Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у позовній заяві вказав, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], 28.01.2008 року було укладено кредитний договір №РLXRRХ 04490239 відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1638,16 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконувала, а тому, станом на 28.11.2013 року, має заборгованість за кредитним договором на суму 13928,71 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом на суму 1637,16 гривень, заборгованості по процентах за користування кредитом в розмірі 213,58 гривень; заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 904,36 гривень; пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором на суму 10034,15 гривень, штрафу( фіксована частина) в розмірі 500,00 гривень; та штрафу ( процентна складова ) в розмірі 639,46 гривень. Оскільки відповідачка заборгованість по кредитному договору в добровільному порядку не погасила, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати в сумі 229,40 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився, звернувся до суду з клопотанням, в якому підтримав позовні вимоги позивача і просив суд розглянути справу без його участі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала, суду пояснила, що заборгованість за кредитним договором виникла в зв'язку з складним матеріальним становищем через відсутність роботи, просила суд зменшити розмір заборгованості по пені в межах річного строку позовної давності. Заслухавши пояснення відповідачки [PERSON], знайомившись з матеріалами справи, дослідивши та оцінивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно вказаного кредитного договору відповідачка [PERSON] отримала у позивача кредит у розмірі 1638,16 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка [PERSON] свої зобов'язання, що витікають з кредитного договору №РLXRRХ 04490239 від 28.01.2008 року, в добровільному порядку не виконує, чим порушують права позивача, але разом з тим суд вважає, що розмір пені яку нарахував позивач за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором необхідно зменшити до розміру заборгованості за кредитом - 1637,16 гривень, оскільки в межах річного строку позовної давності, відповідно до ст. 258 ЦК України, вирахувати розмір пені відповідно до розрахунку позивача не можливо. Відповідно до ст.526, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов'язковим для виконання. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позички, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі кредитного договору №РLXRRХ 04490239 від 28.01.2008 року, ст.ст.525, 526, 551, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: partial