Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із названим позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] суму основної заборгованості у розмірі 186 228,68 грн., пеню у розмірі 27 244,38 грн., 3 % річних в розмірі 8863,75 грн., всього - 222 336,81 грн. та судовий збір у розмірі 2 223,36 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив такі обставини: 10.06.2011 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір позики. За цим договором, сторони домовилися, що остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено позичальником не пізніше 01.10.2012 року, при цьому повна сума позики, що підлягає поверненню на день остаточного розрахунку має складати 20 650 доларів США - п. п. б п.2 Договору позики. 11.06.2011 року був укладений ще один договір позики вже на суму 2650 доларів США з терміном повернення грошових коштів - до 15.12.2012 року. За цим договором, сторони домовились, що остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено позичальником не пізніше 15.12.2011 року, при цьому повна сума позики, що підлягає поверненню на день остаточного розрахунку має складати 2650 доларів США - п. п. б п.2 Договору позики. Виклавши зміст ст.ст. 526,527, 549-552,625,1046,1047,1050 ЦК України, позивач зазначив, що у відповідності до умов вказаних договорів позики відповідач зобов'язаний був виплатити позивачу борг, однак останнім вказані зобов'язання не були виконані, а вимоги щодо повернення грошових коштів залишились без задоволення. Позивач вважає, що [PERSON] зобов'язаний сплатити йому суму основної заборгованості у розмірі 23 300 доларів США, що еквівалентно 186 228,68 грн. (по офіційному курсу НБУ української гривні до долара США станом на 15.12.2011 року та 01.10.2012 року); 3% річних за договорами позики, у розмірі 8863,75 грн. та пеню за договорами позики у розмірі 27 244,38 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив суд його задовільнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 10.06.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого, позичальник отримав від позикодавця грошові кошти в сумі 20 650 доларів США. Відповідно до п.п. б п.2 договору, остаточний розрахунок щодо повернення суми позики мало бути здійснено позичальником не пізніше 01.10.2012 року. При цьому повна сума позики, що підлягає поверненню на день остаточного розрахунку має складати - 20 650 доларів США (а.с.7). 11.06.2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений ще один договір позики на суму 2 650 доларів США, з терміном повернення грошових коштів - до 15.12.2012 року. За цим договором, сторони домовились, що остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено позичальником не пізніше 15.12.2011 року, при цьому повна сума позики, що підлягає поверненню на день остаточного розрахунку має складати 2650 доларів США - п. п. б п.2 Договору позики (а.с.8). Згідно повідомлення Управління національного банку України в Херсонській області щодо офіційного курсу гривні до іноземної валюти, НБУ встановлено офіційний курс української гривні до долара США станом на: 15.12.2011 - 798,9900 грн. за 100 доларів США; на 01.10.2012 - 799,3000 грн. за 100 доларів США. Відповідач заперечень на позовну заяву не надіслав, в чому суд забезпечував йому можливість, а тому суд приходить до висновку, що відповідач погоджується з вимогами позивача. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій само кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просить стягнути з відповідача 3 відсотки річних від простроченої суми, що відповідно до розрахунку, наданого позивачем (а.с.11) становить 8863,75 грн. Згідно договору позики від 10.06.2011 року строк повернення грошових коштів - 01.10.2012 року, згідно договору позики від 11.06.2011 року - 15.12.2011 року. Оскільки відповідач не повернув позичені кошти у строк та у порядку, передбаченому договором позики, то він зобов'язаний сплатити позивачу суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно ст.4, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Суд встановив, що право позивача на повернення позичених коштів порушено, і його права мають бути захищені шляхом стягнення з відповідача на користь позивача позиченої суми та 3% річних. Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях, якщо зобов»язанням визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно змісту ст.533 ЦК України кошти мають бути стягнені у гривні за курсом НБУ. Вимога про стягнення з відповідача пені в розмірі 27 244,38 грн. задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов»язань може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ч.1 ст.548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати у разі порушення боржником зобов'язання, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов'язання. Сторони договором не передбачили сплати пені в разі порушення виконання зобов'язання, а законом за невиконання зобов'язань за договором позики нарахування пені не передбачено. У позовній заяві позивач не обґрунтував стягнення пені з відповідача, а в судовому засіданні представник позивача як на підставу нарахування пені посилався на нарахування пені у розмірі облікової ставки, встановленої Національним Банком України. Суд не приймає доводи представника позивача, оскільки облікова ставка для нарахування пені, визначена НБУ, не стосується договірних відносин про позику між фізичними особами, та позики, наданій в іноземній валюті. Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме: на користь позивача з відповідача необхідно стягнути заборгованість за договором позики від 10.06.2011 року та від 11.06.2011 року у розмірі 195092 (сто дев'яносто п'ять тисяч дев'яносто дві) гривні 43 копійки. Решта вимог задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідача необхідно стягнути судові витрати, які складаються із судового збору, пропорційного розміру задоволених вимог - 1950,92 грн.

Outcome: dismissed