Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, посилаючись на те, що у період з 04 січня 2016 року він перебував у трудових відносинах з комунальним підприємством «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради на посаді директора підприємства відповідно до розпорядження міського голови м. Черкаси від 02.12.2015 № 389-р/к, наказу контракту від 02.12.2015 № б/н та додаткових угод до нього від: 18.01.2017 № б/н, 28.12.2017 № б/н, 13.07.2018 № б/н, 12.12.2018 № б/н. 28.02.2020 його звільнено з посади директора підприємства відповідно до розпорядження міського голови м. Черкаси від 19.02.2020 №86-р/к та наказу по підприємству №2-к від 28.02.2020 року «Про скорочення посади директора КП «Соснівська СУБ» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Комісії з припинення комунального підприємства «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради доручено шляхом його приєднання до комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради здійснити згідно із чинним законодавством про працю України заходи, пов`язані із звільненням [PERSON] відповідно до п. 1 цього розпорядження. За період\~роботи на\~підприємстві йому\~відповідачем була\~нарахована,\~але не\~виплачена заробітна\~плата за\~період вересень\~2019\~-\~лютий 2020\~року на\~загальну суму\~203\~164\~грн.\~15\~коп. Підтвердженням факту існування та розміру заборгованості є довідка, яка видана Відповідачем від 12.03.2020 року №48. Станом на дату звернення з цим позовом вказана нарахована заробітна плата не виплачена. У зв`язку з цим просить стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість Оскільки, відповідач не провів розрахунок в день звільнення, він має право також на стягнення середнього заробітку за час затримки такого розрахунку, тому просить стягнути з відповідача також на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 01.03.2020 по 31.07.2020 в сумі 144 074 грн. 70 коп. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача КП «Соснівська СУБ» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник Черкаської міської ради в судовому засіданні в частині позовних вимог до Черкаської міської ради заперечував, щодо решти позовних вимог поклався на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами трудового законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, з 04 січня 2016 року позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з комунальним підприємством «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради на посаді директора підприємства відповідно до розпорядження міського голови м. Черкаси від 02.12.2015 № 389-р/к, наказу контракту від 02.12.2015 № б/н та додаткових угод до нього від: 18.01.2017 № б/н, 28.12.2017 № б/н, 13.07.2018 № б/н, 12.12.2018 № б/н. 28.02.2020 [PERSON] звільнено з посади директора підприємства відповідно до розпорядження міського голови м. Черкаси від 19.02.2020 №86-р/к та наказу по підприємству №2-к від 28.02.2020 року «Про скорочення посади директора КП «Соснівська СУБ» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Із довідки\~КП «Соснівська\~СУБ» №\~48\~від 12\~березня 2020\~року вбачається,\~що нарахована,\~але не\~виплачена [PERSON] \~заробітна плата\~станом на\~28.02.2020\~становить 203\~164\~грн.\~15\~коп. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. За правилами ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Станом на дату звернення з цим позовом вказана нарахована заробітна плата не виплачена. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1\~статті 117 КЗпП України\~обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. \~ \~ \~ \~Рішенням від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 Конституційного Суду України\~у справі № 1-5/2012 було визначено, що положення ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України\~у взаємозв`язку з положеннями ст. ст.\~116,\~117,\~237-1 КЗпП України\~слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався. Таким чином Конституційним Судом України було визначено, що для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом України в постанові від 27 березня 2013 року по справі № 6-15цс13. \~ \~ \~ \~За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. \~ \~ \~ \~Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Така правова позиція, яка відповідно до положень\~статті 360-7 ЦПК України\~є обов`язковою для всіх судів України, викладена в постанові Верховного Суду України від 29.01.2014 р. у справі № 6-144цс1. \~ \~ \~ \~Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27\~Закону України\~«Про оплату\~праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №100. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Пунктом 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. \~ \~ \~ \~З 01.03.2020року по 31.07.2020 року становить повних 5 місяців. З розрахунку середньої заробітної плати [PERSON] від 02.03.2020 року вбачається, що його середньоденний заробіток складає 1\~372,14 грн., середньомісячне число робочих днів складає 21 день. Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримку розрахунку, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає (21х1372,14)х5 =144 074 грн. 70 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку, з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, до стягнення з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 3 472 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача КП «Соснівська СУБ» на користь позивача 203\~164 грн. 15 коп. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 144 074 грн. 70 коп., з відрахуванням обов`язкових платежів, а всього 347 238 грн. 85 коп.

Outcome: approved