Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої позовні вимоги мотивує тим, що 16.02.2011 р. між ним і відповідачем укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 17500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 31.12.2017 р. утворилася заборгованість у розмірі 116990 грн. 00 коп. з яких: 17500 грн. заборгованість за кредитом; 99490 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 16.02.2011 р. у сумі 116990 грн. 00 коп. та понесені судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» - Ткач Я.О. надала письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову заперечувала частково. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.02.2011 р. між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 17500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно з пунктом 1.1.7.12 Договору, договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. Відповідно до п. 2.1.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що зобов`язання Клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов`язаннями. Відповідач свої договірні зобов`язання перед позивачем не виконала, допустивши прострочення та утворення заборгованості станом на 31.12.2017 р. утворилася заборгованість у розмірі 116990 грн. 00 коп. з яких: 17500 грн. заборгованість за кредитом; 99490 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, у встановлені строки (терміни) виконання зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема припинення зобов`язання, сплата неустойки, що передбачено ст.ст. 549, 611 ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з розрахунку заборгованості, що є додатком до позову, позивачем, в односторонньому порядку, було змінено розмір погодженої сторонами річної відсоткової ставки за користування кредитними коштами, а саме з 3,0 % на місяць з розрахунку 360 днів у році (36,00% на рік) до 2,5% на місяць (30,00% на рік), з 2,5 % на місяць (30,00% на рік) до 2,3% на місяць (27,60% на рік), з 2,3% на місяць (27,60% на рік) до 2,7% на місяць (32,40% на рік) та з 2,7% на місяць (32,40% на рік) до 3,5% на місяць (42,00% на рік). Згідно частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Відповідно до частин першої - четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днівдо дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюєтьо порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. При цьому, право на зміну відсоткової ставки в односторонньому порядку не є абсолютним, оскільки кредитним договором повинно бути чітко передбачено на який розмір може збільшуватися відсоткова ставка, оскільки не зрозуміло чому саме в такому розмірі нараховується відсоткова ставка на суму заборгованості. Матеріали справи не містять доказів про погодження з відповідачем у письмовій формі умов договору щодо процентів за користування кредитними коштами у розмірі 3,5% на місяць (42,00% на рік). З матеріалів справи вбачається, що відповідачем здійснено останній платіж 31.08.2015 р., що свідчить про переривання перебігу позовної давності відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками, нарахованим відповідно до умов договору за період з 01.08.2016 р. по 31.12.2017 р. суд зазначає наступне. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Тобто, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи, що сторони погодили кінцевий термін повернення кредиту, який відповідає строку дії картки, а саме по 31 липня 2016 року включно, слід дійти висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вказане, відсутні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення процентів за користування кредитом, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, тобто, з 01.08.2016 року по 31.12.2017 року. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 14-154цс18 та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Виходячи з викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню - необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 16.02.2011 р. у сумі 19003 грн. 73 коп. з яких: 17500 грн. заборгованість за кредитом; 1503 грн. 73 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп.

Outcome: partial