Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення боргу, посилаючись на те, що 04 березня 2013 року він надав відповідачу позику в сумі 42 000 доларів США. На підтвердження отримання коштів, відповідач надав підписану власноручно розписку та зобов'язався повернути борг у строк до 04 березня 2016 року. На даний час відповідачем кошти не повернуті, на неодноразові звернення щодо погашення заборгованості, відповідач не реагує, тому звернувся з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 42 000 доларів США грн., що еквівалентно складає 1 170 960 грн. Відповідач до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час, день розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 284 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно дост.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, [PERSON] надав у борг відповідачу грошові кошти в сумі 42 000 доларів США. На підтвердження факту отримання коштів 04 березня 2013 року відповідачем було надано розписку, підписану їм власноручно, зі встановленням строку повернення позики до 04.03.2016 року. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1046-1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З огляду на вищезазначені норми цивільного законодавства за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як факт його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Тобто, розписка - це документ, що засвідчує в письмовій формі факт одержання особою у власність, користування чи розпорядження грошей від іншої особи. Крім того, розписка має також містити дату отримання коштів. Для того, щоб договір позики набрав чинності, необхідне підтвердження одержання позичальником позики. На підтвердження укладення договору позики та його умов згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми та дату отримання коштів. Розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов'язанням її повернення та дати отримання коштів. У встановлений розпискою строк, відповідач кошти не повернув, його борг перед позивачем складає 42 000 доларів США, що еквівалентно становить 1 170 960 грн., які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 8 810 грн.

Outcome: approved