Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за навчання в розмірі 3513,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 14.08.2014 року між Житомирським державним університетом імені [PERSON] та [PERSON] було укладено договір №533 про надання останньому освітніх послуг. За умовами договору Житомирський державний університет імені [PERSON] зобовязувався за рахунок коштів відповідача здійснити навчання відповідача за денною формою навчання за освітньо кваліфікаційним рівнем спеціаліст за напрямом «Фізичне виховання» в період з 01.09.2014 року по 30.06.2015 року. Відповідач в свою чергу зобов'язався своєчасно вносити плату у розмірах та у строки, що встановлені договором. Вказує, що позивач виконав в повному обсязі всі взяті на себе зобовязання. 13.08.2014 року відповідно до наказу ректора Житомирського державного університету імені [PERSON] №236с [PERSON] зараховано на навчання до університету з 01.09.2012 року. Проте з 29.05.2015 року відповідача було відраховано за невиконання навчального плану та порушення умов договору. За період навчання згідно умов договору відповідач повинен внести на рахунок університету 9000,00 грн. Оскільки [PERSON] отримав освітні послуги лише до 29.05.2015 року, тому нарахування за навчання складає 8013,00 грн. Відповідачем сплачено лише 4500,00 грн., різниця між тим, що мав сплатити відповідач за отримані освітні послуги і тим, що ним сплачено становить 3515,00 грн. В добровільному порядку відповідач заборгованість не погашає. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с. 26). Відповідач в судові засідання 01.06.2017 р. та 15.06.2017 року не зявлявся, судові повістки повернулись на адресу суду не вручені у звязку із закінченням терміну зберігання, оскільки відповідач не зявлявся до поштового відділення за отриманням листів (а.с. 19-25). Судовий виклик направлявся на адресу відповідача за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання (а.с. 11), тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.08.2014 року між Житомирським державним університетом імені [PERSON] в особі ректора [PERSON] та [PERSON] було укладено договір №533 про надання освітніх послуг (далі- Договір) (а.с. 4). Згідно умов Договору позивач зобов'язався надати відповідачу освітню послугу за денною формою навчання за освітньо кваліфікаційним рівнем спеціаліст за напрямом «Фізичне виховання» в період з 01.09.2014 року по 30.06.2015 року, а відповідач оплатити навчання в сумі 9000,00 грн.\~\~ Відповідно до п. 4.3 Договору оплата здійснюється до 01 вересня за перший семестр, до 01 лютого за другий семестр. Згідно п. 6.1 дія Договору припиняється, в тому числі, у разі відрахування замовника-фізичної особи з навчального закладу за невиконання навчального плану та за порушення умов договору. Наказом ректора Житомирського державного університету імені [PERSON] №236-К (ос) відповідача з 01.09.2014 року зараховано студентом пятого курсу денної форми навчання (а.с.5). Зі змісту витягу з наказу №123-К (ос) від 13.08.214 року [PERSON] з 29.05.2015 року відраховано з університету за невиконання навчального плану та порушення умов договору (а.с.6). Оскільки [PERSON] отримував освітні послуги лише до 29.05.2015 року, нарахування за навчання складає 9000,00 грн. (по 900,00 грн. щомісяця). За весь період навчання відповідачем сплачено лише 4500,00 грн., тому сума заборгованості за 3 місяців 28 днів складає 3512,00 грн. Розмір заборгованості підтверджений довідкою - розрахунком (а.с.7). З метою досудового врегулювання спору 15.11.2016 року відповідачеві направлено лист №1/759 з пропозицією оплатити заборгованість (а.с. 8,9), однак, в добровільному порядку заборгованість сплачена не була. Відповідно ч. 1ст. 15\~Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п. п. 8.9. ч. 2ст. 16\~Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтями 526, 530 Цивільного кодексу України\~передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу\~у встановлений строк його виконання. Згідно\~ст. 629 Цивільного кодексу України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно ч. 1ст. 901\~Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності. Її замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 статті 903\~Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в розмірі, що встановлені договором. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved