Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 47 572,70 грн. Позов мотивований тим, що позивач є балансоутримувачем будинку, в якому знаходиться квартира відповідача. За період з 01.01.2019 по 28.02.2021 не сплачувала комунальні послуги, тому виникла заборгованість з оплати послуг з витрат на управління багатоквартирними будинками, опалення, підігріву води та обслуговування котельної, вивезення побутових відходів, водопостачання і каналізації. З урахуванням частково сплачених платежів борг становить 47 572,70 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте від нього надходило до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. В клопотанні представник позивача зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з`явилась, про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином у встановленому порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є власником кв. [ADDRESS] на підставі договіру купівлі-продажу р. 1825 від 10.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гурською О.В.. На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . ОСББ «ГОВОРОВА-5» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] розділ І Статуту ОСББ «ГОВОРОВА-5»). Протоколом № 7/18 від 22.12.2018 загальних зборів співвласників ОСББ «ГОВОРОВА-5» встановлено розмір витрат на управління багатоквартирними будинками, а також затверджено внески на опалення та гарячу воду на 2019 рік. Протоколом № 10/19 від 14.12.2018 загальних зборів співвласників ОСББ «ГОВОРОВА-5» встановлено розмір витрат на управління багатоквартирними будинками, а також затверджено внески на опалення та гарячу воду на 2020 рік. Відповідно до розрахунку ОСББ за період з 01.01.2019 по 28.02.2021 [PERSON] не сплатила 47 572,70 грн. Вирішуючи спір суд виходив з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право відповідно до законодавства та Статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік, розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів. Відповідно до ч. 13, 15 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», на загальних зборах ОСББ були прийняті рішення, яким встановлено розмір внесків на утримання будинку. Відповідно до п. 2, 8 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Виходячи з ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч. ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна. Згідно з ст. с 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та Статутом об`єднання внески і платежі. Згідно статті 162 ЖК України власники (споживачі) повинні здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені угодою сторін. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Як вбачається зі змісту статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать житлові послуги (утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду справа №211/3347/18 від 25.03.2020, справа №201/9729/18 від 22.01.2020). Пунктами 1, 5, 10 ч.1 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Відповідач не сплатила за період з 01.01.2019 по 28.02.2021 витрати на управління багатоквартирними будинками, опалення, підігріву води та обслуговування котельної, вивезення побутових відходів, водопостачання і каналізації, що становить 47572,70 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до с. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача стягується судовий збір. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а саме: розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За правилами ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Суд звертає увагу на те, що позов задоволено, крім того адвокатом надано детальний розрахунок виконаної роботи із зазначенням часу, який був витрачений на її виконання та копію квитанції про їх оплату. Враховуючи наведене вище, співмірність із складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, суд дійшов до переконання, що представником позивача доведено розмір витрат на професійну правничу допомогу та вважає суму в розмірі 3000 грн. такою, що підлягає стягненню із відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved