Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом, де зазначив, що відповідно до свідоцтва про право власності [NUMBER] позивач є власником виділеної в натурі частини житлового будинку [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками іншої частини житлового будинку [ADDRESS] на підставі рішення суду 295/19440/14. За домоволодінням рахується присадибна земельна ділянка, загальною площею 0,1196 га. Частина земельної ділянки площею 0,0417 га передана у приватну власність [PERSON] та [PERSON] Право власності на вище вказану земельну ділянку було зареєстроване за третіми особами на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку [NUMBER], вказаній ділянці присвоєний кадастровий [NUMBER]. Маючи намір реалізувати своє право на приватизацію частину земельної ділянки позивач звернувся до Житомирської міської ради з відповідною заявою. В ході виготовлення землевпорядної документації виявилось, що без погодження відповідачем [PERSON] меж земельної ділянки закінчити процедури приватизації неможливо. Позивач посилається на положення ст.ст. 88, 120 ЗК України, та, з урахуванням поданих у подальшому уточнень до позовної заяви, просить встановити між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] порядок користування земельною ділянкою, загальною площею 0,0779 га, розташованою за адресою: [ADDRESS],виділивши в особисте користування земельну ділянку площею 0,00454 га [PERSON], що становить 21/100 ід.ч., а [PERSON] та [PERSON] виділити в особисте користування земельну ділянку площею 0,0325 га, що становить 15/100 ід.ч. у відповідності до варіанту № 1 визначеного судовим експертом. В судове засідання учасники не з»явились, про час розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача, відповідача [PERSON], третьої особи - [PERSON] надійшли заяви про можливість розгляду справи у їх відсутності. З досліджених судом доказів по справі встановлено. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER]. Згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05.10.2016 року № 295/19440/14-ц визнано спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON] 169/1100 частини житлового будинку [ADDRESS] придбаних у власність за договором купівлі-продажу від 01.08.1979 року. Визнано право власності за [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині за кожним на 169/1100 частин житлового будинку [ADDRESS] придбаних у власність за договором купівлі-продажу від 01.08.1979 року. Третім особа - [PERSON], [PERSON] на підставі рішення 18 сесії Житомирської міської ради від 21.11.2007 року № 457 передана у власність земельна ділянка площею 0,0417 га., що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 15.02.2008 року. У відповідності до ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Згідно з ч.4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. За положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. У відповідності до ч.1 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Висновком експерта № 409/18-19 судової земельно-технічної експертизи від 11.03.2019 року, запропоновано чотири варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою. Експертом встановлено, що у фактичному користуванні співвласників будинку знаходяться земельні ділянки: [PERSON] та [PERSON] земельна ділянка площею 0,0417 га (передана у власність), решта земельної ділянки 0,0779 га підлягає розподіленню між співвласниками [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до абз. 1 п. 19 Постанови Пленум Верховного Суду України № 7 від 16.08.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. Суд погоджується з заявленими позивачем вимогами про встановлення порядку користування земельною ділянкою за першим варіантом експертизи. Зазначений варіант є найбільш сприятливим в забезпечення відокремленого користування співвласниками земельними ділянками відповідно до розміру їх часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок, який прийнято до уваги експертом, відповідатиме інтересам кожного з учасників.

Outcome: approved