Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, наполягаючи на виселенні відповідачів з житлового приміщення (двокімнатного блоку площею 31 кв.м.) в гуртожитку МО України, що розташоване по [ADDRESS] , вважаючи, що відповідачі\~ безпідставно мешкають у зазначеному житлі. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов. Відповідачка позов не визнавала, вказуючи, що вона цілком законно\~ у 2007 році вселилася у зазначене житло, як дружина [PERSON] , військовослужбовця в/ч [NUMBER] ; а 22 вересня 2007 року вона народила від чоловіка сина [PERSON] . Але, сім`ї у них не склалося і у 2013 році у судовому порядку їх шлюб\~ було розірвано, колишній чоловік залишив сім`ю, склав іншу сім`ю з другою жінкою; між ними було домовлено, що\~ дитина залишається мешкати\~ біля матері, а вона не заперечує проти здійснення ним своїх батьківських обов`язків щодо дитини, чому це питання у судовому порядку\~ і не розглядалось. Звернула увагу на те, що\~ колишній чоловік і досі є військовослужбовцем (в/ч [NUMBER] ), а вона і дитина іншого житла не мають. Вказувала, що до надання їм житла мешкали у батьків колишнього чоловіка в с. Куяльник Котовського району Одеської області; дитина і досі навчається у ЗОШ № 3, яка є найближчою до їх місця мешкання. З цих підстав просила суд у позові відмовити. Представник органу опіки та піклування Котовської міської Ради Одеської області в судовому засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Прокурор Котовської міжрайонної прокуратури в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся, чому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Вислухавши сторін, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що у 2009 році відповідачам та [PERSON] було надано у користування житлове приміщення к.к. 413, 420 в житловому будинку [ADDRESS] . [INFO] у сім`ї [PERSON] народився син [PERSON] , який з того часу і досі\~ мешкає у зазначеному житлі разом з матір`ю, відповідачкою по справі (як це і передбачено\~ положеннями п.4\~ ст. 29 ЦК України, ст.. 160 п.1\~ СК України), бо позивач, розірвавши шлюб\~ у 2013 році, склав\~ іншу\~ сім`ю з другою жінкою, але при цьому продовжує службу у іншій військовій частині (чому доказів не надано). Згідно положень ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести\~ ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень. Позивачем не надано суду ніяких доказів про передачу йому службового приміщення житлового фонду\~ за визначено адресою, не надано ніяких доказів щодо наявності вказаного житла як службового приміщення. Крім того, встановлено, що після розірвання шлюбу відповідачка залишилася мешкати (і досі мешкає) разом з неповнолітньою дитиною у спірному житловому приміщенні. А ст.125 ЖК України забороняє виселення самотніх осіб, що мешкають разом з неповнолітніми дітьми без надання їм іншого житлового приміщення. Пленум ВС СРСР в п. 19 постанови\~ від 03 квітня 1987 року №2 роз`яснив, що до самотніх осіб, крім матерів-одиначок, не створивших у майбутньому сім`ї, можуть бути віднесені, розлучений з подружжя, який залишився мешкати у приміщенні після\~ вибуття іншого з подружжя, вдова (вдівець), усиновитель, опікун, піклувальник. Нарешті. Діючий Житловий кодекс України передбачає можливість\~ виселення\~ осіб як без надання іншого житлового приміщення та і з конкретною адресою надання іншого житлового приміщення у разі виселення. Позивач, наполягаючи на виселенні відповідачів\~ з конкретного житлового приміщення, не вказав\~ про виселення їх з наданням іншого житлового приміщення, або з наданням іншого конкретного житла або без такого. При цьому, суд бере до уваги те, що відповідачі будь-якого іншого житла на праві власності\~ у м. Котовську та Котовському районі\~ Одеської області не мають. Виходячи з наведеного та

Outcome: dismissed