Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що згідно рішення загальних зборів сільськогосподарського кооперативу «Приорільський» від 02 серпня 2004 року протокол № 7 житловий будинок з господарськими спорудами (А - житловий будинок загальною площею 62,53 кв.м., житлова площа - 41,60 кв.м.; Б - сарай, загальною площею 50,20 кв.м.), розташований в [ADDRESS] був переданий йому у приватну власність, однак правовстановлюючі документи належним чином не були оформлені. Для реєстрації права власності на вказаний житловий будинок за ним він звернувся до реєстраційної служби в Магдалинівському районі з проханням видати йому свідоцтво на право власності на житловий будинок, але йому відмовили та роз'яснили, що для визнання за ним права власності на житловий будинок та господарські будівлі необхідно звертатися до суду, в зв'язку з чим, він вимушений звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання позивач та її представник - адвокат [PERSON], що діє на підставі угоди про представництво клієнта адвокатом від 21 березня 2014 року (а.с. 3, 4), будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, не з'явились, до суду від представника надано заяву (а.с. 15), згідно якої просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Чернетчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, до суду надано заяву (а.с. 16), в якій просить суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити судове рішення згідно ст. 174 ЦПК України, а також відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічним засобом. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення загальних зборів сільськогосподарського кооперативу «Приорільський» від 02 серпня 2004 року протокол № 7 (а.с. 6, 17-19) житловий будинок з господарськими спорудами (А - житловий будинок загальною площею 62,53 кв.м., житлова площа - 41,60 кв.м.; Б - сарай, загальною площею 50,20 кв.м.), розташований в [ADDRESS] (а.с. 7-9) був переданий позивачу [PERSON], [INFO] (а.с. 5) у приватну власність, однак правовстановлюючі документи належним чином при цьому не були оформлені. Для реєстрації права власності на вказаний житловий будинок за позивачем, останній звернувся до реєстраційної служби в Магдалинівському районі з проханням видати йому свідоцтво на право власності на житловий будинок, але йому відмовили та роз'яснили, що для визнання за ним права власності на житловий будинок та господарські будівлі необхідно звертатися до суду, в зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом (а.с. 1, 2). У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності здобувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Відповідно до ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право позивача на житловий будинок підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами приведеними та проаналізованими судом вище відповідно до вказаних діючих норм законодавства. Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити позов і визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, оскільки згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, законність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову відповідає вимогам чинного законодавства і обґрунтована на обставинах справи та доказах про належність фактично домоволодіння позивачу, суд вважає за необхідним постановити рішення про визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими спорудами. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved