Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивач звернувся з зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме: будинком №100В по вулиці Свободи в місті Житомирі. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником вказаного вище житлового будинку, в якому також зареєстрована дочка його дружини [PERSON] Вказав, що реєстрація відповідача в належному позивачу будинку порушує його право власності та можливість користування, розпорядження будинком. Вважає, що відповідач втратила право на користування житловим приміщенням, оскільки без поважних причин не проживає в ньому протягом десяти років. Позивач в судове засідання не зявився, направив до суду заячу про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених в позові (а.с.20). Відповідач в судове засідання не зявилась, судова повістка повернулись на адресу суду не вручена у звязку із закінченням терміну зберігання, оскільки відповідач не зявлялась до поштового відділення за отриманням листа (а.с. 18-19). Судовий виклик направлявся відповідачу за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання (а.с. 14), однак повернувся не вручений з відміткою про закінчення терміну зберігання, оскільки відповідач не з`являлась до поштового відділення за отриманням листа, а тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається такою, що повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що, що [PERSON] є власником будинку № 100 В по вул. Свободи в м. Житомирі (а.с. 5 - 8, 12). Відповідно до довідки №916, виданої 21.04.2017 року директором Комунального підприємства Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №6» відповідач зареєстрована в зазначеному будинку (а.с. 4). Зі змісту письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], які є сусідами сторін, вбачається, що відповідач з 2007 року у вказаному житловому будинку не проживала, вони її жодного разу з 2007 року не бачили. Покази свідків є послідовними та логічними, не викликають сумніву, а тому суд приймає їх як належний та допустимий доказ по справі. Стаття 41 Конституції України\~та стаття\~1\~Першого\~Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~закріплюють принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти ним. Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні на підставі досліджених доказів встановлено, що відповідач, будучи зареєстрованим в квартирі, фактично ніколи в ній не проживав, не несе будь-яких обовязків, що передбачені ст. 156 ЖК України, не утримує житло та не сплачує комунальні послуги. Перешкоди в користуванні житлом відповідачу не чинились. Встановлених законом випадків збереження за ним права користування квартирою в судовому засіданні не встановлено. Наведене вище є підставою для визнання відповідача відповідно до вимог ст.ст. 391, 405 ЦК України таким, що втратив право користування спірним житлом у звязку з його відсутністю без поважних причин понад один рік. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений ним судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved