Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить: - встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON], який помер [INFO], є сином [PERSON], померлого [INFO]; - визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку загальною площею 156,40 кв.м, житловою площею 83,10 кв.м, господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті дідуся [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позову зазначає, що його дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON] знаходилися в шлюбі з 25 жовтня 1935 року. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд, які належали спадкодавцю на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Люботинською нотконторою 15.06.1953 року, реєстр. № 2048 від 15.06.1959 року. Спадкоємцями на залишену після смерті [PERSON] спадщину були його дружина - [PERSON] та їх діти - [PERSON] та [PERSON], які в будинку постійно мешкали та були зареєстровані за вказаною адресою. [INFO] помер [PERSON]. [INFO] помер [PERSON]. [INFO] померла [PERSON]. В даний час виникла необхідність оформлення спадщини на спадкове майно. Але отримати свідоцтво про право спадщини на спадкове майно після смерті дідуся [PERSON] позивач не має можливості в зв'язку з тим, що не збереглося свідоцтво про народження його батька [PERSON]. За результатами перевірки актовий запис не виявлено, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про відсутність актового запису цивільного стану. [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями на ? частину будинку, яка повинна була належати їхньому батькові [PERSON], померлому [INFO], якби від був живий. Спадщину позивач прийняв, оскільки постійно мешкає та зареєстрований в спадковому будинку. Відповідачі по справі, брати та сестра позивача не заперечують проти оформлення права власності на половину будинку на його ім'я. Спадкоємцями на другу половину будинку є [PERSON] та її брат [PERSON], які наслідують половину свого батька [PERSON], померлого [INFO]. Відповідачем [PERSON] подано зустрічний позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який прийнято до спільного розгляду з первісним, в якому вона просить визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку загальною площею 156,40 кв.м, житловою площею 83,10 кв.м, господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті дідуся [PERSON], померлого [INFO]. Зустрічний позов [PERSON] обґрунтовує посиланням на фактичні обставини, викладені у первісному позові. Додатково зазначає, що не змогла оформити право на спадщину після смерті дідуся [PERSON], оскільки не збереглося Свідоцтво про народження її батька [PERSON], у зв'язку з чим нотаріус відмовила у вчинені нотаріальних дій, проти первісного позову не заперечує. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, проти зустрічного позову [PERSON] не заперечував. Відповідачем [PERSON] надано заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вона проти первісного позову не заперечує, зустрічний позов підтримує та просить задовольнити, справу розглядати за її відсутності. Відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] надано заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких вони проти первісного та зустрічного позовів не заперечують. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами відповідно до статті 197 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступні фактичні обставини. Дідусь позивача [PERSON] та бабуся [PERSON] знаходилися в шлюбі з 25 жовтня 1935 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] Харківським р/б ЗАГС 22 лютого 1965 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 11 січня 1965 року Коротичанською селищною радою Харківського району Харківської області. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд, які належали спадкодавцю на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Люботинською нотконторою 15.06.1953 року, реєстр. № 2048 від 15.06.1959 року. Спадкоємцями на залишену після смерті [PERSON] спадщину були його дружина - [PERSON] та їх діти - [PERSON] та [PERSON], які в будинку постійно мешкали та були зареєстровані за вказаною адресою, що підтверджується копією будинкової книги. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 30 листопада 1991 року Коротичанською селищною радою Харківського району Харківської області. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 08 травня 1998 року Коротичанською селищною радою Харківського району Харківської області. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 09 січня 2001 року Коротичанською селищною радою Харківського району Харківської області. Як зазначає позивач, в даний час виникла необхідність оформлення спадщини на спадкове майно, але отримати свідоцтво про право спадщини на спадкове майно після смерті дідуся [PERSON] позивач не має можливості в зв'язку з тим, що не збереглося свідоцтво про народження його батька [PERSON]. За результатами перевірки актовий запис не виявлено, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про відсутність актового запису цивільного стану. Проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позов є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на таке. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 2 статті 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1273 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що спірне домоволодіння належало на праві власності дідусю позивача [PERSON]. Його онуки [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями на ? частину будинку, яка повинна була належати їхньому батькові [PERSON], померлому [INFO], якби від був живий. Спадщину позивач прийняв, оскільки постійно мешкає та зареєстрований в спадковому будинку. Відповідачі по справі, брати та сестра позивача, не заперечують проти оформлення права власності на половину будинку на його ім'я. [PERSON] і [PERSON] є спадкоємцями на ту частину будинку, яка повинна була належати їхньому батькові [PERSON], тобто на ? частину, якби він був живий. Таким чином, спадкоємцями на спірне майно є онуки спадкодавця [PERSON] і [PERSON], інші онуки (відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON].) проти визнання права на спадщину за позивачами не заперечують. Оскільки згідно з частиною 1 статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, право на спірне домоволодіння підлягає визнанню в рівних частках за позивачами. Враховуючи, що [PERSON] і [PERSON] у встановлений строк прийнято спадщину, до складу якої увійшов спірний житловий будинок, інших осіб, які є спадкоємцями і прийняли спадщину в установленому порядку, не виявлено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за ними у рівних частках права власності на майно в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню в повному обсязі. Одночасно підлягають задоволенню вимоги за первісним позовом в частині встановлення юридичного факту, що [PERSON], який помер [INFO], є сином [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved