Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач звернувся з вищевказаною позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 42972,45 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно укладеного договору №IKAРNABG.94619.001 від 06.02.2013 року надав [PERSON] кредит в сумі 58860,00 грн. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов'язався погасити кредит до 05.02.2016 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,90% на рік, щомісячно, погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. В забезпечення зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між позивачем та [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №РХ029031.95863.001 від 06.02.2013 року, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався відповідати за [PERSON] по кредитному договору №IKAРNABG.94619.001 від 06.02.2013 року. Заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 06.02.2015 року складає 42972,45 грн. і складається з наступних сум: 24476,08 грн. - поточна заборгованість по тілу кредиту; 13260,80 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 473,49 грн. - поточна заборгованість за відсотками; 4558,31 грн. - прострочена заборгованість за відсотками; 203,77 грн. - сума пені. У зв'язку з цим позивач просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором, тобто 42972,45 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у наданій суду письмовій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу слухати за його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, клопотань про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, про причину неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним заяву задовольнити частково, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №IKAРNABG.94619.001 від 06.02.2013 року (а.с.19-23). В забезпечення зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки РХ029031.95863.001 від 06.02.2013 р., відповідно до якого [PERSON] поручився за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № IKAРNABG.94619.001 від 06.02.2013 року (а.с.28-29). [PERSON] взяті на себе зобов'язання передбачені в договорі по поверненню кредиту, сплаті відсотків не виконує, має заборгованість перед позивачем по кредитному договору в розмірі 42972,45 грн. Вказана заборгованість, згідно розрахунку, складається з наступних сум: 24476,08 грн. - поточна заборгованість по тілу кредиту; 13260,80 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 473,49 грн. - поточна заборгованість за відсотками; 4558,31 грн. - прострочена заборгованість за відсотками; 203,77 грн. - сума пені (а.с.37-43). Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства. Крім того, ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконання саме у цей строк. При цьому згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Також, відповідно до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в частині сплати заборгованості за тілом кредиту та відсотками повністю. Разом із тим, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені з огляду на наступне. Згідно з положеннями ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно зі ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Оскільки, місце проживання відповідачів зареєстроване в зоні АТО, а пеня у сумі 203,77 грн. була нарахована після 14 квітня 2014 року, суд вважає за необхідне відмовити у стягнення зазначеної пені. На підставі викладеного,

Outcome: partial