Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 10.09.2013 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № 130, згідно якого позичальнику було надано кредит в розмірі 2500 гривень строком на 6 місяців до 10.03.2014 року. Позивач зазначає, що він належним чином виконав умови договору та надав відповідачеві кредит, натомість відповідач умови договору не виконує, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 2188,75 гривень -тіло кредиту; 1354,16 гривень сплата процентів; 1873,59 гривень пеня за договором; 4500 гривень штрафні санкції, крім того 21,59 гривень індекс інфляції та 3 відсотка річних, на загальну суму 9938,09 гривень . Зважаючи на вказане вище, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості, суму сплаченого судового збору у розмірі 243,60 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився направив заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.09.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 130, згідно якого позичальнику було надано кредит в розмірі 2500 гривень строком на 6 місяців до 10.03.2014 року. Позивач належним чином виконав умови договору та надав відповідачеві суму кредиту, натомість відповідач умови договору не виконує, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 2188,75 гривень -тіло кредиту; 1354,16 гривень сплата процентів; 1873,59 гривень пеня за договором; 4500 гривень штрафні санкції, крім того 21,59 гривень індекс інфляції та 3 відсотка річних, на загальну суму 9938,09 гривень . Відповідно до п.3.3 кредитного договору № 130 від 10.09.2013 року платежі згідно з даним договором вважаються здійсненими в установлений строк, якщо сума платежу в повному розмірі надійшла на поточний рахунок кредитодавця в строки, зазначені в графіку погашення заборгованості. Якщо термін платежу припадає на вихідний день або святковий день, належним днем платежу вважається останній робочий день, що передує вихідному дню. Згідно п.2.1 договору, починаючи з місяця надання кредиту , позичальник щомісячно до 10 числа кожного місяця сплачує на поточний рахунок кредитодавця щомісячний платіж, який складається з відсотків за користування кредитом та частини заборгованості за кредитом, у розмірі не меншому ніж 621,04 гривень. З матеріалів справи вбачається, що позивачем був сплачений перший плановий платіж 09.10 2013 року в розмірі 630 гривень, але починаючи з 10.11.2013 року до закінчення строку кредитного договору від оплата від [PERSON] не поступила. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання. На вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інших розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зважаючи на те, що позивач свої обов'язки за кредитним договором виконав повністю, а свої договірні зобов'язання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, суд вважає, що дана заборгованість підлягає примусовому стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у зв'язку із чим вимога про стягнення із відповідача витрати на оплату судового збору у розмірі 243,60 гривень є законним та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.525,526,625, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved