Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» про визнання незаконним та скасування рішень Наглядової ради акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль», викладених в протоколі від 13.04.2018 №5/2018 та протоколі від 13.06.2018 №7/2018, про відсторонення генерального директора АТ «Херсонська ТЕЦ» [PERSON] від здійснення повноважень та про обрання особою, яка тимчасово здійснюватиме повноваження генерального директора АТ «Херсонська ТЕЦ» [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він 06.08.2012 обраний на посаду голови правління ПАТ «Херсонська ТЕЦ», рішенням наглядової ради, викладеному в протоколі від 17.01.2017 №1/2017, затверджено змінену організаційну структуру ПАТ «Херсонська ТЕЦ», згідно якої посада голови правління перетворена у посаду генерального директора. Наглядовою радою АТ «Херсонська ТЕЦ» прийняті рішення про відсторонення позивача від здійснення повноважень генерального директора (протоколи ради від 13.04.2018 №5/2018, від 13.06.2018 №7/2018). Позивач вважає, що зазначені рішення порушують його законне право на працю, а також права акціонерів, оскільки його відсторонення від виконання обовязків дестабілізує роботу АТ «Херсонська ТЕЦ». Позивач вважає, що оскаржувані рішення прийняті без урахування судового рішення, що набрало законної сили. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.06.2018 року по справі відкрито провадження та розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження. У 2017 році на виконання рішення загальних зборів акціонерів ПАТ «Херсонська ТЕЦ» було змінено тип та назву субєкта господарювання, а саме: відбулась зміна назви Товариства з Публічне акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» (скорочено ПАТ «Херсонська ТЕЦ») на Приватне акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» (скорочено ПрАТ «Херсонська ТЕЦ»), ідентифікаційний код юридичної особи, при цьому, залишились без змін. У 2018 році також на виконання рішення загальних зборів акціонерів Товариством змінено його назву, а саме: відбулась зміна назви Товариства з Приватно акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» (скорочено ПрАТ «Херсонська ТЕЦ») на Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» (скорочено АТ «Херсонська ТЕЦ»). Ідентифікаційний код юридичної особи та тип Товариства залишились без змін. Зазначені зміни внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців у встановленому законодавством порядку. При цьому, АТ «Херсонська ТЕЦ» є правонаступником усіх прав та обовязків ПрАТ «Херсонська ТЕЦ» та ПАТ «Херсонська ТЕЦ», що визначено в Статуті Товариства. У встановлені судом строки АТ «Херсонська ТЕЦ» подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог, вважає їх необґрунтованими. На думку відповідача оскаржувані рішення Наглядової ради АТ «Херсонська ТЕЦ» прийняті у відповідності до вимог Статуту субєкта господарювання, що діяв на момент прийняття кожного із оскаржуваних рішень. Рішення, оскаржені позивачем, відповідають вимогам Закону «Про акціонерні товариства». при цьому, відповідач зазначає, що позивачем не доведено порушення порядку ухвалення оскаржуваного рішення. Відповідь на відзив, надану суду позивачем зазначає, що аргументи відповідача стосуються виключно норм права та Статуту, які регламентують порядок діяльності Наглядової ради АТ «Херсонська ТЕЦ», але не спростовують аргументів щодо протиправності оскаржуваного рішення в частині порушення прав акціонерів та негативних наслідків для АТ «Херсонська ТЕЦ» в цілому. Позивач наголошує на порушенні Наглядовою радою Товариства вимог статті 51 Закону «Про акціонерне товариства» при прийнятті протокольних рішень, що оскаржуються. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням наданих сторонами доказів та пояснень, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 06.08.2012р., з цього часу, з урахуванням зміни назви посади та змін назви субєкта господарювання, обіймає посаду генерального директора АТ «Херсонська ТЕЦ». За час роботи позивач не мав дисциплінарних стягнень, умов контракту не порушував. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» зазначено, що при вирішенні питання про те, чи є спір, що виник між господарським товариством та посадовими особами товариства, які входять до складу виконавчого органу товариства або наглядової ради товариства, трудовим чи корпоративним, судам необхідно керуватися положеннями глави XV Кодексу законів про працю України. Спори, повязані з оскарженням членами виконавчих органів товариства, а також членами наглядової ради товариства, які уклали з товариствами трудові договори, рішень відповідних органів товариства про звільнення (усунення, відсторонення, відкликання) їх з посади, розглядаються в порядку цивільного судочинства як трудові спори. Судам необхідно звернути увагу на те, що у цьому разі позивач звертається до суду за захистом своїх трудових прав як найманого працівника, а не акціонера (учасника) господарського товариства. Підстави відсторонення працівника від роботи визначені статтею 46 Кодексу законів про працю України: відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Ні протокол Наглядової ради ПрАТ «Херсонська ТЕЦ» від 13.04.2018 №5/2018, ні протокол Наглядової ради АТ «Херсонська ТЕЦ» від 13.06.2018 №7/2018 не містять відомостей про встановлення наявності обставин, визначених статтею 46 Кодексу законів про працю України, під час виконання позивачем його посадових обовязків. Суд вважає недостатніми аргументи відповідача щодо відсутності порушень при проведенні зборів Наглядової ради та дотримання радою порядку ухвалення рішень, адже за таких умов процесуальні аспекти діяльності наглядового органу набувають переважної ваги над змістом рішення, що суперечить правовому статусу такого органу у складі субєкта господарювання. Судом прийнято до уваги викладені позивачем твердження щодо необхідності оцінювання рішень наглядового органу акціонерного товариства з точки зору захисту прав акціонерів. Суд погоджується, що рішення про відсторонення керівника теплопостачального підприємства, може мати негативні наслідки для стабільної роботи підприємства та, відповідно, зашкодить інтересам акціонерів. Такі рішення суперечитимуть цілям діяльності наглядової ради, визначеними статтею 51 Закону України «Про акціонерні товариства». У якості підстави для відсторонення позивача від обовязків генерального директора ПрАТ «Херсонська ТЕЦ» в протоколах наглядової ради від 17.07.2017 №8/2017 та від 15.12.2017 №13/2017 визначено повідомлення детектива Національного антикорупційного бюро України про вручення позивачу підозри у звязку із розслідуванням у кримінальному провадженні №52016000000000135. Як встановлено, питання відсторонення [PERSON] від виконання обовязків генерального директора ПрАТ «Херсонська ТЕЦ» було предметом розгляду Соломянським районним судом м. Києва під час розгляду клопотання детектива Національного бюро Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів [PERSON] Ухвалою Соломянського районного суду м. Києва суду від 16.06.2017 у задоволені клопотання про відсторонення позивача від виконання обовязків генерального директора ПрАТ «Херсонська ТЕЦ» відмовлено. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007 №8 передбачено, що за змістом частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Після внесення змін до Конституції України згідно Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» обовязковість судових рішень визначена статтею 129-1 Конституції України. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів(рішення Суду у справах: SovtransavtoHolding v Ukraineno 48553/99, §77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v Ukraine 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007). Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їх рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів(справа «Брумареску проти Румунії», п. 61). Ухвала Соломянського районного суду м. Києва суду від 16.06.2017 до апеляційної інстанції не оскаржувалась, набрала законної сили, отже, є обовязковою для виконання, в тому числі і для наглядової ради ПрАТ «Херсонська ТЕЦ». До основних прав та свобод людини і громадянина України відноситься право на працю. Згідно статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Постановою Пленуму Верховного суду України від 24.12.1999 №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» визначена необхідність вжиття заходів до належного виконання вимог закону при розгляді справ про оплату праці, маючи на увазі, що судовий захист є важливою гарантією конституційного права громадянина заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. З огляду на зазначене, суд вважає за доцільне з метою захисту прав і інтересів позивача задовольнити позов у повному обсязі в обраний позивачем спосіб.

Outcome: approved