Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою у якій просить скасувати арешт на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] , розташовану на території Максимівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про арешт вказаної земельної ділянки. В позовній заяві позивач зазначив, що [INFO] помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] , розташовану на території Максимівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку спадкодавець заповів позивачу. Після звернення до нотаріуса для прийняття спадщини, позивачу стало відомо що на все майно [PERSON] накладено арешт постановою державного виконавця від 19.03.2008. 29.05.2013 старшим державним виконавцем Карлівського РВ ДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по п.6 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: за закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнень. Але зняття арешту з майна боржника не було здійснено, оскільки не передбачено зняття арешту за закінченням строку. Накладення арешту обмежує законні права позивача як власника земельної ділянки, щодо вільного розпорядження майном. Представник позивача позов підтримав та просив суд його задовольнити. Представник відповідачів заперечила проти задоволення позову, зазначила, що немає підстав для зняття арешту, додала, що виконавче провадження знищено. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] (а.с.42). При житті [PERSON] склав заповіт (а.с.46), яким заповів [PERSON] земельну ділянку розміром 2,63 га кадастровий номер [NUMBER] , розташовану на території Максимівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.48-49). За інформацією Карлівського РВ ДВС (а.с.53), 29.05.2013 старшим державним виконавцем Карлівського РВ ДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №6692134 з примусового виконання виконавчого листа №2-677, виданого 21.11.2001 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів, що було відкрито 19.03.2008, по п.6 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: за закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнень. Але зняття арешту з майна боржника не було здійснено, оскільки ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачено зняття арешту за закінченням строку. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 41 Конституції України визначено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. \~\~ Згідно з ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Як зазначено в ч. 1 ст. 321 ЦК України,право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 5\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»,\~арешт може бути знятий за рішенням суду. Судом встановлено, що виконавче провадження, де боржником є спадкодавець [PERSON] закрито, але арешт накладений на все його майно не знято, що позбавляє позивача як спадкоємця реалізувати своє спадкове право та оформити спадщину. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved