Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловою квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] за договором купівлі-продажу від 21.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу [PERSON], однак вільно розпоряджатися своєю власністю не має можливості, оскільки за вказаною адресою місця проживання з 1977 року зареєстрований відповідач, хоча фактично не проживає і їй не відомий. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутності, позов підтримує. Треті особи в судове засідання не з'явились, надали суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, в зв'язку із чим суд, враховуючи письмову заяву представника позивача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2533, однак вільно розпоряджатися своєю власністю не має можливості, оскільки за вказаною адресою місця проживання з 1977 року зареєстрований [PERSON], хоча фактично за вказаною адресою не проживає. Наведені обставини підтверджуються копією договору купівлі-продажу від 21.07.2006 року, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.09.2006 року, якими підтверджується право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS]; копією довідки КП «БУЖКГ» та відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Київській області про реєстрацію місця проживання [PERSON]; іншими матеріалами справи. Дані правовідносини регулюються: - ст. 391 ЦК України, за змістом якої, власник може вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном; - ч.2 ст.405 ЦК України, згідно з якою член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом; - ст. 107 ЖК України, за якою, зокрема, якщо з жилого приміщення вибуває член сім'ї, то він втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Оскільки [PERSON] не проживає у належній позивачу житловій квартирі [ADDRESS], але зареєстрований в установленому порядку за вказаною адресою і добровільно знятися з реєстраційного обліку відмовляється, чим порушує права позивача вільно розпоряджатися своєю власністю, то суд визнає за необхідне позов задовольнити, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним житлом. На підставі ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved