Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №23 від 31.03.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4200 грн. на споживчі цілі на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. Однак, взятих на себе зобов'язань відповідач не виконував. Так, Дрогобицьким міськрайонним судом було видано судовий наказ №2н-417/09 від 13.11.2009 року про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 1125,62 грн. 28.11.2014 року у справі №442/8077/14-ц Дрогобицьким міськрайонним судом винесено рішення від 28.11.2014 року, яким стягнуто заборгованість станом на 26.08.2014 року в розмірі 1258,83 грн., з яких 889, 46 грн. нарахованих відсотків та 369, 37 грн. індексу інфляції та 3 % річних. Таким чином просить стягнути заборгованість з відповідача щодо : плати залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 20.05.2015 року по 06.04.2017 року в розмірі 544, 62 грн.; сплатити інфляційні збитки, 3 % річних нараховані за періоди часу з 01.04.2008 року до 30.11.2015 року та з 01.01.2016 року до 30.09.2016 року в розмірі 2337, 47 грн.. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення\~не заперечує.\~\~ Відповідач повторно в судове засідання не з'явилася, причин неявки не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про слухання справи по останньому відомому місцю проживання, про що свідчить поштове повідомлення. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача не поважною, провівши заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1\~ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що 31.03.2008 року між позивачем [PERSON] спілкою «Орізон» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір на суму 4200 грн. на 18 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом та наявність станом на 26.08.2014 року 1258,83 грн. заборгованості, яка складається з 889, 46 грн. нарахованих відсотків, 369,37 грн. індексу інфляції та 3-х % річних, що підтверджується матеріалами справи, зокрема копією кредитного договору від 31.03.2008 року, розрахунком заборгованості, складеним позивачем. Такі обставини, також встановлені рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 28.11.2014 року у справі № 442/8077/14-ц, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] спілки «Орізон» заборгованість за вищевказаним кредитним договором в розмірі 1258, 83 грн. та 243, 60 грн. судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що в порушення умов вказаних кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту із його складовими частинами, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 06.04.2017 становить 2882,09 грн., і яка складаються з залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 20.05.2015 року по 06.04.2017 року в розмірі 544, 62 грн.; інфляційні збитки, 3 % річних нараховані за періоди часу з 01.04.2008 року до 30.11.2015 року та з 01.01.2016 року до 30.09.2016 року в розмірі 2337, 47 грн.. Таким чином судом встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. Так, умовами даного кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. Однак, такого свого обовязку відповідач не виконувала. Статтею 526 ЦК України\~визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобовязань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі. Відповідно до\~ст. 599 ЦК України\~зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобовязання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в [PERSON] договорі. Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Відповідно до п. 6\~ст. 214 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1600 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved