Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись на те, що між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11312951000 від 12.03.2008р., згідно якого [PERSON] отримала кредит сумі 67000,00 дол. США, який зобов'язувалася повернути у повному обсязі в строк до 12.03.2025 року або достроково зі сплатою 11,90 відсотків річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором [PERSON] передала у іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. У порушення кредитного договору та діючого законодавства Відповідач не виконав належним чином зобов'язання за вищевказаним договором, внаслідок чого станом на 27.03.2014р. у нього виникла заборгованість в сумі 72045,62 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ на 27.03.2014р. 575860,64грн. В зв'язку з вищевикладеним представник позивача просить суд в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 72045,62 дол. США, що за курсом НБУ складає 575860,64 грн. за Договором про надання споживчого кредиту № 11312951000 від 12.03.2008р., укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON], звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на будинок за адресою: [ADDRESS]; загальна площа - 103,6 кв.м.; житлова площа - 23,50 кв.м. (на підставі Договору іпотеки № б/н від 12.03.2008р.) шляхом передачі іпотекодержателю Публічному акціонерному товариству «Дельта банк» (ЄДРПОУ: Ю47020, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) права власності на вказане майно. Визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» (ЄДРПОУ 34047020, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) право власності на предмет іпотеки, а саме: на будинок за адресою: [ADDRESS]; загальна площа - 103,6 кв.м.; житлова площа - 23,50 кв.м. Припинити право власності Іпотекодавця [PERSON] на будинок: з адресою: [ADDRESS]; загальна площа - 103,6 кв.м.; житлова площа - 23,50 кв.м., в тому числі право володіння, користування та розпорядження вказаним будинком. Виселити з будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] Іпотекодавця [PERSON] та усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані за вказаною адресою. Витребувати у [PERSON] та передати ПАТ «Дельта банк» ЄДРПОУ: 34047020, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) технічний паспорт, правовстановлюючі документи (або їх дублікати) на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Стягнути на користь ПАТ «Дельта банк» (ЄДРПОУ: 34047020, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн. з відповідача [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце, день та час судового засідання повідомлений належним чином рекомендованою кореспонденцією (а.с.123-132). Представник позивача в судове засідання не з'явився, вказавши в заяві, що позовні вимоги банку підтримує в повному обсязі і просив суд їх задовольнити та у разі неявки Відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.110). 3-я особа Державна реєстраційна служба України, в судове засідання не з'явились, просили прийняти письмові пояснення до розгляду, врахувати їх, та вирішити справу у відповідності до норм матеріального і процесуального права без участі представника третьої особи (а.с.105-107). Суд, дослідивши докази, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК». 08 грудня 2011 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. На підставі вказаного Договору до Позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора (а.с.51-54). Між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11312951000 від 12.03.2008р., згідно якого [PERSON] отримала кредит сумі 67000,00 дол. США, який зобов'язувалася повернути у повному обсязі в строк до 12.03.2025 року або достроково зі сплатою 11,90 відсотків річних за користування кредитом (а.с.11-17). У якості забезпечення належного виконання умов Договору між Банком та Відповідачем був укладений договір іпотеки б/н від 12.03.2008р. Згідно до договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 103,6 кв.м., житловою площею 23,50 кв.м. (а.с.30-33). У порушення кредитного договору та діючого законодавства Відповідач не виконав належним чином зобов'язання за вищевказаним договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість в сумі 72045,62 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ 575860,23грн., в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 45 671,40дол. США, що дорівнює 365051,50грн.; заборгованість за нарахованими відсотками - 26374,22дол. США, що дорівнює 210809,14грн., що підтверджується відповідним розрахунком (а.с.40-44). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Згідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Також іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання зобов'язань за Кредитним договором, забезпечених Іпотечним договором, вони не будуть виконані; Іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання будь-яких умов Кредитного договору, у тому числі, але не обмежуючись переліченим нижче, у разі несвоєчасної чи неповної сплати ануїтетних платежів, несвоєчасного повернення сум за Кредитним договором, в т.ч. кредиту, процентів, комісійної винагороди, неустойки. Право звернення стягнення на предмет іпотеки Іпотекодержатель набуває також, якщо Іпотекодержатель, заявить Іпотекодавцю вимогу повернути кредит та сплатити проценти, комісійну винагороду до настання строку, зазначеного в Кредитному договорі, а Іпотекодавець не виконає зазначеного зобов'язання; Іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у разі порушення Іпотекодавцем обов'язків щодо збереження чи страхування предмета іпотеки; Іпотекодержатель має право за рахунок коштів, отриманих від реалізації Предмету іпотеки, відповідно до чинного законодавства України, погасити наявну заборгованість Боржника за Основним зобов'язанням, а також проценти за користування Кредитними ресурсами, комісійну винагороду за Основним зобов'язанням, неустойку за цим договором або за Основним зобов'язанням, збитки, завдані прострочкою платежів за вищезазначеними договорами, відшкодування витрат по зверненню стягнення на Предмет іпотеки. Відповідно до ч. 3 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється окрім іншого на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. Право Іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку встановлене Конституцією України та ст. 35 ЗУ «Про іпотеку». Згідно ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» встановлено такий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, як надання іпотекодержателю права на продаж предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі покупцеві за ціною, яка встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Таким чином, Закон України «Про іпотеку» і положення Іпотечного договору передбачають такий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, як надання іпотекодержателю права продажу Предмета іпотеки з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням іпотекодержателю всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Згідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предмет іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також у відповідності до ч. 11 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Враховуючи вищевикладене, підстави, які визначені цим законом у виниклих правовідносинах Банку та [PERSON], а саме: житловий будинок на яку позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, виселити відповідача, є предметом іпотеки як забезпечення зобов'язань за споживчим кредитом, виданий йому в іноземній валюті; це майно використовується [PERSON], як місце постійного його проживання; загальна площа квартири не перевищує 140,00кв.м.; у власності [PERSON] не знаходиться іншого нерухомого майна (доказів протилежного Банком не надано), в зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судові витрати необхідно залишити за рахунок позивача.

Outcome: dismissed