Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, який в подальшому уточнив та в остаточній редакції просив визначити йому додатковий строк два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлого 12 березня 2015 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що на підставі сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії ХР №0158437, виданого 11 лютого 1998 року на підставі рішення Харківської районної державної адміністрації від 25 вересня 1997 року №817 [PERSON] належить земельна частка (пай) площею 5,93 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Кірова. 12 березня 2015 року [PERSON], який є батьком позивача, помер, після його смерті залишилася спадщина у вигляді вищевказаної земельної ділянки. Оскільки позивач з 2002 року проживав окремо від батька у м. Харкові, а тому не був обізнаний про наявність зазначеної земельної ділянки, останній не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. У січні 2016 року позивач перебирав речі батька, що залишилися після його смерті і випадково знайшов Сертифікат на право на зазначену земельну ділянку, після чого одразу звернувся до нотаріальної контори, де йому було розяснено звернутися до суду, оскільки він пропустив строк, передбачений для звернення із заявою про прийняття спадщини. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області у судове засідання не зявився, суду надана заява за підписом сільського голови [PERSON], в якій він просив розглянути справу за відсутності представника [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - Управління Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 12 березня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №487906 від 24 березня 2015 року, виданим Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області 24 березня 2015 року, актовий запис №12. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема у вигляді земельної частки (паю) площею 5,93 умовних кадастрових гектарів без визначення меж частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності КСП ім. Кірова в с-щі Глибоке Харківського районі Харківської області, яка належала померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0158437, виданого на підставі Рішення Харківської райдержадміністрації №817 від 25 вересня 1997 року. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його син [PERSON] (свідоцтво про народження №284053). На момент смерті [PERSON], шлюб між ним та дружиною [PERSON] був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії ІІ-ВЛ №464551 від 18 грудня 1991 року. Як вбачається з листів Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №218/02-14 від 08 лютого 2016 року та №1203/01-16 від 04 травня 2016 року, після смерті [PERSON], померлого 12 березня 2015 року, який мешкав на день смерті в квартирі [ADDRESS], мт. Високий Харківського району Харківської області в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця до держнотконатори з заявами про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину держнотконтора не видавала, після спливу шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця до держнотконтори із заявою звернувся син померлого [PERSON], якому рекомендовано звернутися до суду із заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що позивачем був пропущений шестимісячний строк для на звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], при цьому суд погоджується з доводами позивача про те, що такий строк ним був пропущений з поважних причин. Наявність зазначених позивачем обставин свідчить про те, що у нього були поважні причини, повязані з істотними труднощами на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. При таких обставинах, суд визнає причину пропуску строку на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини поважною та вважає за можливе надати позивачу додатковий строк терміном два місяці з моменту набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269\~ЦК та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. На підставі викладеного і

Outcome: approved