Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати виконавчий напис №НАО 856937 від 11.08.2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 4201, який вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначає, що 10.09.2015 року нею отримано лист ВДВС Харківського РУЮ, з якого їй стало відомо, що постановою державного виконавця від 01.09.2015 року відкрито виконавче провадження № 48589460 щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» суми боргу 179 750,95 грн. Підставою для відкриття виконавчого провадження став Виконавчий напис № НАС 856937 від 11.08.2015 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]. Позивач зазначає, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт безспірності заборгованості, чи входить в перелік безспірних заборгованостей заборгованість, відносно якої вчинявся виконавчий напис. Крім того, по тексту зазначеного виконавчого напису не вказано жодного документа, що підтверджує суму безспірної заборгованості, документів, що підтверджують факт настання кінцевого терміну виконання зобовязань чи факт прострочення зобовязань, чи факт прострочення виконання зобовязання. У 2013 році ПАТ «КБ «ПриватБанк» звертався до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] щодо стягнення заборгованості по даному кредитному договору. В судовому засіданні її представником заявлено клопотання про застосування до даних правовідносин наслідків спливу позовної давності. Ухвалою від 11\~червня 2013 року за заявою представника ПАТ «КБ «ПриватБанк» дану позовну заяву залишено без розгляду. Сам факт подачі такої позовної заяви свідчить про спір про право, а отже відсутність «безспірності». Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Представником відповідача надано письмові заперечення проти позову, в яких він уважає позовні вимоги необґрунтованими, оскільки кредитний договір між сторонами продовжує свою дію і після 21 вересня 2007 року, бо позивач не виконала свого обовязку з повернення кредитних коштів, тому твердження позивача про пропуск трирічного строку позовної давності є необґрунтованим; твердження про порушення нотаріусом вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» є безпідставними, оскільки виконавчий напис вчинено у суворій відповідності з вимогами даного Закону. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях, просив у позові відмовити. Приватний нотаріус [PERSON] надала до суду заяву, якою просила справу розглядати без її участі. Представник ВДВС Харківського РУЮ у судове засідання не зявився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини. 11 серпня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі ст. 34 ч. 1 п. 19, ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» вчинено Виконавчий напис № НАО 856973 від 11.08.2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 4201, щодо стягнення з [PERSON] 179 750,95 гривень на користь ПАТ «Комерційний Банк «ПриватБанк» за договором № DNH4KS11520679 від 21.09.2005 року. Даним виконавчим написом запропоновано стягнути з [PERSON] грошові кошти у сумі 179750,95 грн. на користь ПАТ «КБ «Приват Банк», які є боргом за кредитним договором № DNH4KS11520679 від 21.09.2005 року, де : - 7853,42 грн. залишок заборгованості за кредитом; - 48729,65 грн. сума заборгованості по відсоткам; - 112989,26 грн. пеня; - 8478,62 грн. штраф, всього заборгованість становить 179 050,95 грн., та 1700,00 грн. - витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису (а.с. 6). Згідно з виконавчим написом, строк, за який провадиться стягнення, 9 років 10 місяців та 30 днів, а саме, з 21.09.2005 року по 03.08.2015 року. Як убачається із заяви позичальника № DNH4KS11520679 від 21 вересня 2005 року про отримання кредиту, позивач зобовязалась повернути кредит до 21 вересня 2007 року (а.с. 5). Проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Як убачається із заяви позичальника № DNH4KS11520679 від 21 вересня 2005 року про отримання кредиту, [PERSON] зобовязалася повернути суму кредиту до 21 вересня 2007 року. Отже, з вказаної дати у відповідача виникло право вимоги до позивача щодо повернення кредиту. Таким чином, трирічний строк з моменту виникнення права вимоги на підставі договору від 21 вересня 2005 року закінчився 21 вересня 2010 року. Враховуючи, що на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису (11.08.2015) з моменту виникнення права вимоги банку (21.09.2007) минуло більше трьох років, вчинення нотаріусом вказаного виконавчого напису здійснено всупереч вимогам статті 88 Закону України «Про нотаріат», у звязку з чим позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у звязку з чим підлягають присудженню позивачеві понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved