Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому зазначає, що на первинному обліку дітей, позбавлених батьківського піклування, Служби у справах дітей Московського району Департаменту служб у справах дітей Департаменту служб у справах дітей ХМР (далі ССД по Московському району) знаходяться малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Малолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані разом з матір`ю [PERSON] та за дітьми, в тому числі і за малолітнім [PERSON] закріплено право на житло за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10.05.2017 малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відібрано без позбавлення батьківських прав, передано малолітніх органові опіки та піклування із закріпленням вищевказаного житла та з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частині від заробітку. Малолітні виховуються у дитячому будинку сімейного типу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку від 08.02.2019 лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків [PERSON] наразі зі своїм психічним станом може виконувати материнські обов`язки. Із пояснень відповідача від 27.02.2019 вбачається, що мати не заперечує щодо позбавлення неї батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON] , водночас не погоджується відносно [PERSON] . Згідно актів про відвідування дітей встановлено, що матір дітей відвідувала останніх лише один раз у 22.12.2017. Із пояснень малолітньої [PERSON] вбачається, що дитина хоче проживати з прийомною матір`ю, братом та сестрою. Отже, оскільки [PERSON] не бере участі у вихованні дітей, не цікавиться їх подальшою долею, не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав стосовно двох дітей, є усі підстави для позбавлення її батьківських прав. Представник позивача надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, викладені у позові обставини підтверджує і просить позов задовольнити, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином, заяв про поважні причини своєї відсутності або про слухання справи за його відсутності не надав, тому суд зі згоди представника позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 281 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із такого. Так, судом встановлено, що матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Такі факти підтверджено копіями свідоцтва про народження, витягів з деревного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.6-11). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані разом з матір`ю [PERSON] та за дітьми, в тому числі, і за малолітнім [PERSON] закріплено праов на житло за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10.05.2017 малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відібрано без позбавлення батьківських прав, передано малолітніх органові опіки та піклування із закріпленням вищевказаного житла та з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частині від заробітку. Малолітні виховуються у дитячому будинку сімейного типу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку від 08.02.2019 лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків [PERSON] наразі зі своїм психічним станом може виконувати материнські обов`язки. Із пояснень [PERSON] від 27.02.2019 вбачається, що остання не заперечує щодо позбавлення неї батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON] , водночас не погоджується відносно [PERSON] . Згідно актів про відвідування дітей встановлено, що матір дітей відвідувала останніх лише один раз у 22.12.2017. Із пояснень малолітньої [PERSON] вбачається, що дитина хоче проживати з прийомною матір`ю, братом та сестрою. Такі обставини підтверджено копіями наказу № 154 ССД по Московському районі від 09.08.2017, наказу № 145 ССД по Московському районі від 03.07.2017, наказу №\~153 ССД по Московському районі від 09.08.2017, витягу з Єдиного реєстру державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, довідки № 1159/19 від 25.02.2019 УПФ в Московському районі м. Харкова, висновку лікарсько-консультативної комісії «Міського психоневрологічного диспансеру №3» від 08.02.2019, рішень виконкому Харківської міської ради № 527 від 21.08.2017 про надання дітям статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, акту обстеження умов проживання від 27.02.2019, пояснень [PERSON] від 27.02.2019, заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 10.05.2017, акту про відвідування дітей ПС та ДБСТ біологічними батьками та родичами від 22.12.2017 (а.с.12-29). Відповідно до ст.ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Харківської міської ради згідно протоколу № 4 від 05.03.2019 (а.с.41). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50,155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21.12.1995, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси є предметом їх основного піклування. Зазначені гарантії кореспондуються із статтею 52 Конституції України, відповідно до якої діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Отже, аналізуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що [PERSON] жодним чином не бере участі у вихованні дітей, їх матеріальному утриманні, їх подальшою долею, здоров`ям та розвитку, не цікавиться, тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітніх дітей. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved