Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, виселення, а саме, за адресою: в квартирі [ADDRESS], в якому вказує, що йому на праві власності належить вищевказана квартира, в якій залишились зареєстровані колишній власник з сімєю та до теперішнього часу не висилися з квартири. У звязку з наведеним просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, за адресою: в квартирі [ADDRESS], шляхом зняття з реєстраційного обліку та виселити і покласти судові витрати на відповідачів. Представник позивача в судове засідання не зявилась, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, крім того шляхом оголошення у пресі, про причину неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтва від 22.10.2015р. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], яке зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.10.2015р. за №756118465101. Відповідно до вимоги від 04.11.2015р. [PERSON] просив відповідачів звільнити приміщення та знятися з реєстрації, а саме за адресою: квартира [ADDRESS], яку отримано 14.11.2015р. особисто [PERSON] Відповідачі зареєстровані за вказаною адресою, що підтверджується відомостями адресно-довідкового сектору ВГРФО УМВС України в Херсонській області від 22.12.2015 року. На теперішній час відповідачі не звільняють належну позивачу квартиру, а продовжують там проживати, що підтверджується отриманням [PERSON] особисто, за вказаною адресою кореспонденції. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Обєктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ст. 391 власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК України - осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Враховуючи вищевказане, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивач є власником спірної квартири, а тому має право на володіння, користування та розпорядження належним йому майном на власний розсуд, наявні перешкоди, які відповідачі чинять позивачу у користуванні ним належним йому на праві власності майном, що виразились у відмові знятись з реєстрації, виселитись, а також у перешкоджанні доступу до нього. Крім того, щодо неповнолітніх [PERSON], [PERSON] вони зареєстровані за даною адресою попереднім власником. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користі якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved