Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в якому, в зв'язку із неналежним виконанням взятого зобов'язання, просить стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за кредитом в розмірі 16656,22 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,40 грн., а всього 16885,62грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суд не повідомив. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до положень ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.2 ст. 1050, ч. 1 ст. 1054 ЦК України, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплаті процентів, у разі прострочення повернення чергової частини. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526, ч. 1 ст. 549, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. З огляду матеріалів справи, між сторонами 7.07.2008 року було укладено без номерний кредитний договір (надалі - Договір), за умовами якого позивач надав кредит відповідачу у сумі 3000грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За вказаним Договором, позичальник вносить щомісячні платежі у розмірі затвердженим кредитним лімітом, що містять у собі оплату тіла кредиту, щомісячної комісії та базової процентної ставки не пізніше 25 числа місяця на номер картки, зазначений у анкеті. Згідно з п.п. 3.13.-3.17 Договору, у випадку, якщо по закінченню строку вкладу, клієнт на заявив Банку про відмову від продовження строку вкладу, вклад автоматично рахується продовженим ще на один строк, зазначений в п. 1 даного Договору. Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта до Банкую З наданого позивачем розрахунку суми заборгованості вбачається, що станом на 19.11.2013 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором складає: 2115грн. заборгованість за кредитом, 7671,88 грн. заборгованість по сплаті відсотків, 5600 грн. - комісії та пені та 1269,34грн. - заборгованості по судовим штрафам, а всього 16656,22 грн. Оскільки, судом достовірно встановлено на підставі зібраних по справі доказів те, що відповідач взяті на себе зобов'язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з нього на користь позивача суми кредиту, нарахованих процентів та пені. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Outcome: approved