Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить виселити [PERSON], [INFO] з квартири [ADDRESS] та вселити його, [PERSON] у вказану квартиру. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому та його малолітній донці [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить однокімнатна квартира [ADDRESS]. Опікуном малолітньої [PERSON] є [PERSON]. Позивач вказує, що позбавлений можливості користуватися квартирою, співвласником якої він являється, з вини відповідачів, оскільки в цій квартирі, на підставі усної домовленості між відповідачами, проживає її родич - [PERSON] Враховуючи, що досудове врегулювання спору виявилось неможливим, [PERSON] добровільно виселятись з квартири відмовляється, це змушує його звернутись з даним позовом до суду. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява просили суд позов задовольнити. Додатково позивач пояснив, що іншого житла, крім квартири [ADDRESS] у нього не має, проте він не може у неї вселитись, оскільки ключі від даного житлового приміщення знаходяться у відповідачів, які його до квартири не впускають. У зв»язку із чим, він звертався до правоохоронних органів, проте належного результату такі звернення не дали. Відповідачі у судовому засіданні заперечували проти позовних вимог в повному обсязі, з підстав викладених у письмових запереченнях. [PERSON] пояснила, що малолітня [PERSON], має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, з якою вона проживає за адресою: [ADDRESS]. У 2013 році з дозволу позивача [PERSON] в квартирі [ADDRESS], нехтуючи правами та інтересами малолітньої [PERSON], мешкала стороння особа - [PERSON], який у березні 2016 року на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28.03.2014 року був виселений у примусовому порядку. 19.06.2015 року рішенням Києво-Святошинського районного суду м. Києва [PERSON] позбавлений батьківських прав. ЇЇ, в свою чергу, було призначено опікуном онуки [PERSON], а також визначено відповідальною особою за збереження майна, розташованого у квартирі [ADDRESS]. Оскільки вона проживає у Київській області та на її утриманні перебуває двоє дітей позбавлених батьківського піклування, а за квартирою необхідний постійний нагляд, то з її дозволу похресник [PERSON] періодично навідується до квартири, отримує квитанції на оплату житлово-комунальних послуг для своєчасного здійснення оплати. З огляду на те, що позивач використовував квартиру, частка в якій належить її підопічній, не за призначенням та всупереч інтересів малолітньої доньки, вона заперечує проти його вселення та просить у задоволенні позову відмовити. [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що ніяких домовленостей між ним і [PERSON] з приводу його проживання у [ADDRESS] не має. Він не мешкає у спірній квартирі, а періодично навідується до неї за проханням відповідача [PERSON], якій допомагає. Підтвердив, що [PERSON] намагався потрапити у квартиру, про що він повідомив відповідача. З урахуванням заперечень [PERSON] проти вселення [PERSON] у квартиру, він його не впустив. Обставина того, що позивач являється співвласником цієї квартири, йому на той час не була відома, оскільки будь-яких документів на підтвердження права власності на частину квартири [PERSON] йому не надавав, ключів від квартири не мав, у зв»язку із чим було здійснено виклик до правоохоронних органів, які відібрали пояснення у учасників. Представник Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, яка одночасно представляла інтереси Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації проти даного позову заперечувала в повному обсязі з аналогічних за змістом підстав, якими заперечували проти позову відповідачі. Додатково пояснила, що діючи в інтересах малолітньої дитини, проживання позивача в однокімнатній квартирі разом із малолітньої донькою, щодо якої він позбавлений батьківських прав буде суперечити її інтересам. Від Служби у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім'ї Київської обласної державної адміністрації та Органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації,надійшли заяви про розгляд справи у відсутність їхніх представників та вирішення спору відповідно до вимог діючого законодавства. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивача, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної, спільної часткової власності в рівних долях належить позивачу [PERSON] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданого на підставі Розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 15 серпня 2006 року №67-335 (а.с. 7). Відповідно до довідки Форми 3 виданої ЖРЕО №415 у квартирі [ADDRESS] з 2005 року зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Києво-Святошинського районного суду м. Києва 19.06.2015 року у справі №369/3512/15-ц позбавлено батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Позбавлено батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], [INFO] (а.с. 53-57). Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 25.10.2013 року № 850 малолітній [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 45). Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 08.11.2013 року № 892, [PERSON] призначено опікуном над малолітніми дітьми: [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с. 52). Судом встановлено, що [PERSON] разом із малолітніми [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO] проживають за адресою: [ADDRESS]. Дана обставина підтверджується належними і допустимим доказами та визнається сторонами. За положеннями ст.ст. 10,60 ЦПК України, саме на сторони покладено обов»язок по доведенню тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 20.04.2017 року № 201, [PERSON] призначено опікуном над житлом та майном малолітньої [PERSON], [INFO], яка є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 72 ЦК України, опікун зобов'язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Якщо малолітня особа може самостійно визначити свої потреби та інтереси, опікун, здійснюючи управління її майном, повинен враховувати її бажання. Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо. Якщо підопічний є власником нерухомого майна або майна, яке потребує постійного управління, опікун може з дозволу органу опіки та піклування управляти цим майном або передати його за договором в управління іншій особі. Як пояснили відповідачі, [PERSON] не проживає у [ADDRESS], а на прохання [PERSON] наглядає за житлом періодично навідуючись до нього, отримує квитанції на оплату комунальних платежів та витрат на утримання будинку і прибудинкової території для своєчасної їх оплати. Відповідно до ч. 4 ст.116 ЖК Української РСР, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Суду не надано належних і допустимих доказів того, що відповідач [PERSON] вселився та проживає у [ADDRESS] або, що там знаходяться його речі. Вказану обставину не змогли підтвердити і допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які проживають у тому ж будинку, де знаходиться спірна квартира. А відтак, суд приймає до уваги пояснення відповідачів, які зазначають, що у квартирі [ADDRESS] на даний час ніхто не проживає, оскільки доказів які б спростовували надані ними пояснення суду не надано. За таких обставин, позовні вимоги в частині виселення відповідача [PERSON] .з квартири, суд знаходить необґрунтованими, і вважає що в цій частині позов задоволенню не підлягає. Щодо позовної вимоги про вселення позивача до квартири, співвласником якої він являється, то суд вважає її обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, оскільки право власності охороняється Законом, є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. ( ст. 321 ЦК України). За змістом ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Судом встановлено, що відповідачами чиняться позивачу перешкоди у його вселенні до квартири [ADDRESS], дана обставина не заперечувалась самими відповідачами та підтверджується показами допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] За положенням ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 150 ЖК Української РСР, ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Суд приймає до уваги, ту обставину, що позивач позбавлений батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка спільно із ним, в рівних частках має право на володіння, користування та розпорядженням належним їм майном. Разом з тим, суд не погоджується із доводами представника третьої особи, щодо порушення прав малолітньої дитини у випадку вселення позивача до квартири, оскільки доказів того, що подальше проживання в одному житловому приміщенні [PERSON] та малолітньої [PERSON] є неможливим суду не надано. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 167 Сімейного кодексу України, якщо дитина проживала з тим із батьків, хто позбавлений батьківських прав, суд вирішує питання про можливість їхнього подальшого проживання в одному житловому приміщенні. Суд може постановити рішення про виселення того з батьків, хто позбавлений батьківських прав, з житлового приміщення, у якому він проживає з дитиною, якщо буде встановлено, що він має інше житло, у яке може поселитися, або постановити рішення про примусовий поділ житла чи його примусовий обмін. Судом встановлено, що позивач [PERSON] іншого житла для проживання не має, а малолітня [PERSON] проживає разом із своєю бабусею [PERSON], за адресою: [ADDRESS] З огляду на означене, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість позовної вимоги щодо вселення [PERSON] в квартиру [ADDRESS], а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Надаючи оцінку усім доказам в їх сукупності суд приймає до уваги рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 березня 2014 року, у цивільній справі за позовом прокурора Дніпровського району м. Києва в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON], треті особи: [PERSON], Служба у справах дітей та сім'ї Київської обласної державної адміністрації, Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, [PERSON], [PERSON], Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання договору оренди недійсним та виселення. Яким, визнано недійсним договір оренди квартири [ADDRESS] укладений між [PERSON], як орендодавцем та [PERSON], як орендарем та виселено [PERSON], [INFO], з квартири [ADDRESS] (а.с. 45-50). А також те, що 31 березня 2016 року відповідно до Акту опису й арешту майна від 31.03.2016 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Федоріною А. М. при примусовому виконанні виконавчого листа № 755/23304/14, виданого 28.01.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення боргу із [PERSON] на користь ПАТ «Приватбанк» в сумі 51 461,45 грн., описано майно, що знаходилось в квартирі за адресою: [ADDRESS], та накладено арешт на 1/2 частини вказаної квартири. [PERSON] визначена відповідальним зберігачем описаного майна та її попереджено про кримінальну або матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна (а.с. 58-62). Разом з тим, дані обставини не свідчать, що позивач, у випадку його вселення у квартиру, буде використовувати належне йому право власності на шкоду правам, свободам, гідності громадян, інтересам суспільства, або малолітньої [PERSON] Більше того, як було встановлено у судовому засіданні, на даний час арешт із ? частини квартири [ADDRESS] знятий, що визнається сторонами. За правилами ст.ст. 4,11 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. А відтак, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, законності, рівності всіх учасників перед законом і судом, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в рівних частках сплачений за подання позову до суду судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у сумі 640,00 грн.

Outcome: partial