Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати недійсним укладений між [PERSON] і [PERSON] договір дарування земельної ділянки загальною площею 0,120 га, розташованої за адресою: Данилівська сільська рада, с/т «Дружба» Васильківського району Київської області від 16.04.2013 року за № 636, що посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що на виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 16.08.2011 року, яким стягнуто з [PERSON] на його користь 170 635 гривень 81 копійку, державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві 29.03.2013 року було винесено постанову про арешт майна, що належить [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження. 15.04.2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві зареєстровано обтяження на все нерухоме майно [PERSON], в тому числі і на зазначену земельну ділянку. Однак, незважаючи на обтяження, 16.04.2013 року було укладено вказаний договір дарування, посвідчено його нотаріусом та внесено відомості про це до Реєстру речових прав. Зазначає, що на даний час [PERSON] суму боргу йому не сплатила, а тому таке відчуження порушує його права на належне виконання рішення суду щодо нього. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги заяви з викладених у ній підстав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, просила проводити розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON], який також представляв інтереси відповідача [PERSON], в судовому засіданні позов не визнав. Зазначив, що спірний договір дарування повністю відповідає вимогам чинного законодавства, що підтверджено відповідними відомостями в державних реєстрах, внесеними нотаріусом. Вважає, що арешт майна за постановою державного виконавця, на який посилається позивач, не має відношення до правовідносин щодо земельної ділянки [PERSON] на дату укладення договору її дарування. Посилаючись, на цивільні спори між [PERSON] і [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та інші обставини, що виникли у зв'язку з цим, відповідач [PERSON] вважає позов безпідставним та надуманим. Третя особа у справі - приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] в судове засідання не прибула, в заяві на адресу суду просила проводити розгляд справи у її відсутність. У своїх письмових поясненнях зазначила, що при укладенні спірного договору нею було дотримано усі норми чинного законодавства. Однак, прикра ситуація, що сталась і є предметом позову, на її думку, обумовлена недосконалістю в роботі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на момент посвідчення договору дарування, оскільки вказаний Реєстр працював з 01.01.2013 року і, можливо був не досконалий (а.с. 38 - 39). Заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON], який також представляв інтереси відповідача [PERSON] та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини. 16 квітня 2013 року, приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] посвідчено укладений між [PERSON] і [PERSON] договір дарування земельної ділянки загальною площею 0,120 га (багаторічні насадження - 0,1200 га), розташованої за адресою: Данилівська сільська рада, с/т «Дружба» Васильківського району Київської області, кадастровий номер 3221482000:05:008:0050 (а.с. 40 - 41). Постановою старшого державного виконавця Святецького Д.В. органу ДВС Святошинського РУЮ у м. Києві від 29.03.2013 року у зв'язку з виконанням виконавчого листа № 2-52/11 виданого 15.10.2011 року Святошинським районним судом м. Києва, накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] (а.с. 6, 116). Запис про вказане обтяження внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 15.04.2013 року за № 658892, що підтверджується відповідними інформаційними довідками (а.с. 7 - 8, 118 - 120). Із листа ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві від 01.09.2014 року № В/7 вбачається, що такий арешт на майно [PERSON] не вилучався та станом на 01 вересня 2014 року є чинним в вищезазначеному реєстрі. Таким чином, під час розгляду справи судом встановлено, що належна [PERSON], земельна ділянка, розташована за адресою: Данилівська сільська рада, с/т «Дружба» Васильківського району Київської області, станом на дату укладення між нею і [PERSON] договору дарування вказаного нерухомого майна - 16.04.2013 року, знаходилась під арештом та було оголошено заборону на її відчуження. Частина перша статті 203 ЦК України передбачає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання вимог вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановленні частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а укладений між відповідачами договір дарування земельної ділянки від 16 квітня 2013 року, слід визнати недійним. На підставі частини 1 статті 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved