Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, скасування рішення про державну реєстрацію, витребування майна з чужого незаконного володіння, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.12.2011 року за нею визнано право власності на квартиру [ADDRESS]. Пізніше, з державного реєстру речових прав на нерухоме майно їй стало відомо, що спірна квартира зареєстрована за ТОВ «Днепроградстрой» на підставі договору купівлі-продажу від 08.09.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Ярмолюк М.М., за реєстровим №1636. У звязку з цим, позивач просить суд визнати зазначений договір купівлі-продажу недійним, скасувати державну реєстрацію права власності на спірну квартиру та витребувати у ТОВ «Днепроградстрой» майно. Представник позивача надав заяву, відповідно якої просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просив задовольнити їх у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Ярмолюк М.М. у судове засідання не зявилася, суду надала листа №83/01-16 від 17.03.2017 року про слухання справи без її участі, зазначає, що договір купівлі-продажу був посвідчений згідно норм діючого законодавства. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином відповідно до вимог\~ст. 74 - 76 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку\~ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст.10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 1 та 2\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, на підставі рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.12.2011 року за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS]. Вказане рішення набрало законної сили 23.06.2014 року. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 16.06.2016 року №61547857, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за ТОВ «Днепроградстрой» на підставі договору купівлі-продажу від 08.09.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Ярмолюк М.М., за реєстровим №1636. Номер запису про право власності: 11088435. Так, в матеріалах справи мається договір купівлі-продажу від 08.09.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Ярмолюк М.М., за реєстровим №1636, укладений між [PERSON] та ТОВ «Днепроградстрой». Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Днепроградстрой» придбав спірну квартиру в житловому будинку літ.А-2 та складається з: 1 кухня, 2 вітальня, 3 житлова, 4 кабінет, 5 умивальник, 6 туалет. Загальна площа квартири становить 83,5 кв.м., житлова площа 57,1 кв.м. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 182 ЦК України\~передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до статей\~317,\~319 ЦК України\~саме власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном за власною волею. Згідно\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 346 ЦК України\~передбачені підстави припинення права власності у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам'яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом. Згідно\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 387 ЦК України\~власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно\~ст. 388 ЦК України\~якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчуджувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, зокрема вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно\~ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~скасування рішення про державну реєстрацію прав та записів про проведену державну реєстрацію прав здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до п. 10\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009р. № 9, рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації. З листа Прокуратури Дніпропетровської області від 18.11.2016 року №15-6980-16 вбачається, що прокуратурою здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні №12014040000000872, що підтверджує факт незаконного продажу спірної квартири. Таким чином, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON], оскільки спірна квартира незаконно вибула з володіння та користування позивача. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує солідарно судові витрати по справі із відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved