Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на наступні обставини. З 11 серпня 2001 року сторони перебувають у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. У шлюбних відносинах сторони не перебувають, проживають окремо, між ними втрачені почуття любові та взаємної поваги. Подальше перебування у шлюбу суперечить інтересам сторін. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали заявлені у позові позовні вимоги, просили суд розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач та представник відповідача проти задоволення позову заперечували посилаючись на те, що на їх думку, є можливість зберегти шлюбні відносини. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 11 серпня 2001 року сторони перебувають у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ № 190454. Позивачем раніше неодноразово подавалися позови про розірвання шлюбу до свого чоловіка [PERSON], які ухвалами від 18.12.2012 та 25.02.2013 були залишені без розгляду за заявою позивача (а.с. 10-11) Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. 28.04.2015 у судовому засіданні було задоволено клопотання відповідача та надано сторонам строк для примирення до 09.06.2015. За цей час сторони до примирення не дійшли, заходів до примирення не вживали. Спільне життя між сторонами не склалося. У шлюбних відносинах сторони не перебувають, шлюбні відносини фактично припинені у лютому 2015 року, між ними втрачені почуття любові та взаємної поваги. Подальше перебування у шлюбу суперечить інтересам сторін та дітей. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючі вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та до цього часу не поновлені, за час наданий сторонам для примирення нічого не змінилось, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає й вважає, що це не можливо, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. Суд критично ставиться до пояснень відповідача та його заперечень проти розірвання шлюбу, оскільки, як встановлено в ході судового розгляду, жодних заходів для примирення сторони справи не вживають. Крім того, як визнано сторонами справи, постійні сварки та конфлікти між сторонами справи відбувалися в присутності їх сина. Спір між сторонами з приводу майна існує, але буде вирішуватись позасудовим шляхом або окремо від спору про розірвання шлюбу, в іншому провадженні. Малолітній син залишається проживати разом із матірю. У судовому засіданні об'єктивно встановлено, що подальше спільне життя сторін із збереженням шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Окрім того, з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у встановленому законом розмірі 243,60 грн. На підставі ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved