Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 05 березня 2011 року між ним та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб. У шлюбі у них народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки. Шлюбні відносини між ними припинені з березня 2016 року, спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Позивач у судове засідання не з'явився, до суду звернувся з заявою, у якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка проти задоволення позову не заперечила, суду пояснила, що їх сім'я дійсно розпалася. Крім того, між подружжям постійно виникають сварки та конфлікти. Позивач не цікавиться дітьми, застосовує до неї психологічне та фізичне насильство, вживає нецензурні слова у присутності дітей, коштів на утримання дітей не надає. Шлюбні відносини між ними не підтримуються з березня 2016 року. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу встановити їй дошлюбне прізвище «Капишіна». Заслухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 05 березня 2011 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції, актовий запис № 33, що стверджується свідоцтвом про шлюб І-СГ № 144133 /а.с. 5/. У сторін є спільні діти: [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження І-СГ № 280332 /а.с. 7/, та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження І-СГ № 401295 /а.с. 6/. Подружнє життя у сторін не склалося, спільних інтересів у них немає, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально. З позовної заяви, додаткової заяви позивача та пояснень відповідачки встановлено, що фактично шлюбні відносини припинено з березня 2016 року. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги, відсутність наміру зберігати шлюб. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність, і може мати наслідки, встановлені законом, що передбачено ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім'ї неможливе та суперечить\~ інтересам сторін, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивача є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Суд вважає, що шлюб слід розірвати, після розірвання шлюбу встановити відповідачці [PERSON] дошлюбне прізвище «Капишіна». На підставі наведеного та

Outcome: approved