Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 12.02.2015 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 22039 грн. 97 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 01 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими банком умовами та правилами, тарифами, укладеними між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 12.07.2016 р. утворилася заборгованість у розмірі 20109 грн. 73 коп., з яких: 13560 грн. 32 коп. - заборгованість за кредитом; 1145 грн. 12 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1669 грн. 64 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 3734 грн. 65 коп. - штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 12.02.2015 р. у сумі 20109 грн. 73 коп. та понесені судові витрати у розмірі 1378 грн. 00 коп. У судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача Сафір Ф.О. надав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце справи, у судове засідання повторно не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів, при заочному розгляді. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.02.2015 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 22039 грн. 97 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір складається з заяви кредитора, генеральної угоди, умов і правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою (а. с. 6-32, 46-49). Згідно з пунктом 1.1.7.12. «Умов та правил надання банківських послуг» договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. «Умов та правил надання банківських послуг» - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно до п. 1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку» позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. Відповідно до п. 1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту, Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленого Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором. Згідно до п. 2.1.1.12.11 «Умов та правил надання банківських послуг» Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Відповідач свої договірні зобов'язання перед позивачем не виконав, допустивши прострочення та утворення заборгованості станом на 12.07.2016 р. у розмірі 20109 грн. 73 коп., з яких: з яких: 13560 грн. 32 коп. - заборгованість за кредитом; 1145 грн. 12 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1669 грн. 65 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 3734 грн. 65 коп. - штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди (а.с.5). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, тому позичальник зобов'язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, позивачем доведено, у тому числі із сплати боргу за тілом кредиту, процентами, комісією та пенею. Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в Генеральній угоді, умовах та правилах, більше ніж на 31 день по зобов'язанням строк яких не настав, сторони узгодили, що строк повернення кредиту рахується 32-й день з моменту виникнення порушення заборгованості по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 3771,65 грн. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 3734,65 грн., задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15, яка є обов'язковою для застосування всіма судами України відповідно до ст. 360-7 ЦПК України. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а саме - стягненню з відповідача заборгованості у розмірі 16375 грн. 08 коп., з яких: 13560 грн. 32 коп. - заборгованість за кредитом; 1145 грн. 12 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1669 грн. 65 коп. - заборгованість за пенею та комісією. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1122 грн. 09 коп. (16375,08 грн. х 1378 грн. : 20109,73 грн.).

Outcome: partial