Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів, зазначивши, що являється наймачем квартири [ADDRESS]. В квартирі зареєстровані відповідачі та малолітні [PERSON], [PERSON]І, які в ній не проживають понад 6 місяців. Просив визнати відповідачів та їх малолітніх дітей таким, що втратили право на користування житловим приміщенням квартири, зняти їх з реєстраційного обліку в квартирі. Відповідачами подано зустрічний позов про усунення перешкод, які чиняться їм позивачем в користуванні квартирою, шляхом їх вселення до квартири та зобовязання його надати їм ключі від вхідних дверей. Відповідачами подано відзив на позовну заяву, позивачем відзив на зустрічну позовну заяву, відповідачами відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, зустрічні позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивач [PERSON] є його колишнєю дружиною, відповідачі [PERSON], [PERSON] та малолітній [PERSON] дітьми, [PERSON] онука. Понад 6 місяців тому вони виїхали з квартири, проживають за іншою адресою, комунальні послуги не сплачують, свої речі забрали, однак з реєстраційного обліку не знімаються, що перешкоджає йому користуватись квартирою та реалізовувати свої права, повязанні з цим. Заперечив проти вселення відповідачів у квартиру. Відповідачі позовні вимоги не визнали, зустрічний позов підтримали та пояснили, що спірну квартиру змушені були залишити через те, що позивач вчиняв відносно них неправомірні дії, застосовував фізичне насильство, виганяв з квартири. Власного житла вони не мають, винаймають квартиру. Декілька разів намагались вселитись в квартиру, однак позивач забрав ключі та не допускає їх до квартири, в якій залишились їх речі. Орган опіки та піклування заперечив проти задоволення позовних вимог та підтримав зустрічний позов в інтересах малолітніх дітей. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу права користування житловим приміщенням, який регулюється ст.71,72 ЖК України. Відповідно до ст.71,ч.1 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім′ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Позивач є наймачем квартири [ADDRESS], в якій як члени його сімї ([PERSON] як колишній член сім'ї) зареєстровані відповідачі та їх малолітні діти. Квартира перебуває в комунальній власності. Відповідачі визнали, що в квартирі не проживають однак це повязано з тим, що позивач створив неможливі умови для спільного проживання, не допускає їх до квартири, створює конфлікті ситуації, їх спроби вселитись до квартири виявились безрезультатними . Інтересу до збереження права користування квартирою відповідачі не втратили, намагались вселитись в неї, іншого житла не мають. Ці обставини підтверджені показаннями свідків [PERSON], [PERSON]А, які свідчили про те, відповідачі змушені були залишити спірну квартиру через неправомірну поведінку позивача, який виганяв їх з квартири, застосовував фізичне насильство, не допускає їх до квартири, хоча ті у вересні та листопаді 2017 року намагались в неї вселитись. Свідки позивача [PERSON] та [PERSON] дали показання про те, що обставини, з яких відповідачі залишили спірне житло їм не відомі, зі слів позивача знають про те, що відповідачі самі виселились, в квартирі їх вони не бачили, про їх спроби вселитись в квартиру не знають. Зазначені обставини позивачем не спростовані, доказів того, що відповідачі не проживають в спірній квартирі без поважних причин, а не через створені ним обставини, не подано. В той же відповідачами доведено, що позивач чинить їм перешкоди в користуванні спірною квартирою, до якої їх не допускає, ключі від вхідних дверей не надає. Враховуючи зазначене, суд вважає первісні позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Оскільки відповідачами доведено, що їм чиняться перешкоди в користуванні житлом, то зустрічний позов підлягає задоволенню. Так як зустрічний позов підлягає задоволенню, то з позивача стягуються понесені відповідачами судові витрати на сплату судового збору в повному обсязі та частково понесені відповідачем [PERSON] витрати на професійну правову допомогу, враховуючи положення ст.137 ч.4,6, 141 ч.3 ЦПК України, відповідно до яких витрати на професійну правничу допомогу мають бути співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, витраченим ним часом, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони, має враховуватись чи повязані вони з розглядом справи, обовязок доведення не співмірності витрат покладається на іншу сторону. Позивач заявив про необґрунтованість понесених витрат на правову допомогу, однак їх неспівмірність вказаним обставинам не довів. В той же час, суд вважає, що витрати на адвокатський запит в сумі 680 грн. не відповідають вище вказаним вимогам, їх зв'язок з розглядом справи не доведений, тому стягненню з відповідача вони не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved