Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначає, що [INFO] року померла його дружина [PERSON], яка мешкала по [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, а саме на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS]. [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено, оскільки за життя [PERSON] не зареєструвала об'єкт нерухомого майна в порядку встановленому законодавством. Позивач просить суд визнати за ним право власності на вищевказаний будинок після смерті дружини, яка померла [INFO] року. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, але надали суду заяви в яких просять розглянути справу за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи Лозівської Державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не з'явився, але раніше на адресу суду надав заяву, в якій просить прийняти рішення згідно чинного законодавства, проти позову не заперечує та просить розглянути справу без участі представника. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с.10). Із свідоцтва про укладення шлюбу, серія [NUMBER] виданого Лозівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану, вбачається, що 01.07.1989 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], дружині присвоєне прізвище [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про народження, серія [NUMBER] виданого Лозівським відділом реєстрації актів цивільного стану, вбачається, що батьком [PERSON] є - [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження, серія [NUMBER] виданого Лозівським відділом реєстрації актів цивільного стану, вбачається, що батьком [PERSON] є - [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно договору купівлі-продажу [PERSON] придбала будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради № 61 від 29.01.2002 року (а.с. 19) [PERSON] було надано дозвіл на будівництво гаражу та господарчих споруд на земельній ділянці, яка знаходиться по [ADDRESS]. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області Мірошниченко О.М. спадкоємцю [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що спадкодавець [PERSON] за життя не зареєструвала об'єкт нерухомого мана та право власності на нього (а.с .17-18). З матеріалів спадкової справи вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса із заявами про відмову від прийняття спадщини на користь позивача. Позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадкового майна після смерті [PERSON] Відповідач [PERSON] до нотаріуса не зверталася із заявами, оскільки була неповнолітньою. Згідно з п. 4.15 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцеві та Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до ст.ст. 182, 334 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач є спадкоємцем померлої [PERSON], у встановленому законом порядку та строк він звернувся до нотаріуса для оформлення спадкових прав, чим вичерпав засоби оформлення спадщини шляхом звернення до органів нотаріату, спірний житловий будинок дійсно належав спадкодавцю [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу, у зв'язку із чим суд вважає необхідним захистити майнові права позивача на спадкове майно, шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок, жилою площею 28,2 кв.м., літера «А1», розташованого на земельній ділянці площею 688,5 кв.м. з огорожею літера «№» по [ADDRESS]. Поряд із цим, суд залишає без задоволення позовні вимоги позивача щодо зобов'язання реєстраційних органів провести реєстрацію будинку на його ім'я, оскільки державна реєстрація права власності на житловий будинок здійснюється органами державної реєстрації прав, які визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», але органами реєстрації рішення про відмову у здійсненні реєстрації будинку не приймалося, у зв'язку із чим відсутній предмет спору з цього приводу. Також, суд залишає без задоволення позовні вимоги позивача щодо визнання строку на прийняття спадщини не пропущеним, оскільки в матеріалах справи міститься заява позивача про прийняття спадщини, яка прийнята приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Руденко Т.В., а також у зв'язку із тим, що постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії не містить вказівок на пропущений строк позивачем та це не було підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. На підставі ст.ст. 328, 1217, 1218, 1261, 1266 ЦК України, на підставі 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,

Outcome: partial