Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Кам`янської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. У своєму позові позивач просить суд, визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на об`єкт нерухомого майна: гараж [NUMBER] (літ.А-1), блок М, розташований в гаражно-будівельному кооперативі «Центральний», що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область м. Кам`янське, вул. Широка5Б . В обґрунтування позову позивач зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Спадкоємцем цілої частки майна [PERSON] є позивач [PERSON] , у тому числі ? частки майна від якого відмовилась його мати [PERSON] на його користь, інших спадкоємців на момент смерті [PERSON] не має, що підтверджується свідоцтвом на спадщину за законом, видане третьою нотаріальною конторою. Звернувшись до нотаріальної контори для оформлення спадщини, нотаріус надав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій з причин відсутності правовстановлюючих документів. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Кам`янської міської ради у судове засідання не з`явився, але надав суду відзив, у якому просить суд прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Представник третьої особи, яка не заявляють самостійної вимоги щодо предмета спору- Гаражно-будівельного кооперативу «Центральний» у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутність, проти задоволення позову не заперечував. 10 березня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер його батько [PERSON] . Спадкоємцем цілої частки майна [PERSON] є позивач [PERSON] , у тому числі ? частки майна від якого відмовилась його мати [PERSON] на його користь, інших спадкоємців на момент смерті [PERSON] відсутні, що підтверджується свідоцтвом на спадщину за законом, видане третьою нотаріальною конторою. [INFO] померла мати позивача [PERSON] після смерті якої позивач вступив у спадщину, що підтверджується витягом у спадковому реєстрі № 50034428 від 27.11.2017 р. За життя [PERSON] не було оформлено правовстановлюючих документів на побудований ним гараж [NUMBER] в гаражному кооперативі «Центральний» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Широка, 5Б . На підставі рішення міськвиконкому № 104 від 10.03.1983 р. «Про виділення земельної ділянки для розміщення кооперативних гаражів в кварталі по [ADDRESS] », виконком Брежнєвської районної Ради виніс рішення № 280 від 17.08.1984 р. яким затвердив устав гаражно-будівельного кооперативу «Центральний», також списки членів товариства «Автомотолюбителів» гаражно - будівельного кооперативу «Центральний» в яких є і батько позивача. Згідно цього рішення відділом комунального господарства виконавчого комітету Брежнєвської районної Ради м. Дніпродзержинська батьку позивача надано дозвіл № 316 від 26.12.1984 р. на будівництво гаража в комплексі гаражно- будівельного кооперативу «Центральний». Рішенням № 429 від 18.12.1986 р. Брежнєвської районної ради були затвердженні списки членів гаражно- будівельного кооперативу «Центральний» та вирішено надати їм земельні ділянки для будівництва гаражів, в цих списках є батько позивача [PERSON] . На підставі цього рішення побудовано гараж та зареєстровано його в Бюро технічної інвентаризації м. Дніпродзержинська. Членські внески [PERSON] сплачувались регулярно, що підтверджується розрахунковими книжками члена гаражно-будівельного кооперативу «Центральний», після його смерті також членські внески сплачувались, але [PERSON] відповідно до дозволу на будівництво гаражні блоки не мають вулицю, тому в ньому вказано вулиця Садова. . Головою правління гаражно-будівельного кооперативу «Центральний» надана довідка № 04 від 10.02.2020 р., де зазначено що за життя [PERSON] був членом кооперативу та сплатив пайовий внесок в сумі 400 грн. - повністю. Відповідно ч.1, ч.4 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ст.334 ч.4 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно ст.384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно ч.2 ст.19-1 ЗУ «Про кооперацію» у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (п. 6) зазначено, що суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю. Так, як встановлено в судовому засіданні позивач згідно до свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] та відповідно до матеріалів справи є єдиним спадкоємцем після смерті батьків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування згідно ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або законом. Ст.1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Положеннями ст. 15 Закону України «Про власність» від 1991 року, який діяв до вступу в законну силу Цивільного кодексу України від 2003 року, передбачалось, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. За змістом ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі п. 37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5, з урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК в редакції від 2003 року, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту, наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як роз`яснено в пп. «б» п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995р. № 20(зі змінами), при повному внесенні пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Як роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у п.24 зазначено, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до довідки від 10.02.2020 за № 04 голови правління ГБК «Центральний» [PERSON] - [PERSON] був членом ГБК «Центральний», створення якого затверджено рішенням виконавчого комітету Брежнєвської районної ради від 19.10.1984 року № 337, пайовий внесок в розмірі 400 грн. сплатив повністю. Таким чином, вирішуючи справу, аналізуючи досліджені документи вбачається, що батько позивача [PERSON] повністю як член кооперативу вніс пайові внески за зазначений гараж, а тому набув право власності на гараж за адресою: Дніпропетровська область м. Кам`янське, вул. Широка5Б , у встановленому законом порядку. Враховуючи той факт, що на теперішній час позивач, у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності в органах реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно, позбавлений оформити спадщину на нерухоме майно, та він є єдиним спадкоємцем, суд вважає необхідним захистити права позивача та визнати за ним право власності на вказаний гараж в судовому порядку, задовольнивши тим самим позовні вимоги у повному обсязі, визнавши право власності в порядку спадкування за законом. Враховуючи викладене та

Outcome: approved