Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із названим позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 13974,86 грн. за кредитним договором №б/н від 18.12.2012 року, яка складається з наступного: 1647,22 грн. заборгованість за кредитом, 8485,98 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. фіксована частина, 641,66 грн. процентна складова. На обґрунтування позовних вимог зазначив такі обставини: Відповідно до укладеного договору №б/н від 18.12.2012 року [PERSON] 18.12.2012 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості, за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.10.2015 року має заборгованість 13974,86 грн., яка складається з наступного:1647,22 грн. заборгованість за кредитом, 8485,98 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 641,66 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача у судове засідання не зявився. Разом із позовною заявою надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, а саме: визнав тільки заборгованість за кредитом. Пояснив суду, що взяв кредитні кошти за акцією, за умовами якої кредит був пільговим якщо кредитні кошти поверталися протягом 52 днів, то проценти та інші нарахування не здійснювалися. Протягом 52 днів він передав кошти колишній дружині, яка повідомила, що повернула кошти банку, і картка у відділенні банку була знищена. Зазначив, що до анкети не додавалися жодні документи для ознайомлення. Оскільки протягом тривалого часу банк не заявляв вимог про повернення кредитних коштів, то він вважав кредит сплаченим. Надав суду заяву про застосування строку позовної давності. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що банк на підставі заяви-анкети про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг Приватбанку( а.с.9) надав відповідачу кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку . В заяві - анкеті зазначено, що відповідач ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг Приватбанку, що дає підстави суду для висновку, що відповідач погодився на всі умови надання грошових коштів Приватбанком, які викладені у вказаному документі відсотків, неустойки, пені. Відповідач зобовязань за договором не виконав, а тому за розрахунком банку відповідач станом на 31.10.2015 року має заборгованість 13974,86 грн., з яких:1647,22 грн. заборгованість за кредитом, 8485,98 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 2700,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 641,66 грн. штраф (процентна складова) (а.с.8). Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій само кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору. Сторони у кредитному договорі передбачили сплату комісії, на що вони мають право відповідно до ст.627 ЦК України, а тому стягненню підлягає несплачена комісія. Таким чином, вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитом, процентами та комісією є обґрунтованими. Вимога про стягнення з відповідача штрафів задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф, і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. \~ У позовній заяві позивач не\~ обґрунтував ні підстав, ні розміру нарахування штрафів, не зазначив дату, коли були нараховані штрафи. Згідно Умов та Правил штраф нараховується за порушення строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань за договором більш, ніж 120 днів. Відповідач не зробив жодного платежу на виконання умов договору, тоді як згідно Умов та Правил і розрахунку банку, відповідач повинен був повертати банку кредитні кошти, починаючи з 26 січня 2013 року. Таким чином, відповідач порушив виконання зобовязань за договором 26 січня 2013 року, і відповідно з 27 січня 2013 року у банку виникло право на нарахування штрафів. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік, а позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення штрафів 22.12.2015 року. Таким чином, позивач пропустив строк звернення до суду із вимогою про стягнення штрафів. Відповідач просив застосувати строк позовної давності, і суд відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України повинен застосувати строк позовної давності, відмовивши позивачу у стягненні штрафів за невиконання зобовязань. Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково: стягненню підлягає заборгованість за кредитом 1647,22 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 8485,98 грн., заборгованість за комісією 2700,00 грн. У відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, які складаються із розміру сплаченого судового збору у мінімальному розмірі 1218 гривень (а.с.3).

Outcome: dismissed