Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, Житлової комісії Одеського гарнізону, згідно якого вимагає: - зобов`язати КЕВ м. Одеси зарахувати (поновити) полковника запасу [PERSON] на квартирному обліку в узагальненому списку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання) з 03 лютого 1995 року складом сім`ї 5 чоловік та у списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житла, з 29.12.2005 року; - зобов`язати Житлову комісію Одеського гарнізону зарахувати (поновити) полковника запасу [PERSON] на квартирному обліку в узагальненому списку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання) з 03 лютого 1995 року складом сім`ї 5 чоловік та у списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житла, з 29.12.2005 року. При цьому посилається на те, що після звільнення з військової служби згідно до протоколу № 13 від 25.02.2014 р. засідання житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України його було знято з квартирного обліку в Київському гарнізоні начебто на підставі його рапорту від 13.06.2013 р. У задоволенні заяви Позивача про поновлення на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов \~ \~ \~ \~на засіданні житлової комісії Одеського гарнізону (протокол № 10 від 30 травня 2017 року) було відмовлено. Вважаючи вищевказане таким, що порушує його права, тому він змушений звернутися за захистом до суду. Представник Позивача подав заяву про проведення судового засідання без його часті, позов підтримав та просив його задовольнити. Заперечень проти позову або відзиву на позовну заяву від Відповідачів до суду не надходило, однак 18 грудня 2017 року та 09 січня 2018 року відповідач КЕВ м. Одеси надавав суду своє письмове клопотання про закриття провадження у даній справі. Своє клопотання обґрунтовував тим, що оскільки КЕВ м. Одеси є державною військовою установою, а житлова комісія Одеського гарнізону є спілкою військовослужбовців, такий спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а не цивільного. Ухвалою від 10 січня 2018 року клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси про закриття провадження у цивільній справі було відхилено. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені про час і місце судового засідання належним чином, а справа № 522/16457/17 перебуває на розгляді у суді із 06 вересня 2017 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Позивач проходив військову службу з 2003 по 2010 рік у військовій частині [NUMBER] у м. Одеса, де перебував на квартирному обліку з 03 лютого 1995 року складом сім`ї 5 чоловік. Через незабезпечення житлом в Одеському гарнізоні, йому разом із його сім`єю у складі: дружини [PERSON] , сина [PERSON] , дочки [PERSON] , матері дружини [PERSON] у 2009 році була виділена кімната в гуртожитку Військової академії (м. Одеса) за адресою: [ADDRESS] . З 2010 року [PERSON] став проходити військову службу у Головному управлінні Військової служби правопорядку Збройних Сил України ум. Києві, а сім`я залишилась проживати в м. Одесі за вказаною вище адресою, оскільки проживати в м. Києві йому було ніде, і він збирався повернутись для постійного проживання у м. Одесу після звільнення в запас чи відставку. На підставі наказу Міністра оборони України № 137 від 23.05.2013 р. Позивача було звільнено з військової служби у запас за п. «б» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» - за станом здоров`я. На підставі наказу начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальника Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України (по стройовій частині) № 100 від 31.05.2013 р. [PERSON] з 31 травня 2013 року був виключений зі списків особового складу Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України. При цьому, відповідно до вказаного наказу: «Вислуга років у Збройних Силах України становить: календарна 28 років 9 місяців 25 днів, пільгова 1 рік 7 місяців 2 дні. Постійним житлом від Міністерства оборони не забезпечений. На квартирному обліку у гарнізоні міста Києва перебуває з 3 лютого 1995 року». Через те, що сім`я Позивача проживала в м. Одесі, він, після звільнення в запас, приїхав до м. Одеси, став на військовий облік в Малиновський РВК м. Одеси та продовжив разом із сім`єю проживати у вказаному вище гуртожитку. Восени 2016 року постало питання про оформлення ордерів на кімнати в гуртожитку Військової академії (м. Одеса) за адресою: [ADDRESS] , де Позивач проживаю разом із сім`єю. Посадовими особами Військової академії йому було об`явлено, що для оформлення ордерів на кімнати в гуртожитку Військової академії необхідно надати довідку про перебування Позивача на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов. З метою отримання цієї довідки [PERSON] письмово звернувся до КЕВ м. Одеси й отримав відповідь (вих. № 2848 від 31.10.2016 р.). У відповіді повідомляється, що згідно до протоколу засідання житлової комісії військовій частині [NUMBER] № 1 від 27.01.2011 р. його було знято з обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов у Одеському гарнізоні у зв`язку з переводом для подальшого проходження служби до м. Києва на підставі наказу міністра оборони України № 95 від 12.02.2010 р. При цьому, відповідно до вказаного протоколу, з обліку він був знятий тільки один, а члени його родини фактично залишились проживати в м. Одеса і перебувати на обліку. Також у листі начальника КЕВ м. Одеси Позивачу було рекомендовано звернутись до Житлової комісії Одеського обласного військового комісаріату. Щоб з`ясувати питання його перебування на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у Київському гарнізоні, [PERSON] були направлені запити до Київського квартирно-експлуатаційного управління та житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України. З отриманого ним листа начальника Київського КЕУ (вих. № 303/25-4781 від 18.11.2016 р.) йому стало відомо, що в списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов у Київському гарнізоні він не перебуваю, а на підставі протоколу № 13 від 25.02.2014 р. засідання житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України він був знятий з квартирного обліку в Київському гарнізоні. У листі Голови житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України (вих. № 91-жк від 02.11.2016 р.) [PERSON] повідомили, що згідно до протоколу № 24 від 06.07.2012 р. засідання житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України він був включений в Книгу обліку осіб, які перебувають в черзі на одержання житлових приміщень в житловій комісії ГШ ЗС України складом сім`ї 1 чоловік, та згідно до протоколу № 13 від 25.02.2014 р. засідання житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України він був знятий з квартирного обліку в Київському гарнізоні начебто на підставі його рапорту від 13.06.2013 р. Однак Позивач стверджує, що перед звільненням з військової служби не писав рапорт на постановку його на квартирний облік в м. Одесі та на зняття його з квартирного обліку в Київському гарнізоні, оскільки вважав, що відповідно до п. 2.16 «Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», затвердженої наказом міністра оборони України від 30.11.2011 р. № 737 (далі - Інструкція) військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання їх на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби та користуються правом позачергового одержання жилого приміщення. Жодних доказів існування такого рапорту Відповідачами не надано. Також [PERSON] не був присутнім на засіданні житлової комісії ГШ ЗС України 25 лютого 2014 року, а рішення від цієї дати на порушення вимог п. 2.18 Інструкції письмово, із зазначенням причин зняття з обліку до нього доведено не було. Відповідно ж до ч. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон) військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду. 23 лютого 2017 року Позивач звернувся до житлової комісії [INFO] із заявою про поновлення на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов. Його звернення було розглянуто на засіданні житлової комісії Одеського гарнізону 30 травня 2017 року, протокол № 10 та в задоволенні його заяви було відмовлено. В обґрунтування свого негативного рішення житлова комісія послалась на п. 2.16 Інструкції, в якому зазначено: «Якщо військовослужбовець, який звільняється в запас або у відставку за віком, перебуває на обліку та обирає для проживання після звільнення з військової служби з урахуванням існуючого порядку реєстрації інший населений пункт…, відповідний командир військової частини за його рапортом за 6 місяців до звільнення в запас або відставку за віком подає до військового комісаріату і КЕВ (КЕЧ) району, що знаходяться за обраним місцем проживання, необхідні документи для зарахування військовослужбовця на квартирний облік, на якому він перебуває до одержання жилого приміщення…». Крім цього, комісія мотивувала свою відмову пунктом 1.11 Інструкції: «Усі питання, пов`язані з перебуванням військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, на квартирному обліку, із забезпеченням їх жилою площею та розміром жилого приміщення, вирішуються за місцем проходження ними служби, перебування на обліку або в судовому порядку». Комісія незаконно застосувала пункт Інструкції, який каже виключно про військовослужбовців, які звільняється в запас або у відставку за віком, тоді як [PERSON] було звільнено за станом здоров`я. Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Згідно п. 1 ст. 12 Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Суд дійшов висновку, що Позивач та члени його сім`ї у зв`язку з його звільненням з військової служби у запас за станом здоров`я безперечно мають право на забезпечення житлом за рахунок Міністерства Оборони України. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із житлових правовідносин. Тому, та підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved