Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 19.04.2016 року та 17.10.2018 року у будинку [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме: самовільне та без договірне підключення до електричної мережі постачальника з порушенням схеми обліку - шляхом монтажу та підключення до опори ПЛ-0,4кВ, що зафіксовано Актом про порушення ПКЕЕН №016796 та Актом про порушення ПРРЕЕ №022135, на підставі яких та згідно з Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, було здійснено нарахування в сумі 29 238,31 грн. За словами позивача, відповідач визнала факт порушення, погодилася з розрахунком кількості та вартості спожитої не облікованої електричної енергії, отримала копію протоколу і рахунку на оплату, а також сплатила 5 238,31 грн., що лише частково покрило суму не облікованої електроенергії. У зв`язку з тяжким матеріальним становищем та на прохання відповідача сторонами було погоджено оплату боргу частинами, а саме по 1 000 грн. щомісяця на період з 25.04.2019 року по 25.03.2021 року. Станом на 01.11.2019 року відповідачем прострочено сім місяців оплати заборгованості - із 25.04.2019 по 25.10.2019 року в сумі 7 000 грн. та порушено п.п. 2, 3 Угоди. З огляду на викладене у позовній заяві Зарічанський РЕМ АТ «Житомиробленерго» просить визнати Угоду №3/1 від 11.03.2019 року про реструктуризацію та період погашення заборгованості такою, що втратила чинність, та стягнути з [PERSON] вартість спожитої не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН електричної енергії в сумі 24 000 грн. 00 коп. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 20.01.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляла. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов до наступного висновку. Відповідно до акту №016796 від 19.04.2016 року, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] допустила порушення Правил користування електроенергією шляхом самовільного та без договірного підключення до мережі постачальника з порушенням схеми обліку - шляхом монтажу та підключення до опори ПЛ-0,4кВ. Нарахування за складеним актом відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН, складає 6 950 грн. 71 коп. з 19.04.2015 по 19.04.2016. Крім того, 17.10.2018 року за вказаною адресою виявлено порушення Правил користування електроенергією шляхом самовільного підключення електроустановки, струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі постачальника без порушення схеми обліку шляхом накиду дротів на лінію електропередачі, що підтверджується актом №022135 від 17.10.2018 року. Нарахування за складеним актом відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН, складає 22 287 грн. 60 коп. з 17.10.2017 по 17.10.2018. 11.03.2019 року між АТ «Житомиробленерго» в особі начальника Зарічанського РЕМ Микитенко І.С. та [PERSON] укладено угоду №3/1 від 11.03.2019 року про реструктуризацію та період погашення заборгованості, за умовами якої боржник безумовно визнає в повному обсязі заборгованість перед кредитором в сумі 24 000,00 грн. та зобов`язується своєчасно і в повному обсязі здійснювати розрахунок з кредитором за поточне споживання активної електричної енергії за договором, а також оплатити кредитору 24 000,00 грн. протягом 24 місяців з 25.04.2019 року по 25.03.2021 року в сумі по 1 000,00 грн. щомісячно. 13.08.2019 року на адресу відповідача [PERSON] було направлено досудове попередження про сплату боргу за зобов`язаннями по угоді у розмірі 4 000 грн. за період з квітня по серпень 2019 року. Відносини щодо постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, положеннями Закону України від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР «Про електроенергетику», чинного на час виникнення спірних правовідносин (втратив чинність 01 липня 2019 року), Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила), чинними на час виникнення спірних правовідносин (втратили чинність 26 червня 2018 року) та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, чинної на час виникнення спірних правовідносин (втратила чинність 27 липня 2019 року). Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕН згідно із законодавством України. Згідно з пунктом 48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку. Відповідно до пункту 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Відповідно до підпункту 6 пункту 3.1 Методики, вона застосовується у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника. Розрахунок вартості необлікованої електричної енергії, згідно з пунктом 3.3 Методики, здійснюється за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості не облікованої електричної енергії та за кількістю днів (розрахунковий період). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, суд встановив, що позивач вчинила дії, що призвели до споживання не облікованої електричної енергії шляхом самовільного підключення до електричної мережі постачальника з порушенням схеми обліку, а тому позовні вимоги в частині стягнення вартості спожитої не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН електричної енергії в сумі 24 000,00 грн. підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). З урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, який зводиться до права осіб цивільних правовідносин вільно розпоряджатися своїми матеріальними правами та процесуальними засобами їх здійснення, суд розглядає спір в межах заявлених позовних вимог. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Зарічанського РЕМ АТ «Житомиробленерго» до [PERSON] про визнання Угоди №3/1 від 11.03.2019 року про реструктуризацію та період погашення заборгованості такою, що втратила чинність, оскільки позивачем неправильно обраний спосіб захисту свого порушеного права. Окремо судом звернуто увагу, що за змістом п. 11 Угоди №3/1 від 11.03.2019, ця угода втрачає чинність, якщо вона не виконується згідно вказаних термінів протягом двох місяців. Отже зміст Угоди безпосередньо свідчить про втрату нею чинності у зв`язку із порушенням боржником своїх зобов`язань за угодою. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене та

Outcome: partial