Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив визнати за ним право приватної власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], у порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник Свердловської сільської ради Комінтернівського району Одеської області подав клопотання про розгляд справи за своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення та правові обгрунтування позивача, суд встановив наступні правовідносини: За життя [PERSON] на праві власності належав житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], 1950 року забудови, загальною площею 30,4 кв.м., житловою площею 22,0 кв.м., що підтверджено випискою № 257 від 08.04.2014 року з погосподарської книги Свердловської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, реєстровий № 206. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 січня 2010 року (справа № 2-о-35/2010) встановлений факт проживання однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.04.2012 року [PERSON] визначений додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Четвертою одеською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 74/2013 до майна [PERSON], померлого [INFO]. З наявних у спадковій справі матеріалів вбачається, що крім [PERSON] інших спадкоємців до майна [PERSON], померлого [INFO], не має. За життя [PERSON] право власності в органах технічної інвентаризації на належний йому житловий будинок, що є предметом спору, не реєстрував. Зі змісту п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, вбачається, що підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавались в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Аналі змісту положення цього нормативно- правового акту дозволяє суду дійти до висновку, що виникнення права власності на житлові будинки, споруди в сільській місцевості, не залежало від державної реєстрації цього права, тобто записи, в тому числі і у погосподарських книгах, визнавались законодавцем в якості акту органів влади, що підтверджують право власності на житлові будинки. Суд дійшов до висновку, що за життя за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано у відповідності до положень діючого на той час порядку. До правовідносин успадкування спадщини, що залишилось після смерті [PERSON], суд застосовує положення Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Законодавцем в нормі ст. 1219 ЦК України визначений перелік прав та обов'язків, які не входять до складу спадщини. Цей перелік складають ті права і обов'язки, які нерозривно пов'язані з особою. В силу положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В силу положення ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Разом із тим, Законом України «Про нотаріат» не передбачена можливість видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом за відсутності правовстановлюючого документу, в зв'язку із чим позивач тільки в судовому порядку має можливість захисту свого права та законного інтересу. Суд враховує, що право власності спадкодавця на спірний житловий будинок було зареєстровано у відповідності до діючого на той час законодавства, в зв'язку із чим суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, і підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved