Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про зняття арешту (обтяження) з нерухомого майна квартири, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Довбуша, 1/19; вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер обтяження 4362501, зареєстрованого 17 січня 2007 року за № 4362501. Позов мотивує тим, що йому на праві власності належить квартира № 19 в будинку № 1 на вулиці О.Довбуша в м. Львові, що стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 15 квітня 2017 року. При зверненні до державного реєстратора з метою зареєструвати право власності на вказану квартиру, було відмовлено у звязку з накладеним арештом на неї 17 січня 2007 року реєстратором Першою львівською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали народного суду Личаківського району, хоча з відповіді Личаківського районного суду м. Львова вбачається, що ухвали про накладення арешту на вказану квартиру не постановлялось. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право власності на спірну квартиру. Як на підставу задоволення вимог вказує на положення ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 317, 321, 391 ЦК України. Ухвалою суду від 12 лютого 2018 року позов було залишено без руху. 14 лютого 2018 року, після усунення позивачем недоліків позову, ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовче судове засідання. 18 квітня 2018 року на адресу суду надійшло заперечення відповідача, відповідно до якого Перша львівська державна нотаріальна контора вважає, що вона не є належним відповідачем у справі, оскільки під час обтяження спірної квартири виконувала лише функцію реєстратора та не порушувала прав позивача. 16 березня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено таку до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позов підтримав з мотивів викладених в ньому, просив такий задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника Першої львівської державної нотаріальної контори За таких обставин, враховуючи, що відповідачем подано заперечення на позов, суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності представника відповідача та постановити рішення на підставі наявних доказів, відносно чого позивач не заперечив. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997 року (Закону № 475/97- ВР), визначено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, які передбачені законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З свідоцтва про право власності на квартиру від 3 березня 1994 року № 16074 вбачається, що квартира № 19 в будинку № 1 на вулиці О.Довбуша в м. Львові належить на праві власності [PERSON] (а.с. 36). З довідки обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 2 березня 2018 року № 1/2572 вбачається, що станом на 29 грудня 2012 року вказана квартира належала на праві власності [PERSON] та відомості про наявність заборон на вказану квартиру в інвентаризаційній справі відсутні (а.с. 37). 15 листопада 2017 року наказом № 341-Ж-Г юридичного департаменту Львівської міської ради внесено зміни до свідоцтва № 16074 про право власності на квартиру № 19 в будинку № 1 на вулиці О.Довбуша в м. Львові, виданого на підставі розпорядження Львівської міської адміністрації від 3 червня 1994 року № 248 «Про передачу квартир у власність громадян», у звязку з допущеною помилкою в прізвищі власника квартири, замінивши слова: «Невмивака Микола Іванович» словами: «Невмивако Микола Іванович» (а.с. 12). 15 листопада 2017 року Львівським міським центром приватизації державного житлового фонду видано свідоцтво про право власності на квартиру № 19 в будинку № 1 на вулиці О.Довбуша в м. Львові на імя [PERSON] (а.с. 11). 28 листопада 2017 року державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради винесено рішення № 38385452 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на квартиру № 19 в будинку № 1 на вулиці О.Довбуша в м. Львові у звязку з наявністю зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно (а.с. 13). З інформаційної довідки № 105862120 від 1 грудня 2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна вбачається, що за квартирою № 19 в будинку № 1 на вулиці О.Довбуша в м. Львові зареєстровано тип обтяження арешт, реєстраційний номер обтяження 4362501, зареєстровано 17 січня 2007 року Першою львівською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: ухвала, 2-3705-02, 10.10.2002, Нарсуд, Личаківський район, вх. 3927 (а.с. 14). З відповіді Львівського державного нотаріального архіву від 30 січня 2018 року № 216/01-21 вбачається, що в наряді-справі Першої львівської державної нотаріальної контори «2-41, розпорядження по накладенню та зняттю заборон відчуження нерухомого майна за 1 жовтня -31 жовтня 2002 року» документ підстава накладення заборони на квартиру № 19 в будинку № 1 на вулиці О.Довбуша в м. Львові, а саме ухвала Личаківського районного суду 2-3705-02 від 10 жовтня 2002 року, не виявлений (а.с. 15). З ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 24 вересня 2002 року вбачається, що судом вжито заходи забезпечення позову в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ подружнього майна, а саме накладено арешт на автомобіль ВАЗ-2107 д.н. 16-786ТВ, набір меблів (два буфети, шафа, книжкова шафа, стіл, стільці, диван), набір кухонних меблів, які знаходяться в квартирі № 19 в будинку № 1 на вулиці О.Довбуша в м. Львові, дачний будинок, який знаходиться в с. Нижній Рожанці Сколівського району Львівської області (а.с. 7). Ухвалою суду від 3 березня 2004 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ подружнього майна та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дарування гаражу недійсним, поділ подружнього майна затверджено мирову угоду та скасовано забезпечення позову у вигляді арешту на автомобіль ВАЗ-2107 д.н. 16-786ТВ, набір меблів, які знаходяться в квартирі № 19 в будинку № 1 на вулиці О.Довбуша в м. Львові, дачний будинок, який знаходиться в с. Нижній Рожанці Сколівського району Львівської області, гаражний бокс № 19-В в АГК «Зубрівський» на вул. Зубрівській в м. Львові, набір меблів, який знаходиться в квартирі № 16 в будинку № 39 на вул. Червоної Калини в м. Львові (а.с. 8). З листа Личаківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2017 року № 1-Г адресованого [PERSON] вбачається, що ухвала від 10 жовтня 2002 року, якою накладено арешт на квартиру № 19 в будинку № 1 на вулиці О.Довбуша в м. Львові, згідно долученого [PERSON] до звернення витягу з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна Личаківським районним судом м. Львова не виносилась. Вказана квартира не була предметом спору при розгляді справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ подружнього майна (а.с. 10). Оцінивши в сукупності всі зібрані у справі докази, враховуючи те, що арешт майна квартири № 19 в будинку № 1 на вулиці О.Довбуша в м. Львові зареєстрований відповідачем на підставі ухвали Личаківського районного суду м. Львова, яка судом не постановлялась, накладений арешт обмежує права позивача як власника даного майна на володіння, користування та розпорядження ним, суд вважає правильним здійснити захист прав позивача як власника майна шляхом зняття арешту та вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер обтяження 4362501, зареєстрованого 17 січня 2007 року за № 4362501. Судом не беруться до уваги заперечення відповідача про те, що Перша львівська державна нотаріальна контора є неналежним відповідачем у справі та не порушувала прав позивача так як виступала лише реєстратором обтяження, оскільки як встановлено під час судового розгляду ухвала суду від 10 жовтня 2002 року на підставі якої накладено арешт на квартиру 19 в будинку № 1 на вулиці О.Довбуша в м. Львові Личаківським районним судом м. Львова не постановлялась, а здійснення реєстрації обтяження відповідачем зазначеної вище квартири обмежує права позивача як власника вказаної квартири. При цьому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягнення понесені позивачем судові витрати в розмірі 1409,6 гривень судового збору.

Outcome: approved