSON] За час життя остання склала заповіт, в якому все своє майно заповіла позивачу, [PERSON]. Враховуючи, що [PERSON] прийняв заповідану йому спадщину, просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача в заяві до суду просить справу розглядати у відсутності представника [PERSON] сільської ради Горохівського району, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 12 травня 2005 року, який було посвідчено секретарем Квасівської сільської ради Горохівського району та зареєстровано в реєстрі за №5 видно, що вона все своє майно заповіла [PERSON]. Заповіт не змінено і не скасовано (а.с.9). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 08.06.2006 року (а.с.7). Постановою нотаріуса від 05 лютого 2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.15). Довідкою [PERSON] сільської ради від 15 листопада 2017 року №778 стверджується, що заповіт [PERSON] у сільській раді посвідчувала 12 травня 2005 року по реєстру №5. Єдиним спадкоємцем після померлої за заповітом є [PERSON] (а.с.8). Згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0237520 [PERSON] належала земельна частка (пай) відповідного розміру (а.с.6). З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] після її смерті прийняв спадщину, є її спадкоємцем за заповітом. Судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину. А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 2.37 га. згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0237520 як на спадкове майно після [PERSON], яка померла 08.06.2006 року. В заяві до суду позивач від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовився. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], оскільки оригінал правовстановлюючого документу на квартиру був втрачений, а дублікат на померлого власника не видається. В судове засідання сторони та представник третьої особи не з8явилися. Подали заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність. Позивач наполягає на позовних вимогах, відповідач позов визнає. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] ( а.с.8). [PERSON] померла [INFO] (а.с.4). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] (а.с.5-6, 10-12). Позивач прийняв спадщину, так як проживав з померлою разом на момент її смерті ( а.с.70 , крім того, подав в установлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини, крім того, йому 03.04.2012 року вже було видано свідоцтво про право на спадщину після смерті матері на грошовий вклад, про що свідчить відповідь з 4 Харківської держнотконтори (а.с23). З відповіді 4 Харківської державної нотаріальної контори також встановлено, що видати свідоцтво про право власності на спадщину позивачу не виявилося можливим у зв*язку з тим, що в нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на квартиру. Однак належність померлій [PERSON] спірної квартири підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 25.04.2007 року Орджонікідзевським РВК м.Харкова, яке зареєстроване в КП «Харківське міськБТІ» ( а.с.5-6). Заповіту померла не залишила. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Зважаючи на те, що позивач прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON]., то слід визнати його право власності на квартиру[ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері. Таким чином, позов законний, обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати його, [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом першої черги на земельну ділянку площею 2.21 га., яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія Р3 №128365. Мотивує свій позов тим, що його батько [PERSON] за час життя склав заповіт, в якому все своє майно заповів своїй дочці, [PERSON]. Заповіт було посвідчено 17 липня 2008 року секретарем Сенкевичівської селищної ради та зареєстровано в реєстрі за №137. [PERSON] помер [INFO] року. [INFO] року померла і [PERSON], яка була спадкоємницею за заповітом належного батькові майна. Спадщини після смерті [PERSON] вона не приймала. Позивач є спадкоємцем майна [PERSON] за законом першої черги, прийняв спадщину, оскільки постійно з ним проживав. Інших спадкоємців крім нього ні за законом ні за заповітом немає. Враховуючи, що [PERSON] прийняв належну йому спадщину, просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача в заяві до суду просить справу розглядати у відсутності представника Сенкевичівської селищної ради, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер [INFO] року (а.с.9). З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що його батьком є [PERSON] (а.с.10). Довідкою Сенкевичівської селищної ради від 04.03.2014 року №73 стверджується, що спадкоємцем після померлого [PERSON] за законом є син [PERSON], який вступив у фактичне володіння майном шляхом догляду за померлим [PERSON] до дня його смерті (а.с.11). З Державного акта на право власності на земельну ділянку вбачається, що [PERSON] належала земельна ділянка (а.с.4). Відповідно до спадкової справи після померлого [PERSON], [PERSON] є його спадкоємцем за законом першої черги, прийняв спадщину, інших спадкоємців за законом першої черги або заповітом немає. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] після смерті [PERSON] прийняв спадщину. А тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення, слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом першої черги на земельну ділянку площею 2.21 га., яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія Р3 №128365. В заяві до суду позивач від стягнення судових витрат з відповідача Сенкевичівської селищної ради відмовився.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати його батьком дитини [PERSON], яка народжена [INFO] громадянкою [PERSON], та виключити з актового запису про народження [PERSON], вчиненого відділом РАСЦ Білоцерківського МУЮ Київської області даних про те, що батьком є [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що від спільного проживання з [PERSON] у нього народилась дитини - [PERSON], [INFO]. Оскільки дитина народилась до спливу десяти місяців після припинення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], який було розірвано рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07.08.2013 року, тому в свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], батьком записаний відповідач. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, доводів на обґрунтування своїх заперечень проти позову не надав. Третя особа - Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану, не забезпечила явку свого представника в судове засідання, надала заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти заявлених вимог не заперечує. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач в своїй письмові заяві проти цього не заперечував. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 25.02.2006 року у Анисівській сільській раді Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 1, розірвано на підставі рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 серпня 2013 року, яке набрало законної сили 20.08.2013 року. Зазначеним рішенням встановлено, що сторони не проживають однією сім'єю з 2008 року. За ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.. З представленої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], слідує, що [PERSON], народилась [INFO], в графі батько записаний [PERSON], а в графі мати записана [PERSON]. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 14.03.2017 року, державна реєстрація народження [PERSON], [INFO], проведена відповідно до ст. 133 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Суд прийшов до висновку, що батьком дитини є [PERSON], тому вважає за можливе виключити з актового запису про народження дитини відомості про батька, та внести зміни в актовий запис про народження дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

*Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати його право власності в порядку спадкування за законом першої черги на земельну ділянку площею 3,08 га. для ведення особистого селянського господарства, яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №484441, посилаючись на те, що 23 квітня 2014 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті позивач є спадкоємцем за законом першої черги, прийняв спадщину, а тому просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, в письмовій заяві до суду просить справу розглядати у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер 23 квітня 2014 року (а.с.8). З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що його батьком є [PERSON] (а.с.10). Довідкою [PERSON] сільської ради від 05.07.2016 року №1178 стверджується, що після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом є дочка [PERSON], дочка [PERSON] та син [PERSON] (а.с.6). З заяв [PERSON] та [PERSON] видно, що вони від належних їм часток спадкового майна відмовилися в користь [PERSON] (а.с.4.5). З Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №484441 видно, що [PERSON] належала земельна ділянка відповідного розміру (а.с.9). З спадкової справи після померлого [PERSON] видно, що [PERSON] та [PERSON] від належних їм часток спадкового майна відмовилися в користь [PERSON]. Останній після померлого [PERSON] прийняв спадщину. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] після померлого [PERSON] прийняв належну йому спадщину, є його спадкоємцем за законом першої черги. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом першої черги на земельну ділянку площею 3,08 га. для ведення особистого селянського господарства, яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №484441.

Outcome: approved