Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів в якому вказує, що 24 березня 2014 року відповідач [PERSON], керуючи автомобілем Мерседес [NUMBER] в м. Чернівці по вул. Хотинській, 40А, порушив правила дорожнього руху в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Субару [NUMBER], який знаходиться у власності позивача та в той момент був під його керуванням. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача було частково пошкоджено. Вина [PERSON] у вчиненні ДТП встановлена у постанові Косівського районного суду Івано- Франківської області від 16.04.2014 року. Позивачем, з метою визначення розміру фактично заподіяних збитків та вартості відновлювального ремонту було замовлено експертне автотоварознавче дослідження, згідно якого, вартість матеріального збитку, завданого власнику автотранспортного засобу [PERSON] д.н. [NUMBER] внаслідок його пошкодження в ДТП становить 21126,83 грн. Вартість проведеного дослідження складає 400 гривень. Як вказує позивач, у водія автомобіля Мерседес [NUMBER] [PERSON] був наявний страховий поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виданий ПрАТ СК «Альфа страхування», відповідно до положень якого за умов винуватості застрахованого за полісом водія, у ПрАТ СК «Альфа страхування» настає обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування постраждалій стороні. Так, позивач звернувся до страхової компанії, яка являється відповідачем по справі, із заявою про відшкодування йому майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, в розмірі 21126,83 грн., проте відповідачем прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування лише в розмірі 15586,36, а сума ПДВ у розмірі 3317,27 буде виплачена після надання документів про виконання робіт та купівлю запчастин. В подальшому такі документи були надані відповідачу, проте останній відмовив [PERSON] у виплаті недоплаченої суми страхового відшкодування. Також позивач вказує, що у зв'язку із ситуацією, яка виникла, він починаючи із 24.03.2014 року почав переживати сильні душевні хвилювання пов'язані із необхідністю пошуків грошових коштів для ремонту автомобіля, що спричинило виникнення пригніченого стану та нервозності у нього. Разом з тим, протягом значного часу він не міг належним чином здійснювати підприємницьку діяльністю та витрачав свій час на ремонт, пошук запчастин до автомобіля. Також неможливість використання автомобіля у підприємницькій діяльності, змусили позивача користуватися громадським транспортом та таксі, що негативно відобразилося на його доходах, змушувало його постійно нервувати та переживати, душевно страждати від завданих незручностей та не мобільності пересування. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з у ПрАТ СК «Альфа страхування» на його користь недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 5540,47 гривень, грошові кошти витрачені на проведення експертизи в розмірі 400 гривень, судові витрати в розмірі 1600,00 гривень та з [PERSON] на свою користь моральну шкоду в розмірі 2000,00 гривень. Представник, яка діє від імені позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач ПрАТ СК «Альфа страхування» в судове засідання не з'явився, проте надіслав до суду письмові заперечення проти позову в яких вказує, що дійсно мала місце обставина дорожньо-транспорної пригоди у якій позивач являється потерпілою особою, яка має право на відшкодування йому понесених матеріальних збитків. Проте відповідач вказує, що розрахована за звітом, про оцінку матеріального збитку, який був замовлений позивачем, вартість відновлювального ремонту для пошкодженого автомобіля не відповідає дійсності, оскільки проведена з порушенням методики та в ній не враховано фізичний знос автомобіля та його деталей, внаслідок чого сума матеріальної шкоди завищена. Відповідачем також було замовлено звіт, яким встановлено, що вартість відновлювального ремонту складає 19903,63 гривні, що є нижчим ніж встановлено в аналогічному звіті замовленого позивачем. Разом з тим, представник відповідача не визнає і вимоги про стягнення з них на користь позивача витрат на правову допомогу, оскільки вважає їх безпідставними. Загалом відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надіслав до суду заяву про визнання позовних вимог про стягнення з нього на користь позивача визначеної суми моральної шкоди, справу просив розглянути у його відсутності. Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи сторін, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність задоволення позовних вимог частково з наступних підстав. Судом досліджена копія постанови Косівського районного суду Івано-Франківської області від 16.04.2014 року із якої встановлено, що дійсно, 24.03.2014 року о 17 годині по вул. Хотинській, 40 А водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Мерседес», порушуючи вимоги п. 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України допустив зіткнення із автомобілем марки «Субару», під керуванням позивача [PERSON], внаслідок чого автомобілі частково пошкоджені. [PERSON] визнаний винним у вчиненні даного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. (а.с.11) Згідно копії довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 9365287 від 27.03.2014 року, копії полісу № ас/9406710/211 від 23.03.2014 року та копії витягу відомостей з сайту МТСБУ щодо дійсності страхових полісів встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Mersedes-bens» 413, 2002 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], який був учасником дорожньо-транспортної пригоди 24.03.2014 року та водій якого визнаний винним у її вчиненні, була застрахована ПрАТ СК «Альфа страхування», та власнику видано поліс про це, який є дійсним із 23.03.2014 року до 22.03.2015 року. (а.с.27, 10) Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно ст. 8, 9 ЗУ «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 35.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Дана заява повинна відповідати вимогам, щодо переліку документів передбачених у цій статті. Судом встановлено, що 22 травня 2014 року позивачем було подано до страховика заяву про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП із усіма належними та необхідними документами. (а.с.29-30) Згідно ст. 22.1, 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У відповідності до ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Досліджуючи матеріали справи та доводи представника ПрАТ СК «Альфа страхування» якими він обґрунтовує свою позицію щодо невизнання позову, судом встановлено розбіжності у визначенні сторонами загальної суми страхового відшкодуванні, які виникли в результаті неоднакових висновків про вартість пошкодженого майна. Так, відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, замовленого позивачем та виконаного 22.05.2014 року суб'єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] визначено, що сума матеріального збитку (а саме вартість відновлювального ремонту), завданого [PERSON], власнику автомобіля «Субару», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок його пошкодження, станом на 29.04.2014 року становить 21126,83 гривні. (а.с.12-24) На противагу попереднього, висновок звіту № 2809/2573 від 24.06.2014 року виконаного на замовлення ТОВ «Юніверсал Асістанс» вказує про те, що вартість відновлювального ремонту складає 19903,63 гривні. Досліджуючи дані висновки, судом встановлено, що обидва вони виконані з застосуванням витратно - порівняльного підходу, на основі одних і тих же методик, з використанням однакової матеріально - правової бази, коефіцієнтів та ін. Згідно з роз'ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при стягненні на користь потерпілого вартості пошкодженого майна враховується зношеність пошкодженого майна. Розрахунок зношеності проводиться відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 р. № 142/5/2092 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395). Таким чином, при досліджені вищевказаних висновків судом спростовуються заперечення відповідача про наче б то помилковість та неточність проведеного на замовлення позивача дослідження, оскільки у ньому, відповідно до вимог законодавства враховано фізичний знос автомобіля та його деталей, використані необхідні коефіцієнти при визначенні вартості відновлювального ремонту. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що обидва висновки складені відповідно до вимог чинного законодавства згідно необхідних методик. Проте визначені у них суми матеріального збитку відрізняються. За наявності двох суперечливих між собою, проте рівносильних висновків автотоварознавчого дослідження щодо вартості відновлювального ремонту, сторони не використали можливості щодо реалізації своїх процесуальних прав та не заявляли будь-яких клопотань про призначення додаткової експертизи з метою врегулювання спору та встановлення об'єктивної істини. Більше того, представник страхової компанії звертався до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності та за наявними у справі матеріалами, що підтверджує його бажання про вирішення справи на розсуд суду за його внутрішнім переконанням та представленими доказами. Так, аналізуючи чинне законодавство суд приходить до наступних висновків. Стаття 34.2 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Як вбачається із матеріалів справи, 31.03.2014 року ПрАТ СК «Альфа страхування» було повідомлено про випадок, який мав ознаки страхового та який стався у м. Чернівці 24.03.2014 року за участю позивача. Всупереч вимогам ст. 34.2 вказаного закону, страховик не здійснив визначених дій для визначення розміру збитків та в той час не направив свого представника до місцезнаходження автомобіля для складання відповідного акту. Згідно ст. 34.3 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Користуючись своїм правом, позивач самостійно обрав експерта - оцінювача [PERSON], до якого звернувся 29.04.2014 року для визначення розміру шкоди. Як раніше було встановлено, висновком проведеного дослідження визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 21126,83 гривень. За проведення експертизи, позивач поніс витрати в розмірі 400 гривень. (а.с.42) Вже пізніше, а саме 22.05.2014 року, з готовим висновком, позивач звернувся до страхової компанії із проханням сплатити йому вищевказану суму майнової шкоди. У відповідності до статті 36.1 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial