Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту, посилаючись на те, що, на підставі договору кредиту № 895/03-021-191 від 23.09.2008 року, позивач надав відповідачу [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 15700 доларів США зі сплатою 9 % річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 22.09.2015 року. Згідно п. 1.1.1 даного договору повернення кредиту здійснюється щомісячно згідно з визначеним графіком. Станом на 28.07. 2015року прострочена заборгованість по кредиту складає 20 340 доларів США 93 цента. 23.09.2008року в якості забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором було укладено договір застави № ДЗ 895/03-021-191 між банком та відповідачем. Договором застави є рухоме майно автомобіль Опель астра, д.н.з. [NUMBER]. Кредитний договір та договір застави підписані сторонами, скріплені печатками, що є безеперечним підтвердженням досягнення згоди з усіх істотних умов договорів. Відповідно п. 1.1 договору кредиту № 895/03-021-191 від 23.09.2008 року позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти на умовах платності. Відповідно до п. 2.4.1 відповідач повинен сплачувати позивачу проценти за використання кредиту до 20 числа наступного місяця. Але відповідач не виконує власного обовязку по сплаті процентів за використання кредиту, закріпленого умовами договору, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті процентів за використання кредиту яка складає 4380,81 доларів США. Умовами вказаного договору кредиту передбачено, що у випадку порушення відповідачем вимог договору відповідач сплачує пеню в розмірі за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Оскільки відповідачка не своєчасно сплатила кредит і їй нарахована пеня в розмірі 2\~519,03 дол. США, та пеня за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 1088,78 дол. США. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором виконує не належним чином, що полягає в несвоєчасному погашенні кредиту та відсотків за користування кредитом, визначених умовами кредитного договору, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість в загальній сумі 20340 доларів США 93 цента. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з»явився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримують та просив їх задоволити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Ухилилася від отримання кореспонденції суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні між сторонами по справі був укладений кредитний договір № 895/03-021-191 від 23.09.2008 року, позивач надав відповідачці [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 15700 доларів США зі сплатою 9 % річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 22.09.2015 року, а відповідач зобов»язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути позивачу кредит частинами в розмірах, порядку та в строки визначені кредитним договором. 23.09.2008року в якості забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором було укладено договір застави № ДЗ 895/03-021-191 між банком та відповідачем. Договором застави є рухоме майно автомобіль Опель астра, д.н.з. [NUMBER]. Згідно п. 1.1 договору кредиту № 895/03-021-191 від 23.09.2008 року позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти на умовах платності. Відповідно до п. 2.4.1 договору відповідач повинен сплачувати позивачу проценти за використання кредиту до 20 числа наступного місяця. Розмір та порядок плати за користування кредитом визначений в кредитному договорі укладеного між сторонами по справі, з даними умовами позичальник був ознайомлений і згідний, про що свідчить його підпис в кредитному договорі. Умовами вказаного договору кредиту передбачено, що у випадку порушення відповідачем вимог договору відповідач повинен сплачує пеню в розмірі за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. В судовому засіданні достоменно встановлено, що відповідачка [PERSON]М перестала виконувати щомісячні зобов»язання з погашення кредиту, зі сплати відсотків і їй нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту та пеня за несвоєчасну сплату процентів. Статтею 1048 ЦК України встановлено, що проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів належних йому. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року N 5 «У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК». Відповідно до проведенного позивачем розрахунку дана заборгованість складає по кредиту 12352,30 доларів США , заборгованість за відсотками 4380,81 доларів США, пеня за своєчасне повернення кредиту 2519,03 доларів США, пеня за несвоєчасне повернення відсотків 1088,78 доларів США. Таким чином суд вважає, що заборгованість відповідача перед ПАТ „Укрсоцбанк не погашена і складає 20\~340 доларів США 93 цента яка і підлягає до стягнення з відповідачки [PERSON] на користь банку. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданих позивачем квитанцій розмір витрат повязаних зі сплатою судового збору 3\~654,00 грн., які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved