Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що за вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 12.05.2021 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді 200 годин громадських робіт. Позивач є потерпілим від вказаного правопорушення та змушений був нести витрати матеріального та морального характеру, зокрема витрати на лікування. В процесі розгляду кримінальної справи в суді [PERSON] цивільного позову не заявляв. Вирок суду від 12.05.2021 року набрав законної сили 14.06.2021 року. Відтак, з огляду на понесені позивачем, як потерпілим від кримінального правопорушення, витрати, [PERSON] первісно просив стягнути з відповідача на свою користь 1723,86 грн. витрат на лікування та 300,00 грн. витрат на складання позовної заяви. В подальшому, згідно заяви від 06.08.2021 року, позивач збільшив позовні вимоги, додавши до первісного позову вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 90000,00 грн. та витрат на сплату судового збору за звернення з даною заявою до суду в розмірі 908,00 грн. 15.09.2021 року судом ухвалено заяву позивача про збільшення позовних вимог прийняти до спільного розгляду з первісною позовною заявою. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача, згідно окремої заяви просив про розгляд справи у його відсутність та у відсутність [PERSON] [PERSON] про причини неявки до суду не пояснив, хоча про його обізнаність щодо часу та місця розгляду справи свідчить поштове повідомлення про вручення судового відправлення. Відзиву на позов не подав, інших клопотань, заяв не порушував. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно вироку суду від 12.05.2021 року 01 квітня 2021 року о 13 годині 30 хвилин, [PERSON] , [INFO] , знаходячись біля дому [PERSON] , по [ADDRESS] , діючи умисно, вимагаючи від [PERSON] гроші та погрожуючи вбивством і пошкодженням майна останнього, шляхом підпалу, маючи на меті умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс [PERSON] два удари дерев`яною битою, яку він тримав у правій руці, в праву тім`яну та праву скроневу області голови, від чого останній впав на землю, а [PERSON] одразу наніс йому один удар кистю правої руки, стиснутою в кулак, в область рота і одразу наніс один удар стопою правої ноги в праву поперекову область, в результаті чого [PERSON] були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді: гострої закритої черепно - мозкової травми, синця на фоні якого розташовані рана та садно в правій тім`яній області голови, садна правої скроневої області, травматичного переодонтиту 31.41 зубів, припухлості та забою м`яких тканин правої поперекової області, які згідно висновку судово-медичного експерта № 57 від 22 квітня 2021 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткостроковим розладом здоров`я, які потребують для свого загоєння та лікування терміну понад 6-ть, але менше 21-го дня (3-х тижнів). За зазначеним вироком [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді 200 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 14.06.2021 року На підтвердження заявлених вимог про стягнення матеріальної шкоди позивачем до матеріалів справи надано фіскальні чеки на придбання медичних препаратів на загальну суму 1723,86 грн. та виписку із історії хвороби, згідно якої позивач з 01.04.2021 року по 12.04.2021 рік перебував на стаціонарному лікуванні хірургічного відділення № 834 Великоновосілківської ЦРЛ. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України). в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Вироком суду від 12 травня 2021 року, яке набрало законної сили, в повній мірі підтверджується наявність неправомірної поведінки та вини [PERSON] , спричинення ним матеріальної шкоди потерпілому та наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою [PERSON] та шкодою завданою [PERSON] . Відтак наявні підстави для відшкодування [PERSON] спричиненої матеріальної шкоди [PERSON] .. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, суд керується тим, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян. Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У частині третій статті 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Крім того, у пункті 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Встановлено, що внаслідок неправомірних дій відповідача, який скоїв кримінальне правопорушення, позивач отримав ушкодження здоров`я, звертався до лікарів та проходив лікування. Таким чином, з урахуванням обставин справи, суд доходить висновку, що діями відповідача позивачу була завдана моральна шкода, оскільки ситуація з його побиттям та наслідки цього стали для [PERSON] психотравмуючими, завдали негативних переживань, тобто спричинили психологічні страждання (моральну шкоду). Встановлюючи розмір моральної шкоди суд виходить з наступного. Внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем, позивач зазнав моральні страждання, спричинені фізичним болем та стражданнями, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Кримінальне правопорушення, вчинене відповідачем призвело до моральних страждань позивача, які обумовлені фізичним болем, необхідністю докладати певний час і додаткові зусилля для організації свого життя. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, характер винних дій відповідача, ступінь настання негативних явищ в житті позивача та тривалість строку порушення його законних прав. Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу була заподіяна моральна шкода та розмір даної шкоди судом визначається у сумі 3000,00 грн. Враховуючи ту обставину, що суд доходить висновку про задоволення позову [PERSON] частково, то з відповідача слід стягнути на користь позивача, понесені ним судові витрати пропорційно до задоволених вимог, згідно ч 1 ст. 141 ЦПК України. Також враховуючи надання позивачем всіх підтвердних документів та дотримання співмірності витрат обставинам справи, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми витрат на складання позовної заяви також підлягають задоволенню.

Outcome: partial