Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, зазначивши, що [PERSON] а була власницею житлового будинку з надвірними господарсько-побутовими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який був зареєстрований як колгоспно-коперативна власність в погосподарській книзі Новоселицької сільської ради Чигиринського району. [INFO] [PERSON] а померла і позивач, будучи спадкоємцем відповідно до заповіту, просить визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про підтриманя позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіславши листа, в якому просить розглянути справу без представника Новоселицької сільської ради Чигиринського району та про визнання позову в повному обсязі. Суд, враховуючи заяви сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Частина 1 ст. 55 Конституції України містить загальну норму, яка передбачає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші порушення прав та свобод. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановлено судом і вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.07.2013 року, що [INFO] померла [PERSON] а, після смерті якої на території Новоселицької сільської ради Чигиринського району Черкаської області відкрилася спадщина. Відповідно до довідки № 147/02031 від 07.05.2019 року, виданої Новоселицькою сільською радою Чигиринського району Черкаської області, за померлою [INFO] [PERSON] ою відповідно до погосподарської книги по с. Рублівка за 2016-2020 роки, № об`єкта ПГО 0822-5, обліковується житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок садибного типу від 13.05.2019 року, характеристика будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , включає в себе: житловий будинок (А), прибудова (а1), сарай (Б), сарай (В), баня (Г), ворота з хвірткою (№ 1), огорожа (№ 2). Судом встановлено і вбачається із заповіту від 18.02.1994 року, нотаріально посвідченого виконавчим комітетом Новоселицької сільської ради народних депутатів Чигиринського району Черкаської області, який на день смерті заповідача не змінено і не скасовано, позивач є спадкоємцем майна померлої відповідно до заповіту, в порядку ст. ст. 1217, 1222 ЦК України. Окрім нього, спадкоємцями майна [PERSON] за цим заповітом є [PERSON] та [PERSON] , які подали до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини на користь позивача. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, позивач звернувся до Чигиринської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , де йому постановою від 07.11.2018 року № 953/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно даних Чигиринської державної нотаріальної контори від 05.02.2020 року № 131/01-16, після померлої [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звертався [PERSON] , із заявами про відмову від прийняття спадщини зверталися [PERSON] та [PERSON] . Інші спадкоємці із заявами до нотаріальної контори не зверталися. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Поскільки інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлої [PERSON] не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на вказане домоволодіння. На підставі викладеного, ч. 1 ст. 55 Конституції України, ст. ст. 328, 1217, 1222, 1235, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved