Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач\~ звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення шкоди завданої ДТП, мотивуючи його тим, що 24.04.2018року о 09:30 за участі транспортного засобу, що належить Комунальному підприємству «Херсонський комунальний транспортний сервіс» відбулось ДТП в м. Херсоні на проспекті Ушакова, 66. Згідно постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 22.05.2018 у справі №766/7779/18, [PERSON] (водія КП «ХКТС») визнано винним у скоєнні передбаченого ст. 124 КУпАП правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. В мотивувальній частині судового рішення зазначено, що [PERSON] 20.04.2018 о 09:30, керуючи транспортним засобом ХАЗ 325002, державний номер [NUMBER] в м. Херсоні по проспекту Ушакова 66, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, не впорався з керуванням і внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Hyundai, державний номер [NUMBER], який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Транспортний засіб Hyundai, державний номер [NUMBER] належить позивачу, на праві особистої приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Згідно ремонтної калькуляції № 1123/1 від 23.08.2018 викладеної в Висновку експертного дослідження №240 від 23.08.2018, вартість ремонту становить 50429.24 гри., вартість експертизи 1515,00, разом - 51944 грн. Транспортний засіб ХАЗ 325002, державний номер [NUMBER] був застрахований в ПрАТ «Київський страховий дім», поліс серії AM №3664509. 06.06.2018 була позивачем направлена заява про виплату страхового відшкодування. Станом на дату подання даного позову, страхове відшкодування виплачено не було, а ПрАТ «Київський страховий дім» за інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, знаходиться в стані припинення. Просить суд стягнути з Комунального підприємства «Херсонський комунальний транспортний сервіс» (ЄДРПОУ 01235573) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) - 51944 грн., з яких вартість ремонту становить 50429.24 грн., вартість експертизи - 1515,00 грн., а також судовий збір. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.01.2019 року провадження у справі вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про спрощене провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Від відповідача на адресу суду на дійшов відзив на позовну заяву, в якому останні пояснили, що заявлена позивачем сума підлягає стягненню із страховика ПрАТ «Київський страховий дім», оскільки обсяг відповідальності відповідача обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, а покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Визнали позов в частині стягнення на користь позивача суми франшизи у розмірі 2000 грн., яке не сплачується страховиком. В іншій частині позову просили суд відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що відповідно до постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 22.05.2018 у справі №766/7779/18, [PERSON] (водія КП «ХКТС») визнано винним у скоєнні передбаченого ст. 124 КУпАГІ правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. В мотивувальній частині судового рішення зазначено, що [PERSON] 20.04.2018 о 09:30, керуючи транспортним засобом ХАЗ 325002, державний номер [NUMBER] в м. Херсоні по проспекту Ушакова 66, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, не впорався з керуванням і внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Hyundai, державний номер [NUMBER], який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Транспортний засіб Hyundai, державний номер [NUMBER] належить позивачу, на праві особистої приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Згідно ремонтної калькуляції № 1123/1 від 23.08.2018 викладеної в Висновку експертного дослідження №240 від 23.08.2018, вартість ремонту становить 50429.24 гри., вартість експертизи 1515,00, разом - 51944 грн. Транспортний засіб ХАЗ 325002, державний номер [NUMBER] був застрахований в ПрАТ «Київський страховий дім», поліс серії AM №3664509. Страхувальник за полюсом є КП «Херсонкомунтранссеріс» - відповідач по справі. 06.06.2018 позивачем була направлена до ПрАТ «Київський страховий дім» заява про виплату страхового відшкодування. Станом на дату подання даного позову, страхове відшкодування виплачено не було. Згідно до ч.1ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного прана, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі. [PERSON] Верховного Суду у постанові 4 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) дійшла правових висновків, відповідно до яких у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Оскільки відповідно до статті 3 Закону №1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і з метою захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не предявлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика, є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Як вбачається з матеріалів справи, позивач скористався своїм правом на отримання страхового відшкодування, подавши, відповідно до ст. 35 Закону №1961-IV, заяву про страхове відшкодування. Доказів про відмову у виплаті страхового відшкодування чи неможливість здійснення виплати страховиком страхового відшкодування у процедурі ліквідації, матеріали справи не містять. Судом також встановлено, що відповідач своєї згоди на відшкодування завданої ним шкоди не надав, однак до страховика, який на момент ДТП застрахував цивільно-правову відповідальність відповідача, позивач свої позовні вимоги про відшкодування завданої шкоди у відповідному розмірі, не предявляє. Тому, враховуючи положення ст. 3 Закону №1961-IV та вищевказані правові висновки, у такому випадку є підстави для відмови в позові про стягнення заявленої позивачем шкоди у розмірі 50429,24грн. Крім того, у відповідності до п.п. 34.2., 34.3 ст. 34 Закону №1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). З огляду на те, що страховик не виконав свої обовязки, передбачені п.п. 34.4. ст. 34 Закону №1961-IV, вартість проведеного автотоварознавчого дослідження підлягає відшкодуванню за рахунок ПрАТ «Київський страховий дім». Також суд зауважує на наступному. Відповідно до п. 36.6. ст. 36 Закону №1961-IV страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Враховуючи, що полісом №АМ/3664509 від 12 квітня 2018 року, виданим ПрАТ «Київський страховий дім», передбачена франшиза у розмірі 2 000 грн., яка має бути у даному випадку компенсована потерпілій особі страхувальником (відповідачем), позовні вимоги підлягають задоволенню у сумі, що не перевищує розмір франшизи, тобто у розмірі 2000грн. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, в частині стягнення суми 2000 грн., яка не перевищує розміру франшизи за страховим договором. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір розподіляється між сторонами пропорційно задоволеним вимогам, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума сплаченого судового збору у розмірі 27,15 грн.

Outcome: partial