Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа СК Провідна про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого в якому зазначає, що 08.10.2015р. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], який перебував у його користуванні у м.Херсоні на підїзній дорозі до с.Зеленівка здійснив наїзд на [PERSON], який рухався велосипедом. Внаслідок ДТП [PERSON] 08.10.2015 року помер. За даним фактом було відкрито кримінальне провадження №12015230000000691, відомості про яке внесено до ЄРДР 08.10.2015року. Постановою слідчого СУ ГУ НП в Херсонській області зазначене кримінальне провадження закрито у звязку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення,передбаченогост.286 КК України. Після смерті чоловіка вона понесла та продовжує нести матеріальні витрати, які для неї є непомірними. Всі сімейні заощадження були витрачені на здійснення обряду поховання в сумі 7579,67грн., оплатити заборгованості за кредитним договором, оформленого на імя чоловіка в сумі 6832,25грн. [PERSON] працював та отримував заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи з місця роботи. Сукупний доход за три останні місяці роботи становив 20242,24грн., а середньомісячний заробіток склав 6747,43грн., а тому розмір відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого становить 2249,14грн. З часу ДТП відповідач не надав жодних коштів для здійснення обряду поховання, не цікавився, яка допомога потрібна. Раптова смерть чоловіка змінила їх звичайний устрій життя, спричинила багато клопотів, переживань, страждань та різних негараздів. Отримавши звістку про ДТП та смерть чоловіка у неї стався нервовий зрив. Ще більшою психологічною травмою стала смерть чоловіка для дітей, які зазнають моральних страждань внаслідок передчасної втрати рідного батька, проживання відтепер у неповноцінній сімї та відсутність можливості відчуття батьківського виховання і любові; труднощах, які виникають у майбутньому через відсутність годувальника і захисника сімї. Відшкодування понесених нею моральних, фізичних, психічних і душевних переживань і страждань, втрат немайнового характеру вона оцінює в грошовому еквіваленті в розмірі 200000 грн. У звязку із наведеним просить стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду в сумі 14412,34грн.; стягнути з [PERSON] на її користь моральну шкоду в сумі 100000грн.; стягнути з [PERSON] на користь неповнолітньої [PERSON] моральну шкоду в сумі 50 000грн.; стягнути з [PERSON] на користь неповнолітньої [PERSON] у розмірі 50 000грн.; стягнути з [PERSON] на її користь у рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого неповнолітній [PERSON] та малолітньому [PERSON] у розмірі 2249,14грн., щомісячно на кожного починаючи з 08.10.2015року до досягнення ним вісімнадцяти років. Позивач та її представник в судове засідання не зявились, однак надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди представника та позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про одруження серії І-КГ №022369 виданого 09.09.2000р. Наддніпрянською селищною радою Дніпровського району м.Херсона, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 09.09.2000році, про що зроблений актовий запис №2. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КГ №029659 виданого 09.11.2001р. Антонівською селищною радою Дніпровського району м.Херсона, 16.10.2001 року народилась [PERSON], батьком записаний [PERSON], матірю - [PERSON], про що зроблений актовий запис №53. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КГ №088697 виданого 03.09.2009р. відділом РАЦС Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсона, 26.08.2009 року народився [PERSON], батьком записаний [PERSON], матірю- Кіпчарська [PERSON], про що зроблений актовий запис №666. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КГ №202483 виданого 12.10.2015р. відділом ДРАЦС Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсона [PERSON] помер 08.10.2015році, про що зроблений актовий запис №1023. Постановою слідчого від 25.04.2016 кримінальне провадження №12015230000000691 від 08.10.2015 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України відносно [PERSON], 30.03.1988р.н. закрито за відсутності в його діях ознак кримінального правопорушення. Досудовим розслідуванням було встановлено, що 08.10.2015р. близько 19:30год. у м.Херсоні на підїзній дорозі до с.Зеленівка мав місце наїзд автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], 30.03.1988р.н., який рухався по вул.Лермонтова зі сторони с.Текстильників у напрямку с.Зеленівка на велосипедиста [PERSON], 23.01.1978р.н., який рухався по вул.Лермонтова зі сторони с.Зеленівка у напрямку с.Текстильників. Також дорожньо-транспортна пригода сталася через невиконання велосипедистом [PERSON]О вимог пунктів 2.9а), 6.6а), 11.14 Правил дорожнього руху України. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до розяснень у пункті 6 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Якщо особа, під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди ( п.2.2 Правил дорожнього руху України ). Оскільки відповідач в момент вчинення ДТП на відповідній правовій підставі володів транспортним засобом, автомобілем [NUMBER], то саме він повинен нести відповідальність за завдання шкоди. Відповідно до статті 1193 ЦК України шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання. Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Про відсутність умислу на заподіяння собі смерті (суїциду), свідчить постанова слідчого від 25.04.2016 по кримінальному провадженню №12015230000000691 від 08.10.2015 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України відносно [PERSON], 30.03.1988р.н. про закриття за відсутності в його діях ознак кримінального правопорушення. Відповідно до статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується дитині до досягнення нею вісімнадцяти років, у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. Відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами ( статті 1202 ЦК Украйни). З письмових доказів вбачається, що [PERSON] на день смерті працював оператом дефектоскопічного візка 7 розряду у Виробничому підрозділі служби колії Херсонській дистанції колії. За шість місяців, що передували смерті розмір його заробітку склав 57295,41 грн. З вирахуванням частки доходу, який припадав на [PERSON], стягненню на користь неповнолітніх дітей підлягає щомісячне відшкодування завданої матеріальної шкоди внаслідок смерті батька, який їх утримував, - в розмірі 2249,14грн. щомісячно на кожного. Відповідно до статті 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання, та на спорудження надгробного памятника, ці витрати. А тому, витрати позивачки на поховання у розмірі 7579,67грн., що доводиться товарно-транспортною накладною № 9 від 29.05.2014 року, підлягають стягненню з відповідача. Також підлягають відшкодуванню сума сплаченої заборгованості за кредитним договором, оформленого на імя чоловіка в сумі 6832,25грн. Вирішуючи питання про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд враховує те, що в звязку з втратою чоловіка та батька дітей, позивач понесла моральні страждання, які призвели до погіршення стану її здоров'я. Ще більшою психологічною травмою стала смерть чоловіка для дітей, які зазнають моральних страждань внаслідок передчасної втрати рідного батька, проживання відтепер у неповноцінній сімї та відсутність можливості відчуття батьківського виховання і любові; труднощах, які виникають у майбутньому через відсутність годувальника і захисника сімї. Визначаючи суму грошового відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд враховує, що життя людини є найвищою соціальною цінністю, позивач зазнала моральних страждань через втрату чоловіка та батька дітей, який проживав з ними однією сімєю, та утримував їх. Це призвело до погіршення її стану здоров'я. Тому, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, також підлягають задоволенню. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена при предявленні позову, у розмірі 2784,12грн.

Outcome: approved