Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], із зняттям такого із реєстрації за Сихівським районним відділом ГУ ДМС України у Львівській області за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є єдиним власником зазначеної квартири, у якій також зареєстрований відповідач. З 1998 року відповідач залишив квартиру та з цього часу не проживає у ній, що підтверджено актами ЖБК № 233. Оскільки реєстрація відповідача за зазначеною адресою позбавляє позивача можливості повноцінно здійснювати право власника, покладає на позивача додаткові витрати, в тому числі оплату за житлово-комунальні послуги, тому просить позовні вимоги задовольнити. Позивач у судове засідання не з'явилась, однак подала суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений, суду не відомі причини неявки, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а тому зі згоди сторони позивача, що викладена у поданій суду заяві, суд вважає можливим, провести заочний розгляд справи з дотриманням вимог ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення суду. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник Сихівського районного відділу ГУ ДМС України у Львівській області не з'явився у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений, не подав заяви про слухання справи у його відсутності. Відтак суд, зі згоди позивача, що викладена у поданій суду заяві, вважає можливим провести заочний розгляд справи з дотриманням вимог ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення суду. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру № С-02177 від 23.10.2012 р. Із довідки ЖБК № 233 № 24 від 07.03.2014 р. вбачається, що у вказаній квартирі зареєстровані - [PERSON] (основний власник квартири), [PERSON] (колишній чоловік), [PERSON] (донька). Згідно з актами ЖБК № 233 від 31.08.1998р., 29.11.1998 р., 05.02.1999 р., 28.11.2008 р., 23.10.2011 р., 29.12.2013 р., які складені у присутності сусідів, на момент складання актів [PERSON] у квартирі не було, у квартирі відсутні його речі та такий не проживає у ній з 1998 р., тобто понад встановлені строки. З заявами про примусовий обмін спірної квартири [PERSON] у Львівську міську раду не звертався, що підтверджується листом Адміністративно-господарського управління ЛМР від 25.12.2013 р. Із листа Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області № 16/9-262 від 11.01.2014 р. та листа ЖБК № 233 від 28.01.2014 р. вбачається, що [PERSON] із письмовими заявами про чинення перешкод у користуванні спірною квартирою не звертався. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач добровільно залишив квартиру [ADDRESS], без поважних причин не проживає у вказаній квартирі понад встановлений строк збереження права користування такою, оплату за житлово-комунальні послуги не здійснює, а тому суд приходить до висновку, що відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Щодо позовної вимоги про зобов'язання третю особу - Сихівський РВ ГУ ДМС України у Львівській області зняти з реєстраційного обліку відповідача за адресою: [ADDRESS], суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст.30, 35 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач, кожного із сторін якого стосуються позовні вимоги та подальше їх виконання. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, відноситься також до осіб, які беруть участь у справі, однак до якої позовні вимоги не заявлені сторонами, а тому до такої не може бути пред'явлено ці позовні вимоги. У зв'язку із наведеним, протягом усього часу розгляду справи у суді позивачем не було заявлено клопотання про залучення до участі у справі згаданої третьої особи у якості відповідача, а відповідно до ст.33 ЦПК України суд не наділений правом з власної ініціативи здійснити таке залучення, тому пред'явлення позовних вимог до третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, суперечить нормам ЦПК України. Крім цього, порядок та умови зняття з реєстрації місця проживання визначені у ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою безпосередньо передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі: заяви особи або її представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання. Таким чином, оскільки зняття з реєстрації місця проживання є похідною вимогою від основної та може бути здійснено на підставі судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, а його відсутність унеможливлює таке зняття, суд приходить до висновку про відмову у даній позовній вимозі за безпідставністю. Вирішуючи розподіл судових витрат, суд виходить із такого. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, згідно з квитанції від 07.02.2014 №59, наявною у матеріалах справи, позивачем при подачі позову до суду сплачено 243 грн. 60 коп. судового збору, які підлягають стягненню з відповідача на її користь. На підставі ст. 405 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та

Outcome: partial