Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною заявою, якою просив визнати за ним право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: с. Гадзинка Житомирського району Житомирської області, вул. Б. Хмельницького, 8, як за спадкоємцем за законом після смерті батька. В судове засідання сторони не з'явились, проте спрямували заяви про слухання справи за їх відсутності. Позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача позов визнав. Відтак судом вирішено проводити розгляд справи у відсутність учасників судового розгляду. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. 4 квітня 2012 року помер батько позивача [PERSON] (а.с.10). Після смерті останнього відкрилась спадщина, яка, зокрема, складається із земельної ділянки площею 0,5775 га, в тому числі 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка була надана [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області від 25 листопада 1993 року у розмірі 0,60 га (а.с.12). Рішенням сільської ради від 1 березня 2011 року затверджено технічну документацію на вищевказану земельну ділянку на загальну площу 0,5775 га (а.с.9). Згідно довідки, виданої відповідачем 8 квітня 2013 року (а.с.7), зазначена земельна ділянка дійсно передавалась у власність [PERSON], однак державний акт на право власності на неї останньому не видавався. Позивач є єдиним спадкоємцем до майна його померлого батька (а.с.11). Постановою нотаріуса від 18 квітня 2013 року (а.с.5) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне у даній справі майно, у звязку з відсутністю державного акта на право власності на нього. За таких обставин позивач вказує, що вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки іншим чином визнати право власності на належне йому спадкове майно не має змоги, адже за життя батько не встиг оформити своє право власності на вищевказану земельну ділянку у звязку з хворобою. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Аналіз вищезазначених норм права та обставин справи у своїй сукупності дає підстави суду дійти до висновку, що [PERSON] за життя був фактичним власником спірної земельної ділянки, однак належним чином оформити право власності на неї не встиг, що позбавляє позивача, в даний час, прийняти спадщину. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність даного нерухомого майна, і не може бути позбавлений цього права, оскільки набуття права власності, позивача, як спадкоємця за законом після смерті батька, чітко передбачено нормами ЦК України. Отже, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена позивачем. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору в розмірі 1\~689,20 гривень з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved