Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач звернувся з вище зазначеним позовом до суду і просить ухвалити рішення яким визнати за ним право власності на автомобіль марки ВАЗ 21099.випуск 2003 року,реєстраційний номер [NUMBER],кузов [NUMBER]. Свої вимоги обґрунтовує тим,що він та його батько - [PERSON],25.04.2007 року придбали вищевказаний автомобіль за договором купівлі-продажу у відповідача [PERSON],що є власником автомобіля. Даний договір купівлі-продажу відповідач зобов»язалась нотаріально посвідчити пізніше,спираючись на скрутне матеріальне становище. Довіреність від імені власника,підписав [PERSON],що також діяв від імені власника на підставі нотаріально посвідченої довіреності. 25.04.2007 року після підписання договору купівлі-продажу та нотаріально посвідченої довіреності він передав кошти за придбаний автомобіль [PERSON],а [PERSON] передав йому автомобіль марки ВАЗ 21099,випуск 2003 року,реєстраційний номер [NUMBER],технічний паспорт на автомобіль та довіреність на право управління та розпорядженням даного автомобіля на свій розсуд. Так як даний автомобіль [PERSON] придбала в кредит в ЗАТ КБ «ПриватБанк»,[PERSON] також 25.04.2007 року надав йому та батькові довідку про повернення кредиту виданого на придбання зазначеного автомобіля. На підставі того,що відповідач не виконала свої зобов»язання,вони з батьком звернулись до Постійно діючого третейського суду Олександрійського району Кіровоградської області з позовом про визнання права власності на спірний автомобіль і позов було задоволено у повному обсязі. З моменту укладення договору даним автомобілем розпоряджався батько ,[PERSON] 08.09.2012 року батько помер, він є єдиним його спадкоємцем та оскільки договір купівлі-продажу,з яким продавець зобов»язується передати майно у власність покупцеві,а покупець зобов»язується прийняти майно і сплатити певну суму,був фактично виконаний,але відповідач ухиляється від його належного оформлення переходу права власності він змушений звертатися до суду за захистом свого порушеного матеріального та процесуального права. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з посилкою на вищезазначене та додав,що оскільки [PERSON] підтвердила укладання угоди про купівлю-продаж автомобіля з [PERSON],а саме про передачу спірного автомобіля останньому та отримання від нього грошових коштів по даній угоді та наданням [PERSON] нотаріально посвідченої довіреності на право розпорядження даним автомобілем від її імені, просить суд не брати до уваги додатки до позовної заяви,а саме: копію договору купівлі продажу,копію рішення Постійно діючого третейського суду,розписку в отриманні грошей відповідачем. Крім того зазначив,що позивач до моменту смерті свого батька ,спірним автомобілем не користувався і тільки після постанови державного виконавця дізнався про розшук і арешт зазначеного автомобіля. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнала за його безпідставністю . В судовому засіданні разом зі своїм представником пояснила,що дійсно надавала довіреність 25.04.2007 року [PERSON] та [PERSON],якою уповноважувала останніх укладати правочини щодо розпорядження за ціну та умовах за своїм розсудом,належним їй на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ,автомобілем марки ВАЗ 21099,2003 року випуску,реєстраційний номер [NUMBER]. Вона не надавала своєї згоди на вирішення позову в третейському суді за заявою [PERSON] про визнання права власності на спірний автомобіль. Ніхто до неї з цього приводу не звертався і ніяких обіцянок про реєстрацію нотаріально договору купівлі-продажу автомобіля вона взагалі не давала. Позовні вимоги [PERSON] не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону , а відтак задоволенню не підлягають. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши обставини справи суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. В судовому засіданні достовірно встановлено,що власником спірного автомобіля є [PERSON].(а.с.10). 25.04.2007 року нею надана довіреність [PERSON] та [PERSON] на розпорядження ,належним їй на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ автомобілем марки ВАЗ21099,2003року випуску ,реєстраційний номер [NUMBER].Довіреність нотаріально посвідчена(а.с.11). 25.08.2007 року [PERSON] надав довіреність яка посвідчена нотаріусом [PERSON],якою уповноважив останнього вчиняти правочини щодо розпорядження автомобілем належним [PERSON].(а.с.12). З свідоцтва про смерть (а.с.14) слідує,що [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до ст.316 ЦК України - правом власності є право особи на річ(майно),яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею,незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується,розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч.2 зазначеної статті ,власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії,які не суперечать закону. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах,що не заборонені законом,зокрема із правочинів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень,крім вимог,встановлених ст.61 цього Кодексу. Суд вважає,що позивачем не доведені його позовні вимоги в судовому засіданні, а тому з урахуванням вищевикладеного не знаходить правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed