Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду посилаючись на те, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» і [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 584761-02-04-01 від 27.08.2012 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Geely FE1 - L6Т7844S6СN024077, державний реєстраційний номер [NUMBER] 31.05.2013 року в м. Синельникове сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля Geely FE1 - L6Т7844S6СN024077 , державний реєстраційний номер [NUMBER] під управлінням водія [PERSON] та автомобіля Москвич 412 під управлінням водія [PERSON]. Факт настання зазначеного ДТП від 31.05.2013 року підтверджується довідкою ВДАЇ № 9208040. Вина відповідача у порушенні правил дорожнього руху, що мало наслідком пошкодження транспортних засобів та заподіяння матеріальних збитків, встановлена і підтверджується постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.06.2013 року. Згідно умов договору страхування одним із страхових випадків, визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоду автомобілю Страхувальника (п. 2.1.1. договору страхування). Розмір страхового відшкодування визначається Страховиком виходячи із суми заподіяного в результаті настання страхового випадку матеріального збитку, але не більше розміру страхової суми. Підставою для визначення розміру збитків є Рахунок СТО (п. 2.4 договору страхування) з фіксованим розрахунком амортизаційного зносу запчастин, деталей та матеріалів (п. 2.5 договору страхування). ДТП від 31.05.2013 року була визнана позивачем страховим випадком, розраховано вартість відновлювального ремонту згідно умов визначених договором страхування, а саме згідно рахунку № СФ-04/06-2013 від 04.06.2013 року та акту виконаних робіт № 02407-13 від 02.07.2013 року остання склала суму в розмірі 3 790,00 грн. з вказаної суми було вирахувано знос на підставі п. 2.5 договору. Після отримання всіх необхідних документів, страхове відшкодування в розмірі 3 460, 00 грн. було перераховано на користь [PERSON] Виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем у відповідності до статей 20, 25 Закону України «Про страхування». Винним у порушенні правил дорожнього руху, що мало наслідком пошкодження застрахованого транспортного засобу, згідно Постанови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.06.2013 року був визнаний [PERSON]. Позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 3 460 (три тисячі чотириста шістдесят) грн. 00 коп. і судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1218 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилась, направила на адресу суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, не оспорював обставин справи, які викладені в позовній заяві, але просив суд врахувати його майнове становище і стягнути на користь позивача частину відшкодування. Підтвердив суду те, що він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст..124 КУпАП , постанова ним не оскаржувалась. Крім того пояснив, що у нього дійсно в той день не був укладений договір страхування відповідальності на випадок ДТП, т.я. попередній поліс закінчився напередодні. Суд дослідив письмові докази, які надані позивачем на підтвердження позовних вимог. Копією довідки ВДАЇ №9208040 підтверджується факт настання, склад учасників та обставини скоєння ДТП ( а.с15); Згідно, витягу з, Єдиної централізованої бази даних МТСБУ, ЦПВВНТЗ марки Москвич 412, д.н. 26485АЕ, станом на дату ДТП, 31.05.2013 року, застрахована не була. Вказаний факт зафіксований в довідці ВДАЇ № 9208040 ( а.с.15). З довідки ВДАЇ вбачається, що власником та водієм ТЗ Москвич 412, д.н. 26485АЕ є [PERSON] Копією договору добровільного страхування наземного транспорту від 27.08.2012 року №584761-02-04-01 підтверджується факт страхового покриття на пошкоджений ТЗ ( а.с.8-10); Копією постанови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.06.2013 року підтверджується те, що [PERSON]. був визнаний винним у скоєнні ДТП і його притягнули до адміністративної відповідальності за ст..124 КУпАП ; Копією рахунку СТО та акту виконаних робіт підтверджується вартість відновлювального ремонту в сумі 3790 грн.(а.19-20); Копією страхового акту №3339 від 23.07.2013 року встановлена підстава для виплати страхового відшкодування ( а.с.22); Копією платіжного доручення підтверджується факт виконання Приватним акціонерним товариством «СК «ВУСО» взятих на себе обов'язків згідно укладеного договору і перерахування страхового відшкодування на користь [PERSON] 24.07.2013 року в сумі 3460 грн.( а.с.23). На підставі статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив Страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідно до ч.: 1 ст. 1191 ЦК України особа, що відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Після виплати страхового відшкодування в інтересах страхувальника [PERSON] в розмірі 3 460, 00 грн., у ПрАТ «СК «ВУСО» виникло право зворотної вимоги до [PERSON], як до особи, чиї винні, протиправні дії перебувають у причинно-наслідковому зв'язку із заподіянням шкоди, по відшкодуванню сплаченого страхового відшкодування в межах фактичних витрат ПрАТ «СК «ВУСО» в загальному порядку передбаченому ст.. 1166, 1187 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «СК «ВУСО» знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду і підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України відповідно до якої, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 1218 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved