Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом ро стягнення заборгованості за договором позики в сумі 12000 тис. дол. США, що станом на момент звернення до суду із позовом складає 307564,79 грн., а також просив стягнути судові витрати у справі в сумі 3067,45. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачу були передані кошти на підставі власноруч написаних розписок, а саме: - від 10.02.2014 року було передано кошти в сумі 5000 тис. дол. США із зобов'язанням повернути вказану суму до 15.11.2014 року; -від 03.03.2014 року було передано кошти в розмірі 3000 тис. дол. США із зобов'язанням повернути вказану суму до 03.12.2014 року; -від 03.04.2014 року були передані кошти в сумі 2000 тис. дол. США із зобов'язанням повернути вказані кошти до 03.02.2015 року; -від 03.05.2014 року були передані кошти в розмірі 2000 тис. дол. США із зобов'язанням повернути вказані кошти до 03.02.2015 року. Свої зобов»язання відповідач по поверненню суми боргу не виконала, в зв»язку з чим позивач вимушений звернутись до суду. Представник позивача посилається на те, що відповідач не виконав своїх зобов'язання щодо повернення коштів в обумовлений строк, в зв'язку із чим він просить стягнути суму заборгованості в судовому порядку. Представник відповідача позовний вимоги визнав в повному обсязі та підтвердив факти отримання коштів згідно розписок. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що за домовленістю сторін поетапно відповідачу були передані кошти в сумі 12000 тис. дол. США, а саме: - від 10.02.2014 року було передано кошти в сумі 5000 тис. дол. США із зобов'язанням повернути вказану суму до 15.11.2014 року; -від 03.03.2014 року було передано кошти в розмірі 3000 тис. долю. США із зобов'язанням повернути вказану суму до 03.12.2014 року; -від 03.04.2014 року були передані кошти в сумі 2000 тис. долю. США із зобов'язанням повернути вказані кошти до 03.02.2015 року; -від 03.05.2014 року були передані кошти в розмірі 2000 тис. долю. США із зобов'язанням повернути вказані кошти до 03.02.2015 року. Відповідно до положень ст.524 ЦК Українизобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. На підставі ч.2 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Кошти були передані відповідачу у доларах США, що підтверджується виданими розписками в сумі 12000 тис. дол. США. На момент звернення позивача до суду сума позичених коштів складає 307564,79 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З боку відповідача суду не надано доказів на підтвердження виконання своїх зобов'язань щодо повернення суми позики. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення суми боргу в розмірі 307564 гривні 79 копійок, що еквівалентно 12000 дол. США на момент звернення до суду є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, понесені позивачем при зверненні до суду і підтверджені документально.

Outcome: approved