overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що 29.10.1986 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою у Андрушівському районному відділі ЗАГС Житомирської області. Подружні відносини між ними не склались, оскільки кожен із них має протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Відповідачка не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім»ї. Подружні відносини між ними не склались, це пов»язане із тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, взаємодовіра, які виникли у зв»язку з різницею в характері. Між сторонами виникали часто суперечки та скандали. Внаслідок таких обставин вони втратили почуття любові та поваги один до одного. У сторін неповнолітніх дітей немає. Оскільки відповідачка в позасудовому порядку відмовляється розірвати шлюб, тому позивач змушений завернутись до суду. Враховуючи викладене він просить їх шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з»явився, оскільки надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить даний позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'являється, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки, в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дітей, що має істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, що розірвання шлюбу відповідає інтересам кожного з них. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд, вважає встановленим, що збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що 30.07.2013р. року між позивачем, який є правонаступником ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 24537,42грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, строком повернення. Зобовязання за кредитним договором [PERSON] не виконав. Загальна сума заборгованості перед позивачем станом на 12.06.2015р. становить 21397,89грн., яку позивач просить стягнути разом з судовими витратами на свою користь з відповідачів. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачі були повідомлені про час та місце слухання справи, але в судове засідання не зявились та не повідомили про причини неявки, у звязку з чим суд проводить заочний розгляд справи, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 30.07.2013р. року між позивачем, який є правонаступником ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 24537,42грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, строком повернення. Зобовязання за кредитним договором [PERSON] не виконав. Загальна сума заборгованості перед позивачем станом на 12.06.2015р. становить 21397,89грн. Ці обставини підтверджуються копіями кредитного договору від 30.07.2013 року (а.с.6-12), розрахунком заборгованості (а.с.5). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що 31.05.2007р. між ЗАТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 20000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, строком повернення кредиту. 30.09.2009р. між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, яким відступлено право вимоги до боржників за кредитними договорами ПАТ «Альфа Банк». Зобов'язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує. Загальна сума заборгованості [PERSON] перед банком за кредитним договором станом на 30.03.2015р. становить 21493,02 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 503852,80грн., яку позивач просить стягнути разом з судовими витратами на свою користь з відповідача. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач повідомлений про час та місце слухання справи належним чином, але в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини неявки, у зв'язку з чим суд проводить заочний розгляд справи, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 31.05.2007р. між ЗАТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 20000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, строком повернення кредиту. 30.09.2009р. між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, яким відступлено право вимоги до боржників за кредитними договорами ПАТ «Альфа Банк». Зобов'язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує. Загальна сума заборгованості [PERSON] перед банком за кредитним договором станом на 30.03.2015р. становить 21493,02 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 503852,80грн. Такі обставини підтверджуються копією кредитного договору від 31.05.2007р. (а.с.7-11), розрахунком заборгованості (а.с.13), договором факторингу від 30.09.2009р. (а.с.4-6). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ в м.Селидове та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до п.А ст..13 ЗУ «Про Пенсійне забезпечення» та прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 01.10.2010 р. по 28.02.2013 р. відповідачу провадилась індексація пенсії. Проте, згідно довідки ВВД ФССНВВ та ПЗ м.Селидове від 27.02.2014 р. № 02-10/85 управлінню стало відомо про те, що відповідач отримує щомісячні страхові виплати потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві з 01.04.2001 р. Внаслідок несвоєчасного повідомлення та відсутності відомостей про отримання щомісячної страхової виплати потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві за період з 01.04.2012 р. по 28.02.2014 р. переплата пенсії склала у загальній сумі 3450,00 грн. Просив стягнути з відповідача зазначену суму переплати пенсії. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідоносини. [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ в м.Селидове як отримувач пенсії за віком, призначену відповідно до п.А ст..13 ЗУ «Про Пенсійне забезпечення» та прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно довідки (а.с.4), [PERSON] є отримувачем страхових виплат у ВВД ФССНВВ та ПЗ м.Селидове з 03.12.2008 р. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог чи заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Представником позивача в судовому засіданні було зазначено про те, що Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове щомісячно нараховувало та сплачувало відповідачу пенсію. Позивач належних та допустимих доказів того, з чиєї вини було зроблено переплату не надав, хоча саме такі докази мають вказати на те, хто повинен відповідати за даним позовом. Доказів недобросовісності з боку відповідача до суду не надано, а тому суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ в м.Селидове та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до п.А ст..13 ЗУ «Про Пенсійне забезпечення» та прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 01.10.2010 р. по 28.02.2013 р. відповідачу провадилась індексація пенсії. Проте, згідно довідки ВВД ФССНВВ та ПЗ м.Селидове від 27.02.2014 р. № 02-10/85 управлінню стало відомо про те, що відповідач отримує щомісячні страхові виплати потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві з 01.04.2001 р. Внаслідок несвоєчасного повідомлення та відсутності відомостей про отримання щомісячної страхової виплати потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві за період з 01.10.2010 р. по 28.02.2014 р. переплата пенсії склала у загальній сумі 2329,27 грн. Просив стягнути з відповідача зазначену суму переплати пенсії. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідоносини. [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ в м.Селидове як отримувач пенсії за віком, призначену відповідно до п.А ст..13 ЗУ «Про Пенсійне забезпечення» та прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно довідки (а.с.5), [PERSON] є отримувачем страхових виплат у ВВД ФССНВВ та ПЗ м.Селидове з 01.04.2001 р. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог чи заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Представником позивача в судовому засіданні було зазначено про те, що Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове щомісячно нараховувало та сплачувало відповідачу пенсію. Позивач належних та допустимих доказів того, з чиєї вини було зроблено переплату не надав, хоча саме такі докази мають вказати на те, хто повинен відповідати за даним позовом. Доказів недобросовісності з боку відповідача до суду не надано, а тому суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ в м.Селидове та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до ст..13 ЗУ «Про Пенсійне забезпечення» та прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 01.01.2010 р. по 31.07.2013 р. відповідачу провадилась індексація пенсії. Проте, згідно довідки ВВД ФССНВВ та ПЗ м.Красноармійськ від 02.04.2014 р. № 97 управлінню стало відомо про те, що відповідач отримує щомісячні страхові виплати потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві з 01.04.2001 р. Внаслідок несвоєчасного повідомлення та відсутності відомостей про отримання щомісячної страхової виплати потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві за період з 01.01.2010 р. по 31.07.2014 р. переплата пенсії склала у загальній сумі 3926,87 грн. Просив стягнути з відповідача зазначену суму переплати пенсії. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідоносини. [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ в м.Селидове як отримувач пенсії за віком, призначену відповідно до ст..13 ЗУ «Про Пенсійне забезпечення» та прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно довідки (а.с.6), [PERSON] є отримувачем страхових виплат у ВВД ФССНВВ та ПЗ м.Красноармійськ з 01.04.2001 р. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог чи заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Представником позивача в судовому засіданні було зазначено про те, що Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове щомісячно нараховувало та сплачувало відповідачу пенсію. Позивач належних та допустимих доказів того, з чиєї вини було зроблено переплату не надав, хоча саме такі докази мають вказати на те, хто повинен відповідати за даним позовом. Доказів недобросовісності з боку відповідача до суду не надано, а тому суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ в м.Селидове та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до ст..14 ЗУ «Про Пенсійне забезпечення» та прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 01.10.2010 р. по 30.04.2014 р. відповідачу провадилась індексація пенсії. Проте, згідно довідки ВВДФССНВВ та ПЗ м.Красноармійськ від 24.03.2014 р. № 297 управлінню стало відомо про те, що відповідач отримує щомісячні страхові виплати потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві з 01.04.2001 р. Внаслідок несвоєчасного повідомлення та відсутності відомостей про отримання щомісячної страхової виплати потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві за період з 01.01.2010 р. по 30.04.2014 р. переплата пенсії склала у загальній сумі 6066,94 грн. Просив стягнути з відповідача зазначену суму переплати пенсії. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідоносини. [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ в м.Селидове як отримувач пенсії за віком, призначену відповідно до ст..14 ЗУ «Про Пенсійне забезпечення» та прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно довідки (а.с.4), [PERSON] є отримувачем страхових виплат у ВВДФССНВВ та ПЗ м.Красноармійськ з 19.12.2008 р. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог чи заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Представником позивача в судовому засіданні було зазначено про те, що Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове щомісячно нараховувало та сплачувало відповідачу пенсію. Позивач належних та допустимих доказів того, з чиєї вини було зроблено переплату не надав, хоча саме такі докази мають вказати на те, хто повинен відповідати за даним позовом. Доказів недобросовісності з боку відповідача до суду не надано, а тому суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що відповідач є споживачем Краснолуцької філії ТОВ «ЛЕО», користується електричною енергією. Відповідач порушив Правила користування електричною енергією для населення, затверджені ПКМУ № 1357 від 26.07.1999 р., що виявилось у розкраданні електричної енергії шляхом самовільного підключення електричної проводки до електричної мережі, яка є власністю споживача. Накид дротів на вводі в приміщення споживача до приладу обліку. При проведенні контрольного огляду приладу обліку представники енергопостачальника мали можливість виявити порушення, про що був складений акт від 08.11.2013 року №824137. Заборгованість за актом складає 1337 грн. 28 коп., яка відповідачем не сплачена, тому позивач просить суд стягнути цей борг з відповідача, а також понесені ним витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. Представник позивача просила позов задовольнити, розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, що беруть участь у справі, або у разі, коли відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, що беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою не проводиться. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, як підтверджений матеріалами справи. Судом встановлена вина відповідача в порушенні 08.11.2013 року ПКЕЕН, яке полягає у розкраданні електричної енергії шляхом самовільного підключення електричної проводки до електричної мережі, яка є власністю споживача. Це підтверджується актом від 08.11.2013 року №824137. Сума спричинених позивачу збитків підтверджується наданим позивачем розрахунком. Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, яка спричинена неправомірними діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її спричинила. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що відповідач є споживачем Краснолуцької філії ТОВ «ЛЕО», користується електричною енергією. Відповідач порушив Правила користування електричною енергією для населення, затверджені ПКМУ № 1357 від 26.07.1999 р., що виявилось у розкраданні електричної енергії шляхом самовільного підключення електричної проводки до електричної мережі, яка є власністю споживача, підключення навантаження споживача з вводного автомата встановленого до лічильника. При проведенні контрольного огляду приладу обліку представники енергопостачальника мали можливість виявити порушення, про що був складений акт від 17.10.2013 року №824086. Заборгованість за актом складає 1718 грн. 64 коп., яка відповідачем не сплачена, тому позивач просить суд стягнути цей борг з відповідача, а також понесені ним витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. Представник позивача просила позов задовольнити, розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, що беруть участь у справі, або у разі, коли відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, що беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою не проводиться. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, як підтверджений матеріалами справи. Судом встановлена вина відповідача в порушенні 17.10.2013 року ПКЕЕН, яке полягає у розкраданні електричної енергії шляхом самовільного підключення електричної проводки до електричної мережі, яка є власністю споживача. Це підтверджується актом від 17.10.2013 року №824086. Сума спричинених позивачу збитків підтверджується наданим позивачем розрахунком. Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, яка спричинена неправомірними діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її спричинила. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved