Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON] про визнання права на подачу технічної документації для присвоєння кадастрового номеру без погодження меж із суміжним землекористувачем. Позивач просив суд визнати неправомірною відмову [PERSON], як власника домоволодіння [ADDRESS], у підписанні акту погодження меж земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS], належної [PERSON]. Визнати погодженою межу земельної ділянки, яка належить [PERSON] та знаходиться за адресою: [ADDRESS] із суміжним землекористувачем (землевласником) [PERSON] між точками, які позначено на кадастровому плані «Г-А», без підпису [PERSON] в Акті погодження меж земельної ділянки від 12.09.2014 року. Визнати право [PERSON] подати технічну документацію з метою отримання кадастрового номеру на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку [ADDRESS], зроблену ТОВ «Теоленд» за актом погодження меж земельної ділянки без підпису суміжного землекористувача [PERSON]. Представник позивача [PERSON], діючий за договором про надання правової допомоги від 14.08.2014 року, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач - [PERSON], в судове засідання з'явилася, проти задоволення позовних вимог заперечувала. Представник третьої особи - Управління державного земельного агентства в Чугуївському районі Харківської області, у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої проти задоволення позову не заперечував та просив проводити розгляд справи у його відсутності (а.с. 24). Представник третьої особи - Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої проти задоволення позову не заперечував та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач, [PERSON], 17 червня 1966 року придбав житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується Договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченим нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Розсохацькою Т.О. На підставі Рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області №79/8 від 26 серпня 1998 року [PERSON] було передано безоплатно в приватну власність земельну ділянку площею 0,0564 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. На підставі вищезазначеного рішення [PERSON] було отримано Державний акт про право приватної власності серії ХР - 085177 від 30 вересня 1998 року на земельну ділянку, площею 0,0564 га в межах згідно з планом, яка розташована на території [ADDRESS]. Проте в даному Державному акті про право приватної власності на землю не зазначено кадастровий номер земельної ділянки. Державний комітет із земельних ресурсів України своїм наказом від 18.05.2010 року №376 (із подальшими змінами) затвердив інструкцію про встановлення (погодження) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками. Позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теоленд» для розроблення технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами передбачено ст. 198 Земельного кодексу України при кадастровій зйомці як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельної ділянки. Виконавцем технічної документації із землеустрою ТОВ «Теоленд» за участю власників суміжних земельних ділянок було складено акт про погодження на місцевості межі земельної ділянки землевласника, [PERSON], з суміжними землекористувачами між точками, які позначено на плані. Даний акт погодження меж земельної ділянки було підписано власниками суміжних земельних ділянок, за винятком власниці земельної ділянки для обслуговування житлового будинку [ADDRESS], [PERSON]. Позивач письмово звернувся до Відповідача [PERSON] з проханням усунути перешкоди у здійсненні його права власності на земельну ділянку та підписати Акт визначення меж земельної ділянки. Проте його прохання Відповідачем було проігноровано. Таким чином, Позивач позбавлений можливості отримання кадастрового номеру земельної ділянки для внесення Державного акту про право приватної власності на землю до Державного земельного кадастру. Відповідно до ч.3 ст.158 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства. Такими органами місцевого самоврядування, до повноважень яких належить вирішення земельних спорів, визначені виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, що передбачено ч.1 ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». За захистом свого права Позивач звернувся до Чугуївської міської ради Харківської області із заявою від 16.04.2013 року про необхідністю формування комісії з питань землекористування. Позивачем була отримана відповідь Виконкому Чугуївської міської ради Харківської області №Є-277/03 від 30.04.2013 року в якій зазначено про неможливість врегулювання вказаного питання з огляду на те, що земельна ділянка приватизована, а відтак, для вирішення питання погодження Акту встановлення меж земельної ділянки в [ADDRESS] необхідно звернутись до суду. Пізніше Позивач знову звернувся зі скаргою до Чугуївської міської ради Харківської області. Було створено комісію, яка виїхала на місце та обстежила земельну ділянку Позивача. На підставі цього обстеження комісією було складено акт обстеження земельної ділянки в [ADDRESS]. Відповідно до цього акту комісія встановила, що спільна межа між земельними ділянками по [ADDRESS] та [ADDRESS] відповідає Державним актам на право власності на зазначені земельні ділянки. А відмова власника земельної ділянки по [ADDRESS] в погодженні Акта встановлення меж земельної в [ADDRESS] необґрунтована та безпідставна. Крім того, комісія запропонувала власнику земельної ділянки по [ADDRESS] підписати Акт встановлення меж земельної ділянки із власником земельної ділянки в [ADDRESS]. А у разі відмови Позивачу рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ч.2 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Згідно з ч. 2 ст. 90 Земельного Кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до п. п. г, є ст. 91 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та дотримуватися правил добросусідства. Відповідно до ст. 95 Земельного кодексу України землекористувач має право використовувати відведену йому земельну ділянку для власних потреб у межах, передбачених законодавством. Відповідно до п. 2 ст. 95 Земельного кодексу України порушені права землекористувачів відлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.107 Земельного кодексу України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. Частиною 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник або землекористувач може вимагати усунення порушень його прав на землю. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004р. №7, із змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року №2, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Враховуючи, що відмова відповідача від погодження меж суміжних земельних ділянок перешкоджає отриманню позивачем кадастрового номеру земельної ділянки для використання належної йому земельної ділянки за її цільовим призначенням, а також те, що згідно згаданої Інструкції, технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку не містить вимог погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками землі та землекористувачами, то таке право підлягає захисту. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови в затвердженні технічної документації.

Outcome: approved