Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до Старогнилицької сільської ради Чугуївського району Харківської області, в якому просив суд, визнати за ним право власності на земельну ділянку (пай) площею 5,45 га, розташовану на території Старогнилицької сільської ради Чугуївського району Харківської області, згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] від 18.10.2001 року та майновий пай в розмірі 5345,74 грн., згідно Свідоцтва № [NUMBER], в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] року померла його мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки (паю), згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] від 18.10.2001 року та майнового паю в розмірі 5345,74 грн., згідно Свідоцтва № [NUMBER]. Після смерті матері Позивач фактично прийняв зазначену спадщину, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном. Через неможливість оформити та юридично закріпити за собою право власності на спадкове майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, він змушений звернутись до суду за захистом права. Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, його представник - [PERSON] за договором про надання правової допомоги від 14.11.2017 року через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити (а.с. 21). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував (а.с. 28). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки (паю), згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] від 18.10.2001 року та майнового паю в розмірі 5345,74 грн., згідно Свідоцтва № [NUMBER]. За життя [PERSON] заповіт не складала. Таким чином, спадкування після її смерті відбувається за законом. Спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця, є позивач, оскільки є її сином. Після смерті батька позивач фактично прийняв зазначену спадщину, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном на підставі п.1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР, та протягом строку, передбаченого ч. 2 ст. 549 ЦК Української РСР, не заявив про відмову від спадщини, але не оформив своїх спадкових прав. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно частини 1 статті 524 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно статті 529 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно з статтею 548 Цивільного кодексу Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Пунктом 1 частини 1 статті 549 Цивільного кодексу Української РСР встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, так як після смерті спадкодавця отримав свідоцтво про смерть матері, у нього на руках знаходяться документи на земельну ділянку (пай) та майновий сертифікат, які підтверджують право власності померлої на землю та на майновий пай (а.с. 9, 10). Через неможливість оформити та юридично закріпити право власності на спадкове майно у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на земельний пай та майновий пай, позивач змушений звернутись до суду. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved