Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача із даним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем - замовником та відповідачем - ФО-П [PERSON], як виконавцем, були укладені договори на виготовлення дверей та меблів за за індивідуальним замовленням. Сторонами було встановлені терміни виконання робіт: за договором № 7/02 на виготовлення меблів та столярних виробів від 06.02.2014 р. - 2 міс., але не пізніше 10.04.2014 р.; за договором № 7/04 на виготовлення меблів та столярних виробів від 20.02.2014 р. - 2 міс., але не пізніше 10.04.2014 р.; за договором № 7/07 на виготовлення меблів та столярних виробів від 12.03.2014 р. - до 30.04.2014 р. Як вказує позивач, у відповідності до умов договору № 7/02 на виготовлення меблів та столярних виробів від 06.02.2014 р. - виготовлення дверей в кількості 9 шт., детальні вимоги та параметри вказані в тексті договору, і загальна вартість робіт за даним договором становила 72000 грн.; за договором №7/04 на виготовлення меблів та столярних виробів від 20.02.2014 рр. на виготовлення меблів на кухню та балкон, детальні вимоги та параметри вказані в тексті (п. 1.1.) і загальна вартість робіт за даним договором становить 85000 грн.; за договором №7/07 на виготовлення меблів та столярних виробів від 12.03.2014 р. на виготовлення меблів для спальної кімнати та меблів для дитячої кімнати вартістю 117000 грн. Як вказано у позові, позивач передала відповідачу грошові кошти, а саме за договором № 7/02 на виготовленні, меблів та столярних виробів від 06.02.2014 р. суму 58000 грн.; за договором № 7/04 на виготовлення меблів та столярних виробів від 20.02.2014 р. позивач передала відповідачу 75000 грн.; за договором № 7/07 на виготовлення меблів та столярних виробів від 12.03.2014 р. загальна сума внесеної позивачем склала 80000 грн. При цьому [PERSON] - чоловік відповідача [PERSON], як «керівник» всіх майстрів для виконання робіт, особисто отримав грошові кошти в розмірі 5506 грн. для заміни складових в меблях спальної та дитячої кімнат, про що є розписка. Тому просить суд стягнути із відповідача суми передплати за всіма вищезазначеними договорами у сумі 218506 грн. При цьому позивач вказує, що на дату подання позовної заяви відповідач - ФО-П [PERSON] не виконала своїх зобов'язань, частково поставила меблі у дитячу кімнату, але не належної якості, а роботи по виготовленню, фарбуванню та монтажу меблів не були завершені. У зв'язку із цим позивач провела лабораторні дослідження щодо повітря і зразків меблів для дитячої кімнати, і вони не придатні для використання в жилих кімнатах. Як вказує позивач, на її письмові та усні звернення відповідач відреагувала пустими обіцянками, а у подальшому почала погрожувати. 07.07.2014 р. позивачем було направлено відповідачу 2 листи-претензії, а 09.07.2014 р. на ті ж самі адреси були відправлені телеграми з вимогою виконати остаточні роботи по виготовленню, поставці і монтажу столярних виробів та підписати акти приймання-передачі виконаних робіт. При цьому із м. Бровари Київської обл. - як місцезнаходження ФО-П телеграма повернулася з повідомленням, що такої установи як «ФО-П [PERSON].» немає, а із с. Швайківка Житомирської обл. відповідачем [PERSON] була отримана, але відповідь так і не надала позивачу. Як вказано у позові, викладеними договорами за порушення відповідачем ФО-П [PERSON] термінів виконання робіт передбачена відповідальність в розмірі 300 грн. за кожен день невиконання зобов'язання. Тому позивач вважає, що має право стягнути із відповідача також штрафні санкції, які станом на 23.07.2014 р. становлять: по договору № 7/02 на виготовлення меблів та столярних виробів від 06.02.2014 р. - 31200 грн.; по договору № 7/04 на виготовлення меблів та столярних виробів від 20.02.2014 р. - 31200 грн.; по договору № 7/07 на виготовлення меблів та столярних виробів від 12.03.2014 р. - 25200 грн., тобто сума штрафних санкцій за вищезазначеними договорами складає 87600 грн. Тому позивач просить суд розірвати договори від 06.02.2014, 20.02.2014 р. та 12.03.2014 р., стягнути вищевказану заборгованість, зобов'язати відповідача забрати своє майно та стягнути судовий збір. У судовому засіданні позивач та її представник збільшили позовні вимоги та просили суд стягнути з відповідача ФО-П [PERSON] на користь позивача [PERSON] за договором № 7/02 від 06.02.2014 р. сума штрафу - 76 днів х 300 грн./день = 22800 грн.; за договором № 7/04 від 20.02.2014 р. сума штрафу = 76 днів х 300 грн./день =22800 грн.; за договором № 7/07 від 12.03.2014 р. сума штрафу = 76 днів х 300 грн./день =22800 грн., тобто просить стягнути загальну суму 68400 грн., стягнути з відповідача ФО-П [PERSON] суму передоплати в розмірі 218506 грн., стягнути з ФО-П [PERSON] штрафних санкцій в розмірі 270300 грн., стягнути з ФО-П [PERSON] компенсації вартості витрат на проведення лабораторного аналізу проб повітря в розмірі 4500 грн., стягнути з ФО-П [PERSON] компенсації вартості витрат на проведення токсикологічного лабораторного аналізу зразків комплекту меблів в розмірі 2500 грн., стягнути з відповідача на користь позивача компенсації витрат на друк фотографій в розмірі 315 грн. та 528,12 грн. компенсації витрат на відправку телеграм, стягнути з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10000 грн., зобов'язати відповідача після погашення заборгованості вивезти за власний кошт забрати частини столярних виробів та стягнути судовий збір. Відповідач ФО-П [PERSON] та її представник у судовому засіданні позов не визнали та вказали, що роботи були проведені належно, і позивач сама змінила де які столярні вироби у своїй квартирі, і потрібно з'ясувати від кого такі пошкодження на меблях позивача. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що він підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем як замовником та відповідачем - ФО-П [PERSON], як виконавцем, були укладені договори на виготовлення дверей та меблів за індивідуальним замовленням. Сторонами було встановлені терміни виконання робіт: за договором № 7/02 на виготовлення меблів та столярних виробів від 06.02.2014 р. - 2 міс., але не пізніше 10.04.2014 р.; за договором № 7/04 на виготовлення меблів та столярних виробів від 20.02.2014 р. - 2 міс., але не пізніше 10.04.2014 р.; за договором № 7/07 на виготовлення меблів та столярних виробів від 12.03.2014 р. - до 30.04.2014 р. У відповідності до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Як з'ясовано судом, у відповідності до умов договору № 7/02 на виготовлення меблів та столярних виробів від 06.02.2014 р. - виготовлення дверей в кількості 9 шт., детальні вимоги та параметри вказані в тексті договору, і загальна вартість робіт за даним договором становила 72000 грн.; за договором №7/04 на виготовлення меблів та столярних виробів від 20.02.2014 рр. на виготовлення меблів на кухню та балкон, детальні вимоги та параметри вказані в тексті (п. 1.1.) і загальна вартість робіт за даним договором становить 85000 грн.; за договором №7/07 на виготовлення меблів та столярних виробів від 12.03.2014 р. на виготовлення меблів для спальної кімнати та меблів для дитячої кімнати вартістю 117000 грн. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому позивачем було передано відповідачу грошові кошти, а саме: за договором № 7/02 на виготовленні, меблів та столярних виробів від 06.02.2014 р. суму 58000 грн.; за договором № 7/04 на виготовлення меблів та столярних виробів від 20.02.2014 р. позивач передала відповідачу 75000 грн.; за договором № 7/07 на виготовлення меблів та столярних виробів від 12.03.2014 р. загальна сума внесеної позивачем склала 80000 грн. При цьому [PERSON] - чоловік відповідача [PERSON], як «керівник» всіх майстрів для виконання робіт, особисто отримав грошові кошти в розмірі 5506 грн. для заміни складових в меблях спальної та дитячої кімнат, про що є розписка (і даний факт не заперечується). Як з'ясовано судом, відповідач тільки частково поставила меблі у дитячу кімнату квартирі позивача, але не належної якості, а роботи по виготовленню, фарбуванню та монтажу меблів і інших кімнатах взагалі не були завершені. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовник), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно ст. 852 ЦК України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом відшкодування своїх витрат на виправленнях недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу. У відповідності до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад 70% загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Як вказано із ч. 3 ст. 10 даного Закону «У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; Як з'ясовано судом, 07.07.2014 р. позивачем було направлено відповідачу два листи-претензії, а 09.07.2014 р. на ті ж самі адреси були відправлені телеграми з вимогою виконати остаточні роботи по виготовленню, поставці і монтажу столярних виробів та підписати акти приймання-передачі виконаних робіт. При цьому із м. Бровари Київської обл. - як місцезнаходження ФО-П телеграма повернулася з повідомленням, що такої установи як «ФО-П [PERSON]» немає, а із с. Швайківка Житомирської обл. відповідачем [PERSON] була отримана, але відповідь так і не надала позивачу. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Таким чином суд приходить до висновку, що у суду є усі підстави для розірвання договорів, а саме: договір № 7/02 на виготовлення меблів та столярних виробів від 06.02.2014 р., договір № 7/04 на виготовлення меблів та столярних виробів від 20.02.2014 р., договір № 7/07 на виготовлення меблів та столярних виробів від 12.03.2014 р., які були укладені між позивачем [PERSON] та відповідачем - ФО-П «[PERSON]» Як вбачається із ч. 10 ст. 10 закону України «Про захист прав споживачів» - виконавець несе відповідальність за шкоду, завдану життю, здоров'ю або майну споживача, що виникла у зв'язку з використанням речей, матеріалів, обладнання, приладів, інструментів, пристосувань чи інших засобів, необхідних для виконання ним робіт (надання послуг), незалежно від рівня його наукових і технічних знань, що дає змогу виявити їх властивості, згідно із законодавством. При цьому позивачем було проведено лабораторні дослідження щодо повітря і зразків меблів для дитячої кімнати та було з'ясовано, що вони не придатні для використання в жилих кімнатах (а.с. 26-35). Згідно до ст. 858 ЦК України, якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитись від договору та вимагати відшкодування збитків. Таким чином, оскільки в результаті бездіяльності відповідача вищевказане зобов'язання не призвело до очікуваного позивачкою ефекту, суд вважає, що позовна вимога щодо стягнення із відповідача [PERSON] суми передоплати за договором № 7/02 на виготовлення меблів та столярних виробів від 06.02.2014 р., договором № 7/04 на виготовлення меблів та столярних виробів від 20.02.2014 р., договором № 7/07 на виготовлення меблів та столярних виробів від 12.03.2014 р. у розмірі 218506 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Тому суд вважає, що із відповідача - ФО-П [PERSON] підлягають стягнення штрафні санкції за невиконання договорів в розмірі 270300 грн., як було встановлено сторонами у договорах № 7/04 від 20.02.2014 р. та № 7/07 від 12.03.2014 р., а саме п. 8.2 та п. 8.4 ст. 8 даних договорів. Також із відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація вартості витрат на проведення лабораторного аналізу проб повітря в розмірі 4500 грн., компенсація вартості витрат на проведення токсикологічного лабораторного аналізу зразків комплекту меблів в розмірі 2500 грн. При цьому суд не бере до уваги посилання представника відповідача щодо неправомірності даних висновків, так як вони проведені за заявою чоловіка позивача [PERSON] - [PERSON], що не є порушенням із боку позивача, так як дана особа мешкає також у даній квартирі та шлюб між ними не розірвано у встановленому законом порядку. При цьому суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача після погашення заборгованості вивезти за власний кошт частини столярних виробів є не обґрунтованим щодо кількості, об'єму та місцезнаходження даних виробів у квартирі позивача, а тому відмовляє у їх задоволенні. Вирішуючи питання про стягання з відповідача моральної шкоди, суд відповідно до ст. 1167 ЦК України враховує ступінь та тривалість страждань позивачки завданого відповідачем, які призвели до тривалого зволікання з вирішенням питання перебування сім'ї у квартирі, відсутність можливості використовувати у повному об'ємі меблі у даній квартирі та не переживати за здоров'я дітей, а тому вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача по відшкодуванні моральної шкоди частково у сумі 2000 грн. Оскільки суд задовольняє позов в частині вимог немайнового характеру, з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial