Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути на його користь з відповідача гроші у сумі 50 000,0 грн., три відсотки річних від простроченої суми позики у розмірі 2 773,97 грн., 195, 93 грн. інфляційного збільшення суми боргу та 529,71 грн. сплаченого судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 02.04.2012 року позивач надав відповідачу гроші в сумі 50000 грн. для придбання устаткування для електропостачання житлових будинків в [ADDRESS] та [ADDRESS], відповідач отримав гроші в сумі 50000 грн., надав письмову розписку про отримання зазначеної суми грошей, зобов'язався придбати устаткування для електропостачання, однак відповідач зобов'язання не виконав та вказаного устаткування не придбав, з 09.04.2014 року позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення наданих грошей, однак у порушення умов договору відповідач свої зобов'язання не виконує, повертати гроші відмовляється, його заборгованість станом на 14.03.2014 року становить в сумі 50000 гривень, три відсотки річних від простроченої суми позики - 2 773,97 гривень, інфляційні витрати - 195,93 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, в зв'язку із чим суд, враховуючи письмову заяву представника позивача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Встановлено що 02.04.2012 року [PERSON] надав [PERSON] гроші в сумі 50000 грн. для придбання устаткування для електропостачання житлових будинків в [ADDRESS] та [ADDRESS], [PERSON] отримав гроші в сумі 50000 грн., надав письмову розписку про отримання зазначеної суми грошей, зобов'язався придбати устаткування для електропостачання, однак відповідач вказаного устаткування не придбав, у порушення умов договору на неодноразові вимоги позивача від 09.04.2014 року про повернення наданих грошей відповідач свої зобов'язання не виконує, повертати гроші відмовляється, його заборгованість станом на 14.03.2014 року становить в сумі 50000 гривень, три відсотки річних від простроченої суми позики - 2 773,97 гривень, інфляційні витрати - 195,93 гривень. Наведені обставини підтверджуються копією розписки [PERSON] про отримання грошей в сумі 50 000 грн. та іншими матеріалами справи. Дані правовідносини регулюються: - ст. 525 ЦК України, за якою одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; - ст.ст. 526,530 ЦК України, за якими зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; - ст. 625 ЦК України, за якою боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом; -ст. 1046 ЦК України, відповідно до якої за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; - ч.2 ст. 1047 ЦК України, згідно з якою на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; - ч.1 ст. 1049 ЦК України, відповідно до якої позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором; - ч.1 ст. 1212 ЦК України, згідно з якою особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно; особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки відповідач [PERSON] добровільно не виконав взяті на себе зобов'язання за укладеним між ним та [PERSON] договором, устаткування для електропостачання житлових будинків в [ADDRESS] та [ADDRESS] не придбав, і таким чином безпідставно набув гроші в сумі 50000 гривень, які повертати відмовляється, його заборгованість станом на 14.03.2014 року становить в сумі 50000 гривень, три відсотки річних від простроченої суми позики становлять в сумі 2 773,97 гривень, інфляційні витрати за весь час прострочення - 195,93 гривень, то суд вважає, що позов слід задовольнити у повному обсязі. В зв'язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 529,71 грн. сплаченого позивачем судового збору. На підставі ст.ст. 526, 530, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved