overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання договору дарування речей домашнього вжитку недійсним та застосування наслідків недійсності. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 23.01.2015 року, згідно договору дарування № 26, [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] речі домашнього вжитку згідно переліку на суму 2260 грн. Проте, [PERSON] та [PERSON] свідомо ввели нотаріуса в оману щодо того, що вони є власниками подарованого майна, що майно не перебуває у спорі й під забороною, що на дане майно не претендують треті особи. На адресу відповідачів направлялись три постанови від 11.04.2014 року ВДВС Тисменицького РУЮ про стягнення з [PERSON] грошових коштів. 18.04.2014 року була накладено арешт на все рухоме майно [PERSON] та витяг з реєстру також направлено для відому відповідачам. Таким чином, відповідачі не могли не знати, що майно перебуває у спорі і перебуває під забороною і що на нього претендують треті особи. Більш того, зробили це свідомо з метою приховання майна боржника. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце судового розгляду належним чином повідомлялася. Відповідач [PERSON], який є і представником [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що ні на день укладення договору, ні на даний час між позивачем та відповідачами не існувало та не існує жодних цивільних чи інших правовідносин, котрими б порушувались інтереси позивача, оспорюваний договір дарування речей повною мірою відповідає вимогам законодавства. Вважає, що жодне право позивача не порушено, а тому просив відмовити у задоволенні позову. Вислухавши представника позивача, відповідача [PERSON], який є і представником [PERSON], свідка [PERSON] суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 ч.1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 3 ч.1 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У поясненні представника позивача та у позовній заяві, судом не встановлено жодних порушень прав позивача. Норами статей 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є безпідставними і недоведеними та такими, що не підлягають до задоволення. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 1, 3, 60, 61 ЦПК України та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів, про визнання їх такими, що втратили право користування житловим будинком по [ADDRESS] . Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що даний житловий будинок належить йому на праві власності. Відповідачі за даним позовом зареєстровані в даному житловому будинку, однак з 2008 року не проживають. Позивач вважає, що оскільки відповідачі більше десяти років не проживає в даному будинку, просить суд визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач та його представник не з`явилися, однак через канцелярію суду представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Просять задовольнити позов. Відповідачі будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи по суті в судовому засіданні не з`явилися і не повідомили суд про причину своєї неявки. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником приватного будинку [ADDRESS] , де прописані на правах членів сім`ї відповідачі, його невістка та онуки, проте не проживають у вказаному будинку з 2011 року, ніяких відносин з ним не підтримують та добровільно знятися з реєстрації не бажають, чим перешкоджають йому у користуванні власністю. \~ \~ \~ \~За вказаних обставин позивач вважає, що відповідачі втратили право користування житлом. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягав, просив задовільнити їх в повному обсязі, не заперечує проти заочного винесення рішення. Відзиву на позов не надходило. \~ \~ \~ \~Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином у встановленому порядку. Будь-яких заяв від них не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи представника позивача, вислухавши пояснення свідків, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.6). З довідки квартального вбачається, що [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] та проживає сам. Разом з ним прописані відповідачі, які за місцем реєстрації не проживають з 2011 року (а.с.7), що також підтверджується показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] наданими в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 316, 321, 391 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~ \~ \~ \~Як встановлено ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у раз відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця про-живання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. \~ \~ \~ \~З урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання недійсним і скасування розпорядження та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, під час розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги (а.с. 88). В позові зазначено, що позивач [PERSON] є власником земельних ділянок, які він отримав у власність 06.02.2004 року на підставі договору міни, який був укладений між позивачем і [PERSON], право якої було посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай), серії РН 208947, площа 8,07 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на належно позивачу, сільськогосподарську продукцію. В подальшому, після укладання зазначеного Договору міни від 06.02.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 183, на підставі Розпорядження голови [PERSON] РДА № 904 від 08.12.2005 року,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстровані, але не проживають більше року відповідачі. Просить суд визнати відповідачів втратившими право користування квартирою [ADDRESS] Дніпропетровської області та зняти відповідачів з реєстрації місця проживання за вищезазначеною адресою. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі повідомлялися про розгляд справи належним чином, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не відомі. Справа заслухана у відповідності з ч.1 ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 5,7-10). В зазначеній квартирі також зареєстровані діти позивача [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою (а.с. 6). Відповідачі зареєстровані у квартирі позивача, але не мешкають там з травня 2013 року, що підтверджується актом від 09.12.2014 року (а.с. 4). Внаслідок того, що відповідачі залишаються зареєстрованими у квартирі позивач вимушений нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Оскільки відповідачі не проживають в квартирі позивача більше одного року без поважних причин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання осіб такими , що втратили право на користування житловим будинком, а саме кімнатою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] її донькою є [PERSON] , [INFO] , а онуком [PERSON] , [INFO] . 23.11.2000 року квартирно-експлуатаційною частиною Кіровоградського району [PERSON] було видано ордер № 23 на заняття житлової площі, а саме кімнати [ADDRESS] . Даний гуртожиток був житловим фондом військового містечка № 81 Кіровоградського гарнізону. Відповідач здійснила реєстрацію свого місця проживання за даною адресою, а також своєї доньки та онука. 28.02.2002 року, розглянувши листи начальника Кіровоградського гарнізону, начальника квартирно-експлуатаційної частини Кіровоградського району, рішення громадської комісії Кіровоградського гарнізону та враховуючи пропозиції громадської комісії з житло\-вих питань Виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради було прийнято рішення № 198, яким надано статус житлового будинку гуртожитку, що знаходиться по [ADDRESS] зі збереженням гуртожитку на 55 місць на першому поверсі. 08.12.2006 року, беручи до уваги клопотання квартирно-експлуатаційного відділу управління Збройних сил України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи на те, що він є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування від 28.12.1995 року. Крім нього, в належному йому домоволодінні зареєстровано [PERSON], [PERSON], [PERSON], які з січня 2015 року в будинку не мешкають, їх особистих речей в будинку не має, витрат по утриманню нерухомості не несуть. Прохав визнати відповідачів таким, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в результаті чого, згідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного: Згідно із положеннями ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З наданих суду матеріалів вбачається, що [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS], на підставі договору дарування від 28.12.1995 року, посвідчено державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №3-3443 (а. с. 4-3). В будинку крім позивача було зареєстровано [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується копією домової книги, та довідкою про склад сім'ї (а. с. 5-6,7). Згідно довідки акту КСН «Селище Моряків» від 16.02.2016 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] в будинку [ADDRESS] не мешкають, їх особистих речей в будинку не має з 01.01.2015 р. . (а. с. 8). За наведених підстав, суд вважає можливим визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи на те, що він є власником будинку [ADDRESS] на підставі рішення Приморського районного суду від 07.09.2011 року. Крім нього, в належному йому будинку квартирі зареєстровано [PERSON], [PERSON], неповнолітню [PERSON], [PERSON], які з 2006 року в будинку не мешкають, їх особистих речей в будинку не має, витрат по утриманню нерухомості не несуть. Просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не з'явились, хоча про час, місце та дату розгляду справи були повідомлені належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного: Відповідно з положеннями ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із положеннями ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З наданих суду матеріалів вбачається, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі рішення Приморського районного суду від 07.09.2011 року (а. с. 6) В будинку крім позивача, зареєстровано [PERSON], [PERSON], неповнолітню [PERSON], [PERSON], які з 2006 року в будинку не мешкають (а. с. 9-15). Згідно акту КСН «Селище Моряків» від 03.06.2016 року, [PERSON], [PERSON], неповнолітня [PERSON], [PERSON] в будинку [ADDRESS] не мешкають, особистих речей в будинку не має. (а. с. 8). За наведених підстав суд вважає можливим визнати [PERSON], [PERSON], неповнолітню [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи на те, що він є квартиро наймачем квартири [ADDRESS]. Крім неї, в квартирі зареєстровано [PERSON] та [PERSON], які з 2000 року в квартирі не мешкають, їх особистих речей в квартирі не має, витрат по утриманню нерухомості не несуть. Просив визнати відповідачів таким, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутності. Представник третьої особи, ККП «КК «Приморська», у судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлені належним чином. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлені належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного: Відповідно з ст.ст. 71, 72 ЖК України особа визнається такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок її відсутності протягом шести місяців без поважних причин. З наданих суду матеріалів вбачається, що [PERSON] є квартиро наймачем квартири [ADDRESS] (а. с. 5) В квартирі крім позивача, зареєстровано [PERSON] та [PERSON], які з 2000 року в квартирі не мешкають. Згідно акту КСН «Слободка» від 01.06.2016 року, [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не мешкають, особистих речей в квартирі не має. (а. с. 4). За наведених підстав суд вважає можливим визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

\~ \~\~Позивач звернувся з позовом до відповідачів про\~ визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстровані, але не проживають відповідачі. \~\~\~\~\~\~\~ Просить суд визнати відповідачів\~ втратившими право користування квартирою 79 по вул. Електрометалургів 40 в м. Нікополь. \~ \~ \~\~Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності,проти позову не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач за Договором купівлі-продажу квартири посвідченим 05.02.2016 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованому в реєстрі за № 600, придбав у [PERSON] двокімнатну квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5-6,7). На час укладення договору купівлі-продажу в квартирі залишалися зареєстрованими [PERSON] та попередній співвласник квартири - [PERSON] відповідачі по справі, що підтверджується довідкою ОСББ «Благодать-Н» від 01.03.2016 року та довідкою Адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області (а.с.4,19-20). Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідачі створюють позивачу перешкоди у користуванні належною йому на праві власності квартирою, оскільки вимушує нести додаткові матеріальні витрати, а також перешкоджає вільному розпорядженні належним йому майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню у повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку (кадастровий №072088600:02 №001:0114 площею 2,7898 га. для ведення особистого селянського господарства в межах згідно з планом, яка розташована на території [PERSON] сільської ради (Державний акт на право приватної власності на землю серія ЯБ №488412., зареєстрований за №010608300331, виданий Кондратюк [PERSON] РДА 20.07.2006 року). Мотивує свій позов тим, що [PERSON] вищевказану земельну ділянку посвідчила йому заповітом. [PERSON] померла 03.05.2008 року. Після її смерті позивач прийняв спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача в заяві до суду просить справу розглядати у відсутності представника [PERSON] сільської ради, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, в письмових заявах до суду просять справу розглядати у їх відсутності, щодо визнання права власності [PERSON] на земельну ділянку не заперечують. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 20 березня 2003 року, який було посвідчено секретарем Цегівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №23 видно, що вона належну їй земельну частку (пай) та майновий пай заповіла [PERSON]. Заповіт не змінено і не скасовано (а.с.5). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 03.05.2008 року (а.с.4). Довідкою [PERSON] сільської ради від 27.05.2014 року №845 стверджується, що спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом є внук [PERSON] (а.с.6). З Державний акт на право приватної власності на землю серія ЯБ №488412 видно, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,79 га (а.с.10). З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] після її смерті прийняв спадщину, оскільки своєчасно звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] після смерті [PERSON] прийняв заповідану йому спадщину, а тому слід визнати його право власності в порядку спадкуванню за заповітом на земельну ділянку (кадастровий №072088600:02 №001:0114 площею 2,7898 га. для ведення особистого селянського господарства в межах згідно з планом, яка розташована на території [PERSON] сільської ради (Державний акт на право приватної власності на землю серія ЯБ №488412., зареєстрований за №010608300331, виданий Кондратюк [PERSON] РДА 20.07.2006 року). В заяві до суду позивач від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовився.

Outcome: approved