Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просив стягнути аліменти з [PERSON] на його користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн., щомісячно починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO] На даний час шлюб між сторонами не розірвано. Відповідач ухиляється від виховання та утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, дитина перебуває на повному утриманні позивача. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.10.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві. На даний час шлюб між сторонами не розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 28.03.2007 року. Встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання своєї доньки [PERSON], [INFO], не надає, малолітня донька сторін перебуває на повному матеріальному утриманні позивача. Позивач просив стягнути аліменти з відповідача на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., на що слід зазначити наступне. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 зі ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1, 2 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідач зобов'язана утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачем, а також передбачені законом обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд враховує, що відповідач фізично здорова, працездатна, може працювати та сплачувати аліменти на утримання дитини. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави суми судового збору 704,80 грн.

Outcome: partial