overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить розірвати шлюб з відповідачкою, мотивуючи тим, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними фактично припинені з 2015 року. Вони проживають окремо, у звязку з тим, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Від спільного проживання з відповідачкою мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], спору щодо місця проживання якої не виникає . В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримав. Просить не надавати строку на примирення. Відповідач в судове засідання не зявилася, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО №482736 між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб 09.10.2014 (актовий запис №5). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися. Фактично шлюбні відносини припинені з 2015 року, тобто фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим. Від сплати судового збору позивача звільнено на підставі п.13 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить розірвати шлюб з відповідкою, мотивуючи тим, що основною причиною розпаду сім`ї є різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довіри. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи між ними постійно виникають сварки. Вона не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у неї та у сім`ї, вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Спільне господарство в даний час не ведеться, сімейні відносини фактично припинені з серпня 2019 року, наразі вони проживають окремо. Від спільного проживання з відповідачкою мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , спору щодо місця проживання якої не виникає.\~ В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги підтримав, зазначивши, що за строк наданий їм на примирення вони не примирилися. Відповідач також надала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність. Позовні вимоги визнала.\~\~ Дослідивши в судовому засіданні письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб 05.06.2015 (актовий запис №6). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд\~ з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя\~ подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України законодавець закріпив, що шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. При цьому, законодавець не визначив, будь-які виключення з положень вказаних правових норм.\~ В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися. З серпня 2019 року вони припинили спільне проживання, а тому з вказаного часу проживають окремо. За строк наданий їм на примирення, вони не примирилися. Тобто, фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим. Судовий збір позивачем сплачено в сумі 840 грн. 80 коп. в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить розірвати шлюб зі [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Позивач надав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі. Відповідач надала до суду заяву, в якій визнала позовні вимоги та просила розглянути справу без її участі. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 25 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). З позовної заяви вбачається, що сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Питання утримання спільної неповнолітньої дитини вирішено за взаємною згодою сторін. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що сім'я фактично розпалась, подальше сумісне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 01 грудня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, про що в книзі реєстрації шлюбів складено відповідний актовий запис № 1930. Посилаючись на те, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. Зі змісту заяв вбачається, що позивач позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 01 грудня 2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, серії [NUMBER], про що в книзі реєстрації шлюбів складено відповідний актовий запис № 1930 (а.с.3). Сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження виданого 17 грудня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва (а.с. 4). Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають повнолітнього сина. Позивач і відповідач впевнені, що сім′я їх розпалася і її збереження та примирення неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім′ї є неможливим, суд приходить до висновку, що їх шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 02 червня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що складено відповідний актовий запис № 928. Посилаючись на те, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. У судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. Зі змісту заяв вбачається, що позивач позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 02 червня 2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що складено відповідний актовий запис №928 (а.с. 5). Від шлюбу позивач і відповідач мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження виданого 29 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 6). Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають малолітню доньку. Позивач і відповідач впевнені, що сім′я їх розпалася і її збереження та примирення неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім′ї є неможливим, суд приходить до висновку, що їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позовної заяви у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 03 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 2007. Посилаючись на те, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. У судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. Зі змісту заяв убачається, що позивач позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 03 вересня 2010 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис № 2007 (а.с. 4). Від шлюбу позивач і відповідач мають спільного малолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 02 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 5). Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають малолітнього сина. Позивач і відповідач впевнені, що сім′я їх розпалася і її збереження та примирення неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім′ї є неможливим, суд приходить до висновку, що їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 05 вересня 1997 року Гвардійською селищною радою Сімферопольського району, Автономної республіки Крим, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний запис № 99. Посилаючись на те, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. Зі змісту заяв вбачається, що позивач позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 05 вересня 1997 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруженння серії [NUMBER], виданого Гвардійською селищною радою Сімферопольського району, Автономної республіки Крим, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний запис № 99. (а.с.3). Від шлюбу сторони мають спільного малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 23 липня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві (а.с. 4) та малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 09 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві (а.с. 5). Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають повнолітнього сина. Позивач і відповідач впевнені, що сім′я їх розпалася і її збереження та примирення неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки сторони впевнені, що примирення є неможливим, визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. За таких обставин, суд вважає, що збереження сім′ї сторін є неможливим, а тому їх шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 06 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис №1095. Посилаючись на те, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. У судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. Зі змісту заяв убачається, що позивач позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 06 червня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис №1095 (а.с. 7). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач і відповідач впевнені, що сім′я їх розпалася і її збереження та примирення неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім′ї є неможливим, суд приходить до висновку, що їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за позовною вимогою про розірвання шлюбу у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved