Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 702\~600,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до написаної власноручно розписки від 25 травня 2014 року, [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в борг у сумі 702\~600 гривень, які зобовязалась повернути. [PERSON] не виконала своїх забовязань згідно розписки. До теперішнього часу боргові зобовязання невиконанні, тобто сума боргу за розпискою в розмірі 702\~600 грн. не повернута, які і позивачка просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача борг по розписці та сплачений судовий збір у розмірі 7026 гривень. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. 14 серпня 2017 року відповідачем надано суду заяву про визнання позову в котрій вона просила справу розглядати справу у її відсутності та з позовними вимогами погодилась. (а.с. 19). Враховуючи вимоги\~ст.157 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. Згідно до вимог ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зясував обставини справи, вислухав представника позивача, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 25 травня 2014 року, [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в борг у сумі 702\~600 гривень, які зобовязалась повернути. (а.с. 12). Оригінал розписки оглянуто в судовому засіданні. Суд вважає встановленим факт не виконання [PERSON] своїх боргових зобовязань перед позивачем до теперішнього часу. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору та вимогами ЦК України. Згідно статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк, що встановлений договором. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. З урахуванням встановленого, суд вважає позов [PERSON] обгрунтованим та доказаним, задовольняє в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved