Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди посилаючись на те, що постановою Київського районного суду м. Полтави від 25.11.2019 року визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 гривень. Київський районний суд м. Полтави встановив, що 01.11.2019 року о 07 год. 55 хв. [PERSON] керуючи автомобілем AUDI 100 AVANT 2,31 д.н.з. [NUMBER] по вул. Спартака,4/1 в м. Полтава не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням здійснивши виїзд на смугу зустрічного руху де скоїв зіткнення з автомобілем DACIA LOGAN д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що рухався в зустрічному напрямку по вул. Спартака зі сторони вул. Лугова в напрямку вул. Пригородня, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим [PERSON] порушив вимогу п.п. 12.1, 11.3 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП, позивачу було завдано матеріальну шкоду у вигляді пошкодження автомобіля DACIA LOGAN д.н.з. [NUMBER] , шкоду здоров`ю у вигляді тілесних ушкоджень, що призвели до тривалої непрацездатності та порушення звичайного способу життя. У результаті лобового зіткнення транспортних засобів, позивач зазнав травми голови, рук, передпліччя, численні гематоми м`яких тканин обличчя, часткову втрату зору. Згідно виписки картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , який внаслідок ДТП отримав забій лобової частини голови, параорбітальні гематоми, забій лівої кисті і передпліччя. При медичному дослідженні було встановлено, що позивач страждає на головні болі та головокружіння. Згідно листків непрацездатності звільнений від роботи з 01.11.2019р. по 20.11.2019р., причина непрацездатності невиробничі травми. На підставі вище викладеного, вважає що йому було завдано відповідачем моральну шкоду внаслідок фізичного болю та страждання у зв`язку з ушкодженням здоров`я, також у душевних стражданнях у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу та просить стягнути з відповідача 120 000, 00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Також прохав стягнути понесені ним судові витрати. Позивач в судовому засідання позові підтримав пояснив, що 01.11.2019 року о 07 год. 55 хв. він керуючи автомобілем DACIA LOGAN д.н.з. [NUMBER] що рухався в напрямку по вул. Спартака зі сторони вул. Лугова м.Полтава на його смугу виїхав автомобіль AUDI 100 AVANT 2,31 д.н.з. [NUMBER] де і відбулось лобове зіткнення , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Як згодом з`ясувалось за кермом автомобіля винуватця ДТП був відповідач- [PERSON] . Внаслідок ДТП, позивачу було завдано матеріальну шкоду у вигляді пошкодження автомобіля DACIA LOGAN д.н.з. [NUMBER] , шкоду здоров`ю у вигляді тілесних ушкоджень, що призвели до тривалої непрацездатності та порушення звичайного способу життя. Так він лежав у лікарні починаючи з 01.11 2019 року по 22.11.2019 включно і хвилювався за свою роботу , що її втратить а через те не дивлячись на тілесні пошкодження і болі був вимушений припинити лікування і вийти на роботу. Зазначив, що відповідач навіть не вибачився перед ним за завдану шкоду. Окрім завданої моральної шкоди позивач також прохав і стягнути судові витрати у виді судового збору та оплату адвоката в сумі 8000грн.00коп. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково а саме те, що дійсно він є винуватцем ДТП за участі позивача але завдану моральну шкоду оцінив в розмірі 2000грн.00коп. Представник відповідача в судовому засіданні звернув увагу на те, що заявлена позовна вимога щодо моральної шкоди є неспівмірною із завданою шкодою вказав, що завдана моральна шкоди не може бути вищою за 2000грн.00коп. Звернув увагу суду на ту обставину , що у позовних вимогах позивачем наявні посилання на норми закону, що регулюють стягнення моральної шкоди і відсутні будь які докази на підтвердження обставин понесених позивачем саме моральних страждань внаслідок ДТП. Також вказав, що заявлені витрати на правову допомогу зазначають на те, які витрати плануються бути понесені а не які поніс позивач а тому 8000грн.00коп. є явно надмірно завеликими і не відображають витрати які реально поніс позивач та той час який витратив представник позивача на надання підзахисному правових послуг. Представник третьої особи- Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» в судове засідання не з`явився, про причини нез`явлення не повідомив, викликався належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом, 01.11.2019 року о 07 год. 55 хв. [PERSON] керуючи автомобілем AUDI 100 AVANT 2,31 д.н.з. [NUMBER] по вул. Спартака,4/1 в м. Полтава не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням здійснивши виїзд на смугу зустрічного руху де скоїв зіткнення з автомобілем DACIA LOGAN д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що рухався в зустрічному напрямку по вул. Спартака зі сторони вул. Лугова в напрямку вул. Пригородня, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим [PERSON] порушив вимогу п.п. 12.1, 11.3 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Київського районного суду м. Полтави від 25.11.2019 року визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 гривень. Внаслідок зазначеної ДТП, позивачу було завдано матеріальну шкоду у вигляді пошкодження автомобіля DACIA LOGAN д.н.з. [NUMBER] , шкоду здоров`ю у вигляді тілесних ушкоджень, що призвели до тривалої непрацездатності та порушення звичайного способу життя. У результаті лобового зіткнення транспортних засобів, позивач зазнав травми голови, рук, передпліччя, численні гематоми м`яких тканин обличчя, часткову втрату зору. Згідно виписки картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , який внаслідок ДТП отримав забій лобової частини голови, параорбітальні гематоми, забій лівої кисті і передпліччя. При медичному дослідженні було встановлено, що позивач страждає на головні болі та головокружіння. Згідно листків непрацездатності звільнений від роботи з 01.11.2019р. по 22.11.2019р., причина непрацездатності невиробничі травми. Це свідчить про тяжкість наслідків протиправної поведінки відповідача, що призвели до розладу здоров`я позивача, змін у способі життя у зв`язку із вчиненням щодо нього противоправних дій. Також, відповідач після події зовсім не цікавився станом здоров`я позивача, що сильно його пригнічувало та змушувало відчувати себе, не потрібним. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна (шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95р. «Про судову практику р справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до положень Конституції України, зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів. Звернути увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у. порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власного ініціативою чи за зверненням потерпілого При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Згідно з ч. 2 п. 5 Постанови, доведенню підлягають: 1) наявність моральної шкоди; 2) протиправність діяння її заподіювана; 3) наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана; 4) наявність вини останнього в заподіянні шкоди. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до Постанови Пленуму Верхового суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки позивач отримав ушкодження здоров`я та пошкодження свого майна, в його житті настали вимушені зміни пов`язані з необхідністю лікування та ремонту автомобіля, відповідач терміном на 22 дні втратив працездатність, що в сукупності спричинило йому моральні страждання внаслідок протиправних дій відповідача, котрий керував джерелом підвищеної небезпеки. Вина [PERSON] встановлена постановою Київського районного суду м. Полтави від 25.11.2019 року в справі № 552/6170/19 (провадження №3/552/1841/19), яка набрала законної сили 06.12.2019 року. Крім того, моральна шкода, яка заподіяна [PERSON] , як безпосередньому учаснику ДТП, полягає в тому, що внаслідок зіткнення транспортних засобів він відчував шок та страх, а також фізичний біль, пов`язаний із отриманими травмами. Факт ДТП та отримання позивачем ушкодження здоров`я підтверджується доказами по справі, а саме листками непрацездатності з 01.11.2019 року по 22.11.2019 року /т. 1 а.с. 12, 15, 16/, тому похідні факти, такі як шок, страх та фізичний біль не підлягають доказуванню. Тривале лікування та втрата можливості повноцінного використання своєї власності (пошкодженого автомобіля) вплинула на зміну усталеного способу життя позивача, що неминуче тягне за собою моральні страждання. Між протиправними, винними діями [PERSON] та вимушеними змінами в житті позивача, які спричинили йому моральну шкоду є прямий причинний зв`язок. Приймаючи рішення в частині стягнення моральної шкоди суд дотримуючись принципів розумності і справедливості, вважає достатньою суму 25 000,00 грн. моральної шкоди, з яких 20 000,00 грн. пов`язані із моральними стражданнями у зв`язку із ушкодженням здоров`я, а 5 000,00 грн. пов`язані із моральними стражданнями через пошкодження майна позивача, що підлягає стягненню з [PERSON] . Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем в обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката на суму 8000грн.00коп., надано договір про правову допомогу, розрахунок витрат адвоката та докази оплати правової допомоги на суму 5000,00 грн.. Однак суд вважає , що витрати на правову допомогу понесені позивачем підлягають до часткового задоволення оскільки в доданому розрахунку витрат адвоката зазначено лише ті витрати які за послуги адвоката плануються бути понесені та нема підтверджуючи дану обставину доказів, що такі витрати саме на 8000грн.00коп. були понесені позивачем. А тому з огляду на викладене суд вважає, що витрати на правничу допомогу понесені позивачем підлягають до часткового задоволення, а саме на суму 5000грн.00коп., які підтверджені квитанцією серії ААИ № 588042 від 03.01.2020 року /т. 1 а.с. 26/. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного та

Outcome: partial