Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до виконавчого комітету Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, третя особа: Чугуївська державна нотаріальна контора, в якому просить суд визнати за ним право власності на 1/4 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вказаний житловий будинок у 1995 році приватизовано членами його родини: дружиною [PERSON], доньками [PERSON] та [PERSON], батьком [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, заповіт за життя не складав. Єдиним спадкоємцем його частки будинку є лише позивач, оскільки мати померла раніше. [PERSON] із заявою до держнотконтори не звертався, оскільки прийняв спадщину шляхом фактичного проживання на момент смерті зі спадкодавцем. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду із заявами, в яких проти задоволення позовних вимог не заперечували та просили суд розглянути справу без їх участі. Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 15.03.1995, житловий будинок за адресою: [ADDRESS], на праві приватної спільної сумісної власності належить: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та зареєстрований у Чугуївському МБТІ (а.с. 12-13, 18). При домоволодінні закріплена в постійне користування земельна ділянка розміром 0,24 га (а.с. 14). [INFO] помер [PERSON], про що видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 01.01.1998 (а.с. 9). На час його смерті з ним проживав його син - позивач по справі, який, згідно зі ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], що підтверджується довідкою № 01-01-28/464 від 26.02.20118, виданою виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради (а.с. 20). Відповідно до ст. 1277 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Спадкоємцями першої черги померлого є позивач у справі. Стаття 1270 ЦК України встановлює для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач у визначений законом строк не звернувся до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак ним прийнято спадщину фактично, оскільки, згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно мешкав з спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Пленум Верховного суду України у своїй Постанові за №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Враховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, з огляду на вищевикладене, враховуючи, що позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька шляхом звернення до нотаріальної контори, суд вважає, що вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження під час розгляду справи і тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved