Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про встановлення факту перебування сина на утриманні батька та звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Вказав, що рішенням суду від 16.09.2010 року з нього на користь відповідача на утримання спільного сина [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти в сумі 400 грн. щомісячно до 02.05.2018 року. До середини 2013 року державним виконавцем заходів щодо примусового виконання рішення не вживалось, внаслідок того, що син проживав разом із ним і перебував на його повному матеріальному утриманні. З жовтня 2013 року хлопець переїхав проживати до матері. Просив суд встановити факт того, що син [PERSON] знаходився на його утриманні у період з 01.01.2012 року по 05.11.2013 року, а також звільнити його від заборгованості за аліментами за вказаний період в сумі 8800 грн. Ухвалою суду від 13.05.2014 року до участі у справі залучено Службу у справах дітей Знам'янської районної державної адміністрації. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач та її представник позов не визнали. Пояснили суду, що обставини, викладені позивачем у позові, не відповідають дійсності. Хлопчик весь час проживав із матір'ю, а батька часто навідував, допомагав по господарству, оскільки у жовтні 2012 року позивач потрапив в аварію, у зв'язку з чим неодноразово проходив стаціонарне та амбулаторне лікування з приводу отриманих травм. Просили відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], неповнолітнього [PERSON], дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.09.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі по 400 грн. з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, тобто до 02.05.2018 року. Постановою державного виконавця ВДВС Знам'янського МРУЮ Матусевич Ю.М. від 27.09.2010 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання відповідного виконавчого листа. Позивач звернувся до суду із даним позовом, вказуючи, що у період з 01.01.2012 року по 05.11.2013 року син проживав разом із ним, перебував на його повному матеріальному утриманні, а тому він підлягає звільненню від заборгованості по сплаті аліментів за вказаний період, що складає 8800 грн., на підтвердження чого надав довідку Дмитрівської сільської ради за № 199 від 30.01.2014 року (а.с. 7). Зі змісту вказаної довідки вбачається, що [PERSON] дійсно проживав із батьком у зазначений ним період з 01.01.2012 року по 05.11.2013 року. Довідка видана на підставі підтвердження депутата сільської ради Сипняк Ірини Василівни по округу № 26 (с. Гостинне). Факт проживання дитини разом із батьком також підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В той же час допитаний у судовому засіданні неповнолітній [PERSON] пояснив суду, що з батьком не проживав, але доволі часто його навідував, впродовж дня подовгу бував у нього вдома, допомагав по господарству. При цьому, ночував вдома, тобто за місцем проживання матері. У судовому засіданні з'ясовано, що у жовтні 2012 року позивач потрапив у ДТП. На підставі довідки Знам'янської ЦРЛ від 12.03.2014 року № 416, судом з'ясовано, що [PERSON] тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, а саме: з 04.10.2012 року по 25.10.2012 року - відділення анестезіології з ліжками інтенсивної терапії; з 26.11.2012 року по 11.12.2012 року - неврологічне відділення; з 21.03.2013 року по 29.03.2013 року - неврологічне відділення; з 28.10.2013 року по 06.11.2013 року - неврологічне відділення. У відповідності до ст. 180 ЦК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повнолітня. Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а ч.1 ст. 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справу за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку щодо недоведеності позивачем факту проживання його сина [PERSON], [INFO], у період з 01.01.2012 року по 05.11.2013 року разом із ним та відповідно знаходження дитини на його утриманні, що є підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами за вказаний період. Зазначені обставини у судовому засіданні були спростовані поясненнями самої дитини, яким суд надає перевагу перед показами інших свідків з огляду на те, що на відміну від, зрештою, сторонніх людей, хлопчик є безпосереднім учасником сімейних правовідносин. Крім того, суд врахував і те, що позивач впродовж 2012-2013 р.р. неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, внаслідок чого не мав можливості повною мірою здійснювати контроль за місцем проживання та утримання дитини. Відтак позовні вимоги у частині встановлення факту знаходження неповнолітнього [PERSON] на утриманні батька у період з 01.01.2012 року по 05.11.2013 року задоволенню не підлягають, як і похідні від них вимоги щодо звільнення від сплати заборгованості за аліментами за вказаний період.

Outcome: dismissed