Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив визнати незаконним та скасувати наказ відповідача від 21.08.2020 року №629-К/О «Про звільнення [PERSON] » з посади начальника відділу інноваційно-інституаційних перетворень ДП «Київський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та поновити його на роботі з 27.08.2020 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він перебував у трудових відносинах з Дочірнім підприємством «Київський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» з 05.08.2019 року та працював на посаді начальника відділу інноваційно-інституаційних перетворень. 27.04.2020 року позивача повідомлено про ліквідацію з 18.03.2020 року посади позивача та попереджено про звільнення по закінченню двомісячного терміну з дня отримання цього попередження за п. 1 ст. 40 КЗпП України. 26.08.2020 року позивача було звільнено з посади начальника відділу інноваційно-інституаційних перетворень ДП «Київський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» у зв`язку зі скороченням чисельності працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Позивач вважає своє звільнення незаконним, оскільки відповідач не погоджував із засновником а ні структуру, а ні штатний розпис. Крім того, в порушення вимог трудового законодавства, у попередженні про звільнення позивача немає чіткої дати його звільнення, а зазначено лише, що позивач підлягає звільненню по закінченню двомісячного терміну з дня отримання цього попередження. Оскільки попередження про своє звільнення позивач отримав 27.04.2020 року, то двомісячний строк для його звільнення відповідачем збіг 28.06.2020 року. Однак, відповідачем не видавався наказ про звільнення позивача 28.06.2020 року. Таким чином, попередження про звільнення позивача від 27.04.2020 року втратило свою чинність 28.06.2020 року, у той час як іншого попередження про звільнення позивача відповідач не складав та позивачу під розписку не надавав. Разом з тим, позивачу не було запропоновано відповідачем жодної іншої посади, хоча він має переважне право на залишення на роботі у зв`язку з тим, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ої категорії. У порушення вимог ст. 43, 43-1 КЗпП України відповідач з письмовим поданням про надання згоди на розірвання з позивачем трудового договору до первинної профспілкової організації, членом якої є позивач, не звертався. Так само в порушення вимог ст. 116 КЗпП України про нараховані суми, належні позивачу до виплати при звільненні відповідач письмово не повідомив та в день звільнення видав позивачу трудову книжку, яка була неналежно оформлена. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.10.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. 29.10.2020 року від директора ДП «Київський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що 18.03.2020 року було введено в дію нову редакцію штатного розпису відповідно до якої кількість працюючих осіб було скорочено з 44 до 35, а відділ інноваційно-інституаційних перетворень скорочено. Працівникам, що підлягали скороченню, у тому числі позивачу 27.04.2020 року було надано на ознайомлення (під особистий підпис) попередження про звільнення по закінченню двомісячного терміну, тобто 27 червня 2020 року. На підставі заяви позивача наказом № 920-В/О від 23 червня 2020 року останньому надано оплачувану відпустку тривалістю 16 календарні дні з 26 червня 2020 року по 12 липня 2020 року. В подальшому, на підставі заяви позивача наказом від 10 липня 2020 року № 135-В/О позивачу надано щорічну оплачувану відпустку тривалістю 24 календарні дні з 13 липня 2020 року по 05 серпня 2020 року. На підставі заяви та листка непрацездатності наказом №232-ВЮ від 17 серпня 2020 року позивачу було продовжено період щорічної оплачуваної відпустки наданої відповідно до наказу від 10 липня 2020 року № 135-В/О на 10 календарних днів (з 16 серпня 2002 року по 26 серпня 2020 року) за рахунок тимчасової непрацездатності у період перебування у відпустці. Таким чином, відповідач не міг звільнити позивача у строки визначені попередженням про звільнення та не мав законних підстав звільнення [PERSON] у період перебування у відпустці. Отже, позивача було скорочено (звільнено) у перший робочий день після виходу його з відпустки, а тому відповідачем дотримано вимог трудового законодавства. Відділ інноваційно-інституаційних перетворень скорочено у повному обсязі, а загальна кількість працівників згідно штатного розпису було скорочено з 44 до 35, тобто, вакантних місць які б відповідали спеціалізації позивача або працівників нижчої кваліфікації за відповідним напрямком роботи - відсутні. Від інших запропонованих вакансій позивач відмовився усно. Щодо погодження звільнення позивача у Профспілкової організації дочірнього підприємства «Київський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» зазначив, що відповідач не зобов`язаний був отримувати погодження щодо змін у штатному розкладі, скорочення посад, тощо з причин не легалізації Профспілкової організації дочірнього підприємства «Київський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» як того вимагає законодавство України що стосується діяльності профспілок. Не легалізована профспілка не вважається створеною. Виходячи із вищеописаного відповідач вважає що [PERSON] скорочено із займаної посади з дотриманням усіх вимог діючого законодавства України. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволені позову виходячи з наступного. Відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в т.ч. ліквідації, реорганізації,банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Судом встановлено, що на підставі наказу №42-К/О від 05.08.2019 року позивача [PERSON] було прийнято на посаду Начальника відділу інноваційно-інституаційних перетворень з випробувальним терміном 1 місяць Відповідно до положень статуту Дочірнього підприємства «Київський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» контролером, у тому числі щодо штатної структури відповідача, є його засновник АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (п.п.10 п.7.1 р.7 Статуту). 23 серпня 2019 року компанією засновником відповідача було затверджено штатний розпис відповідача, який вступив у дію з 01.09.2019 року. 08 листопада 2019 року засновником було погоджено новий штатний розпис кількість працюючих на підприємстві відповідно до якого збільшилась з 37 до 44 осіб. В подальшому, 18.03.2020 року було введено в дію наступну редакцію штатного розпису відповідно до якого кількість працюючих осіб було скорочено з 44 до 35, а відділ інноваційно-інституаційних перетворень скорочено. Відповідно до ст. 49-2 КЗпП про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. За таких обставин, відповідачем було виведено поза штат всіх працівників, що підлягали скороченню, із збереженням за ними встановленого посадового окладу згідно штатного розкладу. Позивачу 27.04.2020 року було надано на ознайомлення (під особистий підпис) попередження про звільнення по закінченню двомісячного терміну, тобто 27 червня 2020 року. 26.08.2020 року позивача було звільнено з посади начальника відділу інноваційно-інституаційних перетворень ДП «Київський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» у зв`язку зі скороченням чисельності працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується наказом про звільнення №629-К/О від 21.08.2020 року. Позивач вважає своє звільнення незаконним, оскільки відповідач не погоджував із засновником а ні структуру, а ні штатний розпис, у порушення вимог ст. 43, 43-1 КЗпП України відповідач з письмовим поданням про надання згоди на розірвання з позивачем трудового договору до первинної профспілкової організації, членом якої є позивач, не звертався, на що слід зазначити наступне. Відповідно до відомостей із ЄДРПОУ запис про реєстрацію Профспілкової організації дочірнього підприємства «Київський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» Всеукраїнської незалежної профспілки «Трудящі» було внесено 28.01.2020 року. Відповідно до ст.16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» Профспілки, їх об`єднання легалізуються шляхом повідомлення на відповідність заявленому статусу. Легалізація всеукраїнських профспілок та їх об`єднань, інших профспілок та їх об`єднань здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань. Для легалізації профспілок, об`єднань профспілок їх засновники або керівники виборних органів подають заяви. До заяви додаються статут (положення), протокол з`їзду, конференції, установчих або загальних зборів членів профспілки з рішенням про його затвердження, відомості про виборні органи, наявність організацій профспілки у відповідних адміністративно-територіальних одиницях, про засновників об`єднань. Профспілка підприємства, установи, організації, яка діє на підставі власного статуту, легалізується у порядку, визначеному ст.16 цього ж закону. Профспілка, об`єднання профспілок набувають права юридичної особи з моменту затвердження статуту (положення). Статусу юридичної особи набувають також організації профспілки, які діють на підставі її статуту. Профспілка, її організації, об`єднання профспілок здійснюють свої повноваження, набувають цивільних прав і беруть на себе цивільні обов`язки через свої виборні органи, які діють у межах прав, наданих їм за законом та статутом (положенням). Ст. 15 КЗпП України визначено колективні договори підлягають повідомній реєстрації місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Порядок реєстрації колективних договорів визначається Кабінетом Міністрів України. Встановлено, що з дати реєстрації Профспілкової організації дочірнього підприємства «Київський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» Всеукраїнської незалежної профспілки «Трудящі» не було укладено та зареєстровано колективний договір між профспілкою та адміністрацією підприємства. Крім того, ч.7 тієї ж статті закону визначено, що «Статус організацій всеукраїнської профспілки чи профспілки іншого статусу визначається статутом цієї профспілки. Про належність до певної профспілки організації, які діють на підставі статуту цієї профспілки, надсилають легалізуючому органу за місцем свого знаходження повідомлення із посиланням на свідоцтво про легалізацію профспілки, на підставі якого вони включаються до реєстру об`єднань громадян. Первинні профспілкові організації також письмово повідомляють про це роботодавця. Повідомлень роботодавцю про створення, реєстрацію, загальну кількість та склад профспілки, копії статуту, протоколу, тощо, не надходило. Профспілка підприємства набуває права юридичної особи з моменту затвердження та реєстрації колективного договору, а роботодавець вважається належно повідомлений про створення органу профспілки з моменту доведення до нього такого факту та надання відповідних копій документів. Отже, професійна спілка як юридична особа є суб`єктом цивільного права але відповідно до Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» прав юридичної особи професійна спілка набуває з моменту затвердження статуту (колдоговору у випадку профспілки підприємства) що дає привід стверджувати, що цивільної правоздатності вона набуває саме з цього моменту, а не з моменту державної реєстрації профспілки як юридичної особи, як це передбачено у ЦК України. Ст. 16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено, що що легалізуючий орган не може відмовити в легалізації профспілки, об`єднання профспілок. У разі невідповідності поданих документів профспілки, об`єднання профспілок зазначеному статусу легалізуючий орган пропонує профспілці, об`єднанню профспілок надати додаткову документацію, необхідну для підтвердження статусу. Тобто, якщо легалізуючий орган не може відмовити в реєстрації професійній спілці, це означає, що у будь-якому випадку її зареєструють як юридичну особу. Тому, момент реєстрації у цьому випадку не є тим юридичним фактом, що вказує на момент набуття цивільної дієздатності професійною спілкою. Таким юридичним фактом відповідно до Закону слід вважати момент прийняття статуту, з яким законодавець пов`язує набуття прав юридичної особи профспілкою. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач не зобов`язаний був отримувати погодження щодо змін у штатному розкладі, скорочення посад, тощо з причин не легалізації Профспілкової організації дочірнього підприємства «Київський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», оскільки не легалізована профспілка не вважається створеною. Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Встановлено, що відповідачем було виведено поза штат всіх працівників, що підлягали скороченню, із збереженням за ними встановленого посадового окладу згідно штатного розкладу.

Outcome: dismissed