Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 2415,05 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу та стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання представник позивача не з»явився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі за наявними у справі доказами. Свої вимоги в заяві позивач обґрунтував тим, що 07.04.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, за яким застраховано ризики завдання збитків третім особам внаслідок експлуатації автомобіля [NUMBER]. У зв»язку із вчиненням ДТП за участю застрахованого транспортного засобу, винуватцем якої визнано відповідача, позивач 23.06.2015 року здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі в сумі 2415 грн.05 коп. Вважає, що відповідач порушив вимоги п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України «Про обов»язкове стархування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і не звернувся до нього із письмовим повідомленням про ДТП встановленого зразка, тому у нього виникло право на регрес ний позов. Відповідач під час підготовчого судового засідання позовні вимоги не визнав, пояснив, що він усно по мобільному телефону повідомляв страховика про страховий випадок і йому сказали їхати додому. В судове засідання відповідач не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Постановою судді Оболонського районного суду м.Києва від 19 травня 2014 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, що відбулася 14.04.2014 року за його участі та участі автомобіля ДЕО д.н.з [NUMBER]. Даний факт підтверджується і довідкою ДАІ про дорожньо-транспортну пригоду від 29.04.2014 року. На час ДТП цивільно правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна» відповідно Полісу обовязкового страхування № АС / 5020076. Як вбачається із копії платіжного доручення № 024487 від 23 червня 2014 року, Позивач сплатив на користь потерпілої [PERSON], з якою страховиком було укладено угоду про розмір страхової виплати і спосіб здійснення страхового відшкодування, страхове відшкодування в сумі 2415,05 грн.. Відповідно п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, зокрема, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. В порушення зазначеної норми Закону відповідач обмежився усним повідомленням по телефону і з письмовим повідомленням про страховий випадок до страховика не звернувся. Проте, вказане порушення не має правового наслідку у вигляді права подати регресний позов. Відповідно ст.38 Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов якщо він, зокрема, не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 ст.33 цього Закону. Крім того, судом враховано, що обов»язок письмового повідомлення страховика про настання ДТП встановлений статтею 33 Закону для надання страховику можливості встановити обставини ДТП, щоб запобігти необґрунтованим виплатам. Як вбачається із матеріалів справи, факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами, відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач визнав страховий випадок та розмір завданих збитків, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16 вересня 2015 року № 6-284цс15, яка згідно із ст.360-7 ЦПК України, є обовязковою для всіх судів України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed