overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому посилаючись на самовільне підключення відповідача до електромережі просив стягнути з нього збитки, завдані порушенням ПКЕЕН. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав повністю, посилаючись на порушення відповідачем правил користування електроенергією, яке виразилось у самовільному підключенні до електромереж позивача, внаслідок чого у було заподіяно збитки, просив винести по справі заочне рішення. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказавши що їй не відомо хто самовільно підключив її будинок до мережі електропостачання, хоча при розгляду даного акту вона погодилася. Вислухавши представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 02 вересня 2015 року було виявлено факт порушення відповідачем [PERSON] користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, яке виразилось у самовільному підключенні до електромереж позивача, що підтверджується актом, та визнається відповідачем в судовому засіданні(а.с.6-7). Вказаний акт було розглянуто 23.09.2-015 року комісією позивача в присутності відповідача, що підтверджується протоколом(а.с.10). Сума збитків, що була заподіяна позивачеві як власнику електромереж розрахована відповідно до Методики, затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 року і становить 4220 грн. 45 коп., що підтверджується розрахунком у акті (а.с.11-12). Збитки добровільно відповідачем не відшкодовано. Відповідно до п. 2 ст. 22 ЦК України, відшкодуванню підлягають втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі (реальні збитки). Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на чинному законодавстві, зокрема відповідають положенням ст.ст. 26, 27 Закону «Про електроенергетику». Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на законі та узгоджуються із матеріалами справи, визнаються відповідачем, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому посилаючись на самовільне підключення відповідача до електромережі просив стягнути з нього збитки, завдані порушенням ПКЕЕН. В судовому засіданні представник позивача Грабовий О.С. позов підтримав повністю, посилаючись на порушення відповідачем правил користування електроенергією, яке виразилось у самовільному підключенні до електромереж позивача, внаслідок чого у було заподіяно збитки, просив винести по справі заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась повторно, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлена, заяв, клопотань чи заперечень суду не надала. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважав можливим вирішити спір на підставі наявних у справі доказів за відсутності відповідача. Вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 26.10.2013 року було виявлено факт порушення відповідачем [PERSON] Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, яке виразилось у самовільному підключенні до електромереж позивача з порушенням схеми обліку за відсутності договору про користування електричною енергією, що підтверджується актом. Вказаний акт було розглянуто 12.12.2013 року комісією позивача, що підтверджується протоколом. Сума збитків, що була заподіяна позивачеві як власнику електромереж розрахована відповідно до Методики, затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 року і становить 44 873 грн. 60 коп., що підтверджується розрахунком у акті. Збитки добровільно відповідачем не відшкодовано. Відповідно до п. 2 ст. 22 ЦК України, відшкодуванню підлягають втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі (реальні збитки). Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на чинному законодавстві, зокрема відповідають положенням ст.ст.26, 27 Закону «Про електроенергетику». Таким чином, всупереч вимогам ст.ст. 10,11,60 ЦПК України відповідач не подав і не довів заперечень на позову, позовні вимоги ґрунтуються на законі та узгоджуються із матеріалами справи, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому посилаючись на самовільне підключення відповідача до електромережі просив стягнути з нього збитки, завдані порушенням ПКЕЕН. В судовому засіданні представник позивача Грабовий О.С. позов підтримав повністю, посилаючись на порушення відповідачем правил користування електроенергією, яке виразилось у самовільному підключенні до електромереж позивача, внаслідок чого у було заподіяно збитки, просив винести по справі заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась повторно, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлена, заяв, клопотань чи заперечень суду не надала. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважав можливим вирішити спір на підставі наявних у справі доказів за відсутності відповідача. Вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 28.04.2012 року було виявлено факт порушення відповідачем [PERSON] Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, яке виразилось у самовільному підключенні до електромереж позивача з порушенням схеми обліку, що підтверджується актом. Вказаний акт було розглянуто 22.05.2012 року комісією позивача, що підтверджується протоколом. Сума збитків, що була заподіяна позивачеві як власнику електромереж розрахована відповідно до Методики, затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 року і становить 3 847 грн. 85 коп., що підтверджується розрахунком у акті. Збитки добровільно відповідачем відшкодовано лише частково, залишок невідшкодованих збитків складає 647 грн. 85 коп. Відповідно до п. 2 ст. 22 ЦК України, відшкодуванню підлягають втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі (реальні збитки). Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на чинному законодавстві, зокрема відповідають положенням ст.ст.26, 27 Закону «Про електроенергетику». Таким чином, всупереч вимогам ст.ст. 10,11,60 ЦПК України відповідач не подав і не довів заперечень на позову, позовні вимоги ґрунтуються на законі та узгоджуються із матеріалами справи, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому посилаючись на самовільне підключення відповідача до електромережі просив стягнути з нього збитки, завдані порушенням ПКЕЕН. В судовому засіданні представник позивача Грабовий О.С. позов підтримав повністю, посилаючись на порушення відповідачем правил користування електроенергією, яке виразилось у самовільному підключенні до електромереж позивача, внаслідок чого у було заподіяно збитки, просив винести по справі заочне рішення. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, вказавши що в нього є всі відповідні документи, але позовні вимоги визнає. Вислухавши представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 29 вересня 2013 року було виявлено факт порушення відповідачем Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, яке виразилось у самовільному підключенні до електромереж позивача, що підтверджується актом, та визнається відповідачем в судовому засіданні(а.с.7-8). Вказаний акт було розглянуто 24.10.2013 року комісією позивача в присутності представника відповідача, що підтверджується протоколом(а.с.9). Сума збитків, що була заподіяна позивачеві як власнику електромереж розрахована відповідно до Методики, затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 року і становить 49057 грн. 14 коп., що підтверджується розрахунком у акті (а.с.10-12). Збитки добровільно відповідачем не відшкодовано. Відповідно до п. 2 ст. 22 ЦК України, відшкодуванню підлягають втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі (реальні збитки). Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на чинному законодавстві, зокрема відповідають положенням ст.ст. 26, 27 Закону «Про електроенергетику». Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на законі та узгоджуються із матеріалами справи, визнаються відповідачем, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому посилаючись на самовільне підключення відповідача до електромережі просив стягнути з нього збитки, завдані порушенням ПКЕЕН. В судовому засіданні представник позивача Грабовий О.С. позов підтримав повністю, посилаючись на порушення відповідачем правил користування електроенергією, яке виразилось у самовільному підключенні до електромереж позивача, внаслідок чого у було заподіяно збитки, просив винести по справі заочне рішення. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, вказавши що по рішенню суду сплатить завдані збитки. Суд вважав можливим вирішити спір на підставі наявних у справі доказів за відсутності відповідача. Вислухавши представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 28 квітня 2013 року було виявлено факт порушення відповідачем Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, яке виразилось у самовільному підключенні до електромереж позивача, що підтверджується актом, та визнається відповідачем в судовому засіданні(а.с.8-9). Вказаний акт було розглянуто 29.05.2013 року комісією позивача в присутності відповідача, що підтверджується протоколом(а.с.10). Сума збитків, що була заподіяна позивачеві як власнику електромереж розрахована відповідно до Методики, затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 року і становить 3932 грн. 30 коп., що підтверджується розрахунком у акті (а.с.11). Збитки добровільно відповідачем не відшкодовано. Відповідно до п. 2 ст. 22 ЦК України, відшкодуванню підлягають втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі (реальні збитки). Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на чинному законодавстві, зокрема відповідають положенням ст.ст. 26, 27 Закону «Про електроенергетику». Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на законі та узгоджуються із матеріалами справи, визнаються відповідачем, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому посилаючись на самовільне підключення відповідача до електромережі просив стягнути з нього збитки, завдані порушенням ПКЕЕН. В судовому засіданні представник позивача Грабовий О.С. позов підтримав повністю, посилаючись на порушення відповідачем правил користування електроенергією, яке виразилось у самовільному підключенні до електромереж позивача, внаслідок чого у було заподіяно збитки, просив винести по справі заочне рішення. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказавши що він самовільно до електричної мережі не підключався. Суд вважав можливим вирішити спір на підставі наявних у справі доказів за відсутності відповідача. Вислухавши представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 20 листопада 2012 року було виявлено факт порушення відповідачем Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, яке виразилось у самовільному підключенні до електромереж позивача, що підтверджується актом, та визнається відповідачем в судовому засіданні(а.с.7-10). Вказаний акт було розглянуто 27.12.2012 року комісією позивача в присутності відповідача, що підтверджується протоколом(а.с.11). Сума збитків, що була заподіяна позивачеві як власнику електромереж розрахована відповідно до Методики, затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 року і становить 25120 грн. 70 коп., що підтверджується розрахунком у акті (а.с.12). Збитки добровільно відповідачем не відшкодовано. Відповідно до п. 2 ст. 22 ЦК України, відшкодуванню підлягають втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі (реальні збитки). Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на чинному законодавстві, зокрема відповідають положенням ст.ст. 26, 27 Закону «Про електроенергетику». Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на законі та узгоджуються із матеріалами справи, визнаються відповідачем, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому посилаючись на самовільне підключення відповідача до електромережі просив стягнути з нього збитки, завдані порушенням Правил користування електричною енергією для населення. В судовому засіданні представник позивача Грабовий О.С. позов підтримав повністю, посилаючись на порушення відповідачем правил користування електроенергією, яке виразилось у самовільному підключенні до електромереж позивача, внаслідок чого у було заподіяно збитки, просив винести по справі заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась повторно, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлена, заяв, клопотань чи заперечень суду не надала. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважав можливим вирішити спір на підставі наявних у справі доказів за відсутності відповідача. Вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 09.11.2013 року було виявлено факт порушення відповідачем Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, яке виразилось у самовільному підключенні до електромереж позивача з порушенням схеми обліку, що підтверджується актом. Вказаний акт було розглянуто 11.12.2013 року комісією позивача, що підтверджується протоколом. Сума збитків, що була заподіяна позивачеві як власнику електромереж розрахована відповідно до Методики, затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 року і становить 2 590 грн. 88 коп., що підтверджується розрахунком у акті. Збитки добровільно відповідачем не відшкодовано. Відповідно до п. 2 ст. 22 ЦК України, відшкодуванню підлягають втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі (реальні збитки). Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на чинному законодавстві, зокрема відповідають положенням ст.ст. 26, 27 Закону «Про електроенергетику». Таким чином, всупереч вимогам ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України відповідач не подав і не довів заперечень на позову, позовні вимоги ґрунтуються на законі та узгоджуються із матеріалами справи, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати недійсним договір дарування квартири, укладений з його донькою, оскільки погоджувався на передачу нерухомого майна у власність відповідача лише за умови свого довічного утримання, тобто уклавши спірний договір він помилився щодо природи правочину. У судовому засіданні позивач позов підтримав, зазначивши, що на зароблені за кордоном кошти придбав житло для своєї доньки, а у звязку із погіршенням здоровя вирішив подарувати їй квартиру, коли перебував на території України під час відпустки, для того щоб позбавити складнощів із оформленням спадщини. Домовленостей щодо будь-якого утримання від доньки взамін передачі права власності у них не було, договір дарування він підписував свідомо і був ознайомлений із його умовами, але сподівався, що в разі повернення його з-за кордону донька поверне хоча б одну квартиру з тих, що він на неї переоформив. Відповідач проти позову заперечив, оскільки ніяких домовленостей із батьком щодо надання утримання чи будь-якої винагороди за дарування квартири між ними не було, позивач знав, що укладає саме договір дарування, до того ж в один день 19 червня 2015 року вони уклали два договори дарування. Згідно двох договорів дарування, укладених 19 червня 2015 року між [PERSON] та [PERSON], останній були подаровані квартира [ADDRESS], та квартира [ADDRESS]. Наданий позивачем висновок про здійснені 15.12.2013 року дослідження стану його здоровя у кардіологічному відділенні лікарні в Дубаі є неналежним доказом, оскільки не містить жодної інформації щодо помилки у природі правочину. За змістом ч.1 ст.229 Цивільного кодексу України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч.3 ст.203 Цивільного кодексу України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Враховуючи, що позивач не помилявся щодо того, який правочин він вчиняє, тобто укладає із донькою договір дарування квартири, це відповідало його внутрішній волі, отже відсутня будь-яка помилка щодо обставин, які мають істотне значення, а тому позов задоволенню не підлягає. На підставі ст.ст. 203, 219 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просив визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] , терміном один місяць, з дня набрання рішення суду чинності. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Він як єдиний спадкоємець першої черги за законом має намір прийняти спадщину після смерті матері, однак ним пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини. Причиною цього стало те, що він не знав процедури прийняття спадщини, оскільки юридично не обізнаний. Позивач в судове засідання не з`явився, проте від його представника - адвоката Кузьмінського Ю.В. надійшла заява, в якій він просив справу слухати у його відсутність та відсутність його довірителя, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача Безіменської сільської ради Козятинського району Вінницької області в засідання не з`явився, проте від сільського голови надійшла заява про слухання справи у його відсутність, в якій він позов визнає, не заперечує щодо його задоволення. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6), яка була зареєстрований та проживал в с.Молодіжне Козятинського району Вінницької області (а.с.8). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. Позивач, як єдиний спадкоємець за законом бажає прийняти спадщину після смерті матері, проте не може скористатись своїм правом, оскільки він своєчасно не подав заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивач спадщини не прийняв у встановлений законом шестимісячний строк у зв`язку зі своєю юридичною необізнаністю, не знав процедури прийняття спадщини, вважав, що оскільки являється єдиним спадкоємцем, то спадщина до нього переходить автоматично. Таким чином суд вважає, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин . Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.1272 п.3 ЦК України, згідно з якими, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням всіх обставин, суд вважає, що [PERSON] необхідно визначити додатковий строк на прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved