Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06 вересня 2003 року між ним та відповідачем міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганського обласного управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис №705. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між ними припинені з 09.05.2016 року, спільне господарство не ведеться. Відповідач проживає з іншим чоловіком, що унеможливлює подальше збереження шлюбу та примирення. У звязку з цим він просить суд розірвати укладений між ним та відповідачем шлюб. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач надав письмову заяву, згідно якої просив суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач про дату та час судових засідань повідомлялась неодноразово, шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області (на 02.03.2017 року, на 09.03.2017 року, на 21.03.2017 року), шляхом розміщення оголошення про виклик в газеті «Урядовий курєр», а також телефонограмами, які прийняла особисто 21.02.2017 року та 03.03.2017 року. Причини неявки відповідача суду невідомі. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 06 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 705, відповідно до Свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД №128281 (а.с.15). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-ЕД №039936 виданого відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції 08.05.2006 р. (а.с.7). Спір щодо визначення місця проживання дитини відсутній. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Спільне господарство сторонами не ведеться, фактично шлюбні відносини між ними припинені з травня 2016 року. Відповідач проживає з іншим чоловіком, через що подальше збереження шлюбу неможливе, на примирення позивач не згоден. Згідно з ч.2 ст..112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згоден на примирення, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу перш за все виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Спір щодо спільного майна подружжя в рамках цієї справи заявлений не був. Відповідно до ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн, згідно квитанції №3612393 від 16.01.2017 року (а.с.2). Так як позовні вимоги задоволені в повному обсязі з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір. На підставі ст.24, 104, 105, 110, 112, 114 ,115 СК України,\~

Outcome: approved