Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій зазначає, що з 20 серпня 1986 року перебуває в шлюбі з відповідачем по справі, який зареєстрований виконавчим комітетом Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області області, актовий запис №20. Від указаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалось, з січня 2016 року разом не проживають та не підтримують сімейні відносини. Між ними повністю відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на життя та сімейні стосунки, в зв'язку з чим втратили взаємну повагу один до одного, тому спільне проживання стало неможливим. Позивач вказує, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Вказане рішення є остаточним, примирення між ними неможливе, шлюб носить виключно формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе і недоцільне. В судове засідання на розгляд справи позивач не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву, відповідно до якої справу просить розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.11). Представник позивача в судове засідання на розгляд справ також не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с.52), відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, на позовних вимогах позивача наполягає та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, в судове засідання на розгляд справи не з'явилася, причину неявки не повідомила, хоча сповіщалася належним чином про день, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду (а.с.47,48,49). Враховуючи те, що сторони по справі в судове засідання не з'явилися, а розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Взявши до уваги заяву позивача, неявку відповідача, вивчивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач - [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON], який зареєстрований 20 серпня 1986 року виконавчим комітетом Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області, актовий запис №20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8,35). Відповідно до ст. ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Приймаючи до уваги, що збереження сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них, оскільки в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сім'ї та спільне проживання, тривалий час разом не проживають, кроків до примирення не роблять, відсутність неповнолітніх дітей, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати. Клопотання представника позивача про повернення оригіналу свідоцтва про шлюб позивачу задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до п.4 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» в разі задоволення позову про розірвання шлюбу, вказане свідоцтво залишається в матеріалах справи.

Outcome: approved