Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим відповідач підписав заяву б/н від 04.06.2009 р., згідно якої отримав кредит у розмірі 29000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, - зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з чим станом на 12.07.2016 р. відповідач має заборгованість в сумі 24151,56 грн., з яких: 10605,20 грн.- тіло кредиту; 2786,36 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом, 8531,74 грн.- нараховано пені за прострочене зобов'язання; 1200 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн.- штраф (фіксована частина), 1126,26 грн.- штраф (процентна складова), з них 598 грн. внесено коштів на погашення заборгованості з 01.06.2015 р. Тому просять стягнути вказану заборгованість та судові витрати по справі. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та зазначив, що він підписував наданий йому позивачем бланк заяви від 04.06.2009 р., жодних інших документів або інформації щодо інших умов кредитування, ніж викладені у довідці, позивач йому не надавав. В тому числі, позивач не надавав йому «Умови та правила надання банківських послуг». Також, зазначив, що позивач застосовував процентну ставку у розмірі від 34,8% до 42% річних, що суперечила договірним умовам (30% річних), а також просив застосувати позовну давність. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.06.2009 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 29000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, процентна ставка була встановлена в розмірі 2,5% на місяць, що відповідає ставці 30% річних. Договір складається з заяви кредитора, умов та правил надання банківських послуг (а. с. 14-49). Відповідно до умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», базова відсоткова ставка становила 2,5% на місяць, але протягом 55 днів пільгового періоду нарахування відсотків здійснювалось за ставкою 0,01% річних. Щомісячний платіж становив 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. Оскільки, відповідач своїм підписом підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з довідкою про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна», 55 днів пільгового періоду, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком Договір. Отже, доводи відповідача про те, що позивач не ознайомив його з інформацією викладеною в «Умовах та правилах надання банківських послуг», а також ненадання позивачем зазначених умов, не заслуговують на увагу. Згідно з пунктом 1.1.7.11 «Умов та правил надання банківських послуг»,- договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк. Пунктом 1.1.7.43 «Умов та правил надання банківських послуг»,- сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, відкритого в рамках договору або підпадаючого під дію договору, а також при закінченні використання послуг банка, передбачених договором. За наявної у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком по договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг», - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг»,- у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту, Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у визначеній Банком частці у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за Договором. Згідно до п. 2.1.1.12.10 «Умов та правил надання банківських послуг»,- Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або в певній Банком частки у разі невиконання клієнтом та/або довіреною особою клієнта своїх боргових та інших зобов'язань за цим Договором. Відповідач свої договірні зобов'язання перед позивачем не виконав, допустивши прострочення та утворення заборгованості станом на 12.07.2016 р. в сумі 24151,56 грн., з яких: 10605,20 грн.- тіло кредиту; 2786,36 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом, 8531,74 грн.- нараховано пені за прострочене зобов'язання; 1200 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн.- штраф (фіксована частина), 1126,26 грн.- штраф (процентна складова), з них 598 грн. внесено коштів на погашення заборгованості з 01.06.2015 р. (а.с. 7-12). Відповідно до статті 1054 ЦК України,- за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України,- зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, тому позичальник зобов'язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, позивачем доведено, у тому числі зі сплати боргу за тілом кредиту, процентами, комісією та пенею. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»,- при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Позивачем відповідно до наданого розрахунку нараховано пеню за ставкою 1 %, а також одночасно нараховано 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1126,26 грн. - штраф (процентна складова), з них 598 грн. - внесено коштів на погашення заборгованості з 01.06.2015 р. (500 грн. + 1126,26 грн.) - 598 = 1028,26 грн. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 1028,26 грн. задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України,- неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України,- ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України,- штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Саме така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15, яка є обов'язковою для застосування всіма судами України відповідно до ст. 360-7 ЦПК України. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а саме - стягненню з відповідача заборгованості у розмірі 23123,30 грн., з яких: 10605,20 грн.- тіло кредиту; 2786,36 грн. - відсотків за користування кредитом, 8531,74 грн.- пені за прострочене зобов'язання; 1200 грн. -пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. Щодо доводів відповідача про застосування позивачем процентної ставки у розмірі від 34,8% та 42% річних, що суперечить договірним умовам суд зазначає наступне. Відповідно до п.1.1.3.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», - банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому Банк за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту) зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п.1.1.3.1.9 договору. Якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. Із заяви, підписаної відповідачем, вбачається, що ним погоджена процентна ставка по кредиту 2,5% на місяць на залишок заборгованості. Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем 04.06.2009 р., відсоткова ставка (в місяць) на суму несанкціонованого привішення ліміту кредитування складає 3,75%. Так, відповідно до розрахунків заборгованості за договором б/н від 04.06.2009 р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], вбачається, що нараховувались проценти за користування кредитом за період з 04.06.2009 р. по 29.08.2014 р. за ставкою 30% річних (2,5% на місяць), а з 01.09.2014 р. по 12.07.2016 р. мало місце привищення ліміту кредитування та розрахунок процентів за відсотковою ставкою 3,75% на місяць, яке здійснювалось згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», а тому, суд вважає, що позивач діяв відповідно до договірних умов. Отже, твердження відповідача щодо застосування відповідачем непередбаченої договором процентної ставки є необгрунтованими. Також суд зазначає, що не заслуговують на увагу доводи відповідача в частині застосування строків позовної давності, виходячи з наступного. Відповідно до п.1.1.7.31 «Умов та правил надання банківських послуг»,- термін позовної давності щодо вимог банку з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, витрат банку, складає 50 років. Так, за положеннями ст.257 ЦК України, - позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України,- позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до вимог ст.264 ЦК України, - перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Таким, чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсотків з урахуванням платежів, що здійснювались відповідачем, так останній платіж відповідачем був внесений в сумі 600 грн. - 27.05.2015 р., а позов було подано до суду 20.09.2016 р. Таким, чином вимоги щодо стягнення кредиту, процентів, неустойки заявлені ПАТ КБ «ПриватБанк» в межах строків позовної давності. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 88 ЦПК України,- якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1319 грн. 33 коп. (23123,30 грн. х 1378 грн. : 24151,56 грн.).

Outcome: partial