Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], у якій просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS], загальною площею 40,7 кв. м. У вказаній квартирі, окрім позивача, зареєстрована [PERSON]. 01.08.2013 року Червонозаводським районним судом м. Харкова було ухвалене заочне рішення по справі № 646/1625/13-ц, яким був розірваний договір довічного утримання, укладений 20.06.2012 року між позивачем та відповідачем, визнано за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 40,7 кв. м. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22.10.2013 року зазначене рішення залишено без змін. Також зазначив, що відповідач ніколи не мешкала разом з позивачем у спірній квартирі. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки до судового засідання суд не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20.06.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір довічного утримання, зареєстрований в реєстрі за №988, відповідно до якого позивач передав у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS], загальною площею 40,7 кв. м., взамін чого відповідач зобов'язалась забезпечувати утриманням та доглядом позивача довічно. Заочним рішенням Червонозаводського районним судом м. Харкова по справі № 646/1625/13-ц, був розірваний договір довічного утримання, укладений 20.06.2012 року між позивачем та відповідачем, за позивачем визнано право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 40,7 кв. м. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22.10.2013 року зазначене рішення залишено без змін. Право власності позивача на квартиру за адресою: [ADDRESS], належним чином зареєстровано в реєстрі права власності на нерухоме майно 11.01.2014 року, номер запису про право власності 4224223, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16035280 (а.с.11). Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку від 14.02.2014 року в спірній квартирі зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно частини 4 статті 9 ЖК України житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Наявність реєстрації місця проживання відповідача в квартирі позивача порушує його право власності на цю квартиру, створює додаткові перешкоди у розпорядженні майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач, який є власником спірної квартири, не може в повній мірі реалізувати своє право власності, користуватися та розпоряджатися квартирою, оскільки в ній зареєстрований відповідач. Відповідач не несе ніяких витрат по утриманню житла, проведенню ремонтних робіт та оплаті комунальних послуг. Тому суд вважає за необхідне усунути перешкод у здійсненні позивачем права власності на належну йому квартиру, визнати відповідача такою, що втратила право користування спірною квартирою. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved