Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просив зменшити розмір аліментів, які стягнуті з нього на користь [PERSON] за рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва по справі № 489/2795/14-ц на утримання дитини [PERSON] , [INFO] з ј частки на 1/6 частини заробітної плати (доходу) щомісячно, починаючи з дня ухвалення судового рішення до повноліття дитини. Мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.06.2014 з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.04.2014 до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час він перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на його утриманні. Його дружина не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. Тобто, на теперішній час, на його утриманні перебуває двоє дітей та дружина. Він офіційно працевлаштований, проте, має невеликий дохід, з якого окрім сплати аліментів, він утримує дружину, яка не працює та малолітню дитину, сплачує комунальні послуги, купує ліки, продукти харчування, тощо. Від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що з позовної заяви вбачається, що позивачу відомо про те, що їх донька [PERSON] навчається в Корсунь-Шевченківському ліцеї, та навчання є платним. Посилання позивача про те, що донька проживає разом з бабусею та дідусем не відповідає дійсності, оскільки ліцей, в якому навчається донька, знаходиться на далекій відстані від села, де проживають її батьки. Позивач не приймає участі в додаткових витратах, які стосуються здобуття дитиною фахових знань. Усі додаткові витрати пов`язані з навчанням доньки несе тільки мати - відповідачка по справі. Позивач не надає доказів щодо розміру отримання ним заробітної плати за місцем основної роботи. В 2018 по 2020 роки позивач неодноразово виїжджав та продовжує виїжджати на заробітки за кордон. Факт народження дитини від іншого шлюбу не є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дитини від попереднього шлюбу. Факт погіршення матеріального стану сім`ї позивача потребує доказування, оскільки позивачем не надано доказу щодо розміру доходу його нової сім`ї та розміру заробітку, отриманого у зв`язку з роботою за кордоном. Ухвалою суду від 12.10.2020, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 12.01.2021, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягає. Від відповідачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 2003 року. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.09.2013. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.06.2014, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 квітня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. 23 червня 2014 року Ленінським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист. Державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44174449 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 квітня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Леденчука Д.С., звернуто стягнення на заробітну плату, яку отримує боржник [PERSON] у КП ММР «Миколаївські парки». [PERSON] вдруге зареєстрував шлюб 21 червня 2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Позивач в своєму позові зазначає, що його малолітня дитина та дружина [PERSON] , яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, перебувають на його утриманні. Твердження позивача про те, що його дружина [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, судом не береться до уваги, оскільки доказів на підтвердження зазначеного суду не надано. Позивач вказує, що він щомісячно сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з дідусем та бабусею у с. Ситники, Корсунь-Шевченківському районі, Черкаської області та навчається в Корсунь-Шевченківському ліцеї. Заборгованість зі сплати аліментів у нього відсутня. Відповідачка в своєму позові зазначає, що посилання позивача про те, що донька проживає разом з бабусею та дідусем не відповідає дійсності, оскільки ліцей, в якому навчається донька, знаходиться на далекій відстані від села, де проживають її батьки. У зв`язку з чим вона орендує квартиру неподалік від ліцею. Згідно довідки Корсунь-Шевченківського ліцею від 01.07.2019 за вих. № 27, [PERSON] дійсно навчається в Корсунь-Шевченківському ліцеї з 17.08.2018 і в 2019/2020 навчальному році буде навчатися в 10 класі. З квитанцій, які долучені до відзиву на позовну заяву, вбачається, що [PERSON] сплатила за навчання та харчування [PERSON] в Корсунь-Шевченківському ліцеї в травні 2020 року, у жовтні 2020 року та у листопаді 2020 року у загальному розмірі 2600,00 грн. (а.с 25, 27). 16 грудня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Двосторонній договір № 1.4 про надання освітньої послуги, відповідно до якого виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника надати йому послугу з вивченням англійської мови. Згідно п. 4.1 Договору, загальна вартість освітньої послуги становить 1725 грн. Тривалість навчання становить 1,5 місяця (10 занять) (п. 2.2 Договору). З дубліката квитанції № 0.0.1936638012.1 від 10.12.2020, [PERSON] сплатила ФОП [PERSON] за курси з навчання англійської мови у розмірі 1725,00 грн. Вказаний договір № 1.4 про надання освітньої послуги від 16.12.2020 та квитанції про сплату за курси з навчання англійської мови, судом не береться до уваги, оскільки з вказаних документів не вбачається, що послуги надавалися саме [PERSON] . Крім того, зазначені відповідачкою витрати не викликані особливими обставинами, не пов`язані з розвитком конкретних здібностей дитини (творчих, спортивних тощо), не є додатковими та входять в розмір аліментів. Твердження відповідачки про те, що в 2018 по 2020 роки позивач неодноразово виїжджав та продовжує виїжджати на заробітки за кордон, судом не береться до уваги. Фотознімки надані відповідачкою, не беруться судом до уваги, оскільки вони не підтверджують факт перебування позивача за межами України на заробітках. Як вбачається з супровідного листа Комунального підприємства «Миколаївські парки» Миколаївської міської ради від 31.05.2021 за вих. № 145, [PERSON] працював на підприємстві з 01.05.2020 по 25.08.2020. Згідно наказу № 73-К від 25.08.2020 [PERSON] звільнено за угодою сторін. Згідно довідки про доходи КП ММР «Миколаївські парки», [PERSON] працював у КП ММР «Миколаївські парки», займав посаду робітника з комплексного обслуговування та за період з 01.05.2020 по 25.08.2020 його заробітна плата, без урахування аліментів, становила 45142 грн. 21 грн. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч. 4 ст.273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Позивачем підтверджено його твердження про не можливість сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј заробітку щомісячно. Посилання позивача на зміну його сімейного стану є доведеними, враховуючи надані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає що позов підлягає задоволенню, шляхом стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частки всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вимоги про розподіл судових витрат позивачем не ставилось, тому витрати пов`язані з судовим розглядом цивільної справи покладаються на позивача відповідно до їх фактичного понесення.

Outcome: approved