Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних сил України та просить суд\~ визнати за ним право на речове майно та стягнути на його користь вартість речового майна в сумі 8149, 30 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 січня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2015 року, задоволено позов [PERSON] та визнано протиправним рішення начальника Тилу Збройних Сил України (командира військової частини [NUMBER] ) про виключення [PERSON] без згоди зі списків особового складу військової частини (пункт 2 наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 31.03.2011 року № 61) до повного розрахунку належним грошовим i речовим забезпеченням (грошовою компенсацією замість належного до видачі речового майна звільненому у запас. Проте, рішення суду не було виконано та компенсація за речове майно не була виплачена. Тому позивач просить задовольнити його позову у повному об`ємі. У вересні 2017 року від представника відповідача на адресу суду надійшли заперечення на позов, обґрунтовані наступним. Так, представник відповідача посилається на те, що в Окружному суді м. Києва знаходиться позов [PERSON] про видачу йому речового майна, проте рішення по ньому не прийнято. Крім того, діючим законодавством не передбачена грошова компенсація звільненим військовослужбовцям. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги,виходячи з наступного. Відповідно до наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 24 березня 2011року № 287 позивача звільнено з військової служби у запас (за станом здоров`я) та згідно з п.2 наказу військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 31 березня 2011року № 61 виключений зі списків частини та всіх видів забезпечення. Згідно з вимогами пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 січня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від\~ 19 березня 2015 року, задоволено позов [PERSON] та визнано протиправним рішення начальника Тилу Збройних Сил України (командира військової частини [NUMBER] ) про виключення [PERSON] без згоди зі списків особового складу військової частини (пункт 2 наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 31.03.2011 року № 61) до повного розрахунку належним грошовим i речовим забезпеченням (грошовою компенсацією замість належного до видачі речового майна звільненому у запас. Проте, рішення суду не було виконано та компенсація за речове майно не була виплачена. Згідно з вимогами пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого\~Указом Президента України від 10 грудня 2008року № 1153/2008, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини. Пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністра Оборони України від 29.04.2016 року № 232 військовослужбовці, які звільняються у запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна. Відповідно до п.4 розділу І цієї Інструкції майно особистого користування це предмети військової форми одягу, взуття та спорядження, які видаються у користування військовослужбовців. А пунктом 28 розділу ІІ Інструкції визначено, що речове майно особистого користування офіцерам, прапорщикам, мічманам та військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, видається у власність. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази по справі в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв`язку, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки ті обставини, які викладені позивачами в обґрунтування своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи належними і допустимим доказами. З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] щодо визнання права\~на речове майно, зазначене у довідці № 32 від 31.03.2011року, виданій заступником начальника управління начальника відділу матеріального забезпечення АГУ ГІП ЗС України про право на отримання належного до видачі речового майна, звільненому у запас, відставку, оскільки доказів отримання майна чи компенсації відповідач суду не надав. З урахуванням задоволення позову, на підставі\~ст. 88 ЦПК України\~слід стягнути з відповідача на користь держави 1280,00 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved