Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи це тим, що відповідач 14 травня 2017 року взяла у нього в борг гроші в сумі 7400 гривень, які обіцяла повернути до 14 січня 2018 року разом з процентами, про що відповідач написала розписку, але кошти своєчасно не повернула. На неодноразові прохання позивача відповідач в добровільному порядку до цього часу борг не повернула, тому позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти за договором позики в розмірі 7400 гривень, а також: заборгованість за процентами за користування позикою в розмірі 2960 гривень, заборгованість за порушення договірних зобов`язань в сумі 259740 гривень, та сплачені судові витрати по справі: судовий збір в розмірі 2701 гривня 00 копійок та 4000 гривень витрат на правову допомогу. Позивач подав до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду невідомі. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ \~ \~В судовому\~засіданні встановлено,\~що позивач\~14\~травня 2017\~року надав\~відповідачу позику\~в сумі\~7400\~гривень,\~яку відповідач\~обіцяла повернути\~до 14\~січня 2018\~року,про що відповідач написала розписку(а.с.9), але до цього часу кошти не повернула, на неодноразові пропозиції позивача виконати боргові зобов`язання не реагує. Відповідно до умов договору позики, визначених в розписці від 14.05.2017 року відповідач зобов`язалася за користування коштами сплатити проценти у розмірі 5% від суми позики за кожен місяць користування коштами. Договором встановлено, що при порушенні зобов`язання позики розмір відсотків становитиме на 5% більше кожного наступного місяця. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. У відповідності з ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною(сторонами). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 626 ЦК України передбачено - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.638 ЦК України - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1046 ЦК України встановлено - за договором позики одна сторона позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України - договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно зід суми. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України - на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не тільки факту укладення правочину, а й передання грошової суми. Про це свою правову позицію висловив Верховний Суд України у Постанові від 24 лютого 2016 року №6-50цс16. Договір позики є реальним договором і вважається укладеним з моменту передання грошей. Тобто у даному випадку договір є укладеним і підлягає виконанню позичальником. Згідно ст.1049 ЦК України - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності ст. 525 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Виходячи з умов договору, у зв`язку з порушенням відповідачкою строків виконання грошових зобов`язань, передбачених договором позики, відповідачка зобов`язана сплатити позивачу суму боргу з урахуванням відсотків згідно розписки в сумі, що станом на 14.01.2021 року складає 270100(двісті сімдесят тисяч сто) гривень 00 копійок, з яких: 7400(сім тисяч чотириста) гривень 00 копійок - заборгованість за позикою; 2960(дві тисячі дев`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок - заборгованість по процентам, а саме: 7400 гривень х 5% = 370 гривень х 8 місяців; 259740(двісті п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот сорок) гривень 00 копійок - заборгованість згідно відсоткової ставки відповідно до розписки від 14.05.2017 року, яку [PERSON] зобов`язалася сплатити за прострочення повернення позики, а саме на 5% більше кожного місяця: -у лютому місяці 2018 року 10% (7400 грн. х 10% = 740,00 грн.); -у березні місяці 2018 року 15 % (7400 грн. х 15% = 1110,00 грн.); -у квітні місяці 2018 року 20 % (7400 грн. х 20% = 1480,00 грн.); -у травні місяці 2018 року 25 % (7400 грн. х 25%= 1850,00 грн.); -у червні місяці 2018 року 30 % (7400 грн. х 30% = 2220,00 грн.); -у липні місяці 2018 року 35 % (7400 грн. х 35% = 2590,00 грн.); -у серпні місяці 2018 року 40 % (7400 грн. х 40% = 2960,00 грн.); -у вересні місяці 2018 року 45 % (7400 грн. х 45% = 3330,00 грн.); -у жовтні місяці 2018 року 50 % (7400 грн. х 50% = 3700,00 грн.); -у листопаді місяці 2018 року 55 % (7400 грн. х 55% = 4070,00 грн.); -у грудні місяці 2018 року 60 % (7400 грн. х 60% = 4440,00 грн.); -у січні місяці 2019 року 65% (7400 грн. х 65% = 4810,00 грн.); -у лютому місяці 2019 року 70 % (7400 грн. х 70% = 5180,00 грн.); -у березні місяці 2019 року 75 % (7400 грн. х 75% = 5550,00 грн.); -у квітні місяці 2019 року 80 % (7400 грн. х 80% = 5920,00 грн.); -у травні місяці 2019 року 85 % (7400 грн. х 85% = 6290,00 гри.); -у червні місяці 2019 року 90 % (7400 грн. х 90% = 6660,00 грн.); -у липні місяці 2019 року 95 % (7400 грн. х 95% = 7030,00 грн.); -у серпні місяці 2019 року 100 % (7400грн. х 100% = 7400,00 грн.); -у вересні місяці 2019 року 105 % (7400грн. х 105 % = 7770,00 грн.); -у жовтні місяці 2019 року 110% (7400 грн. х 110% = 8140,00 грн.); -у листопаді місяці 2019 року 115% (7400 грн. х 115% = 8510,00 грн.); -у грудні місяці 2019 року 120% (7400 грн. х 120% = 8880,00 грн.); -у січні місяці 2020 року 125% (7400 грн. х 125% = 9250,00 грн.); -у лютому місяці 2020 року 130% (7400 грн. х 130% = 9620,00 грн.); -у березні місяці 2020 року 135% (7400 грн. х 135% = 9990,00 грн.); -у квітні місяці 2020 року 140% (7400 грн. х 140% = 10360,00 гри.); -у травні місяці 2020 року 145% (7400 грн. х 145% = 10730,00 грн.); -у червні місяці 2020 року 150% (7400 грн. х 150% - 11100,00 грн.); -у липні місяці 2020 року 155% (7400 грн. х 155% = 11470,00 грн.); -у серпні місяці 2020 року 160% (7400 грн. х 160% = 11840,00 грн.); -у вересні місяці 2020 року 165% (7400 грн. х 165% = 12210,00 грн.); -у жовтні місяці 2020 року 170% (7400 грн. х 170% = 12580,00 грн.); -у листопаді місяці 2020 року 175% (7400 грн. х 175% = 12950,00 грн.); -у грудні місяці 2020 року 180% (7400 грн. х 180% = 13320,00 грн.); -у січні місяці 2021 року 185% (7400 грн. х 185% = 13690,00 грн.). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На день розгляду справи судом сума позики позивачу не повернута, що свідчить про невиконання відповідачем умов договору, а тому позов в частині стягнення боргу за договором позики в сумі 270100\~гривень підлягає\~задоволенню. Також, як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні з позовом до суду, були понесенні судові витрати у виді судового збору в розмірі 2701 гривня 00 копійок, що підтверджується платіжною квитанцією(а.с.1). Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2701 гривня 00 копійок сплаченого судового збору. Крім цього, відповідно до квитанції від 01 грудня 2020 року(а.с.10), на підставі договору про надання правничої допомоги адвокатом від 01.12.2020 року(а.с.11), [PERSON] за надання правової допомоги адвокату Бестанчук С.Г. сплачено 4000 гривень(а.с.10) які також необхідно стягнути з відповідача. На\~підставі викладеного,\~суд вважає\~за необхідне\~задовольнити позовні\~вимоги позивача\~в повному\~обсязі,\~а саме:\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивачаборг за договором позики в сумі 270100 гривень, сплачений судовий збір в сумі 2701 гривня 00 копійок та витрати на правову допомогу в сумі 4000 гривень. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.526, 530, 610, 612, 625, 626, 629, 638, 1046, 1047, 1049 ЦК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved