Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідачки про позбавлення батьківських прав, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] у відношенні до неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], вказуючи, що 30 березня 2016 року на засіданні виконавчого комітету було розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки та було встановлено, що вона має сина [PERSON], [INFO], який з дня народження по теперішній час проживає з бабусею [PERSON], [INFO]. Мати його життям не цікавиться, вихованням дитини не займається, догляд за ним не здійснює, за місцем реєстрації не з'являється, матеріально не забезпечує. Неодноразово проводилися бесіди щодо належного виконання батьківських обов'язків, але вказані бесіди результату не дали. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просить суд його задовольнити, про що надала заяву. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про день слухання справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, відповідно до якої з позовом згодна, претензій не має, просить розглядати справу у її відсутність. Представник Білгород - Дністровської місцевої прокуратури [PERSON] в судовому засіданні позов позивача підтримала, просить суд його задовольнити, про що надала заяву. Представник третьої особи - служби у справах дітей Білгород - Дністровської райдерадміністрації в судовому засіданні з позовом погодилася, просить суд його задовольнити, про що також надала заяву. Суд розглядає справу за відсутність сторін належним чином повідомлених про день та час слухання справи, відповідно до наданих заяв. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно відповідачка по справі - [PERSON] має сина [PERSON], [INFO], який з дня народження по теперішній час проживає з бабусею [PERSON], [INFO]. /л.с. 4/ Відповідачка життям дитини не цікавиться, вихованням не займається, догляд за ним не здійснює, за місцем реєстрації не з'являється, матеріально не забезпечує. Неодноразово проводилися бесіди з нею виконавчим комітетом Мологівської сільської ради щодо належного виконання батьківських обов'язків, але вказані бесіди результату не дали. Крім того, відповідачка за період проживання у селі, проявила себе з негативної сторони, схильна до ведення аморального способу життя, вела бродячий спосіб життя. Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобовязаний піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобовязаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобовязані поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР від 27.02.1991 року держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно висновку ради опіки та піклування від 30 березня 2016 року, рада опіки та піклування Мологівської сільської ради вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO]. /л.с. 2/ Таким чином, судом встановлено, що мати неповнолітньої дитини [PERSON] самоусунулася від виконання своїх батьківських прав по вихованню дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. ст. 164 ч.1 п.2, 165 Сімейного Кодексу України, подібні обставини служать підставою для позбавлення батьківських прав. При таких обставинах, суд вважає заяву позовну заяву обґрунтованою і підлягаючої задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved