Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинно-технологічна станція Ятрань», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Новомиргородська районна державна адміністрація про визнання недійсною з моменту укладення додаткової угоди до договору оренди землі, посилаючись на наступні обставини. Позивач зазначає, що додаткову угоду від 25.08.2015 р. до договору оренди землі № 92 від 01.09.2006 р. з відповідачем він не укладав та не підписував, волевиявлення на укладення вищевказаного договору оренди земельної ділянки не було. Уточнивши позовні вимоги, позивач, просить суд: визнати недійсною з моменту укладення Додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 25.08.2015 року про зміну і доповнення договору оренди землі № 92 від 01.09.2006 року, яка зареєстрована 14.11.2015 року за реєстраційним номером запису про право (в державному реєстрі прав) № 12070698 Реєстраційною службою Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області, щодо продовження строку оренди земельної ділянки за кадастровим номером № 3523883200:03:000:0362, загальною площею 6,7327 га., яка знаходиться на території Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області; витребувати на користь [PERSON] із незаконного володіння ТОВ «Машинно-технологічна станція Ятрань» (код ЄДРПОУ 30462456) безпідставно набуту по Договору оренди землі № 92 від 01.09.2006 року (який припинив свою дію) земельну ділянку за кадастровим номером № 3523883200:03:000:0362, розташовану на території Каніжської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, у звязку із закінченням строку дії договору; стягнути з відповідача судові витрати. Представники позивача у судовому засіданні позов з урахуванням уточнень до нього підтримали повністю та просили суд задовольнити його. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні за безпідставністю. Представник третьої особи повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши висновки експерта №1894 від 01.02.2017 року та №19/8-4/409-СЕ/18 від 04.01.2018 року, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за таких підстав. Судом встановлено, що 25.08.2015 р. між [PERSON] (власником земельної ділянки) та товариством з обмеженою відповідальністю «Машинно-технологічна станція Ятрань» укладено додаткову угоду від 25.08.2015 року до договору оренди земельної ділянки № 92 від 01.09.2006 р., кадастровий номер земельної ділянки 3523883200:03:000:0362, загальною площею 6,7327 га., розташованої на території Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, який підписаний сторонами договору. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права спірний договір пройшов державну реєстрацію 14.11.2015 року, номер запису про інше речове право 12070698 (т.1 а.с.14). Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст.203 ч.ч.1,3 ЦК України: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ст.14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.2 ст.207 ЦК України). Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно висновку експерта № №19/8-4/409-СЕ/18 від 04.01.2018 року повторної комісійної судово-технічної експертизи документів (т.1 а.с.216-232) в спірній додатковій угоді до договору оренди земельної ділянкивід 25.08.2015 р., укладеному між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Машинно-технологічна станція Ятрань», рукописні записи, підписи та електрофотографічні зображення нанесені в такій послідовності: першим виконаний друкований текст, другими рукописні записи, що починаються словами: «Я Данило....» та закінчуються словом: «...пидпис» та підписи від імені [PERSON] та [PERSON] У штрихах рукописних записів, що починаються словами: «Я Данило....» та закінчуються словом: «...пидпис», у штрихах підпису від імені [PERSON] в графі «ОРЕНДАР:» та у штрихах підпису від імені [PERSON] в графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ:» будь-яких ознак механічного впливу у тому числі від механізмів знакодрукуючого пристрою (електрофотографічного), не виявлено. В графі «ОРЕНДАР:» зі зворотної сторони першим виконаний друкований текст, другим підпис від імені [PERSON], третім відбиток печатки ТОВ «Машинно-технологічна станція Ятрань». Відмінностей в порядку нанесення друкованих текстів, рукописних записів, підписів та відбитків печатки між двома примірниками, які були надані для дослідження не виявлено. Зазначені докази свідчить про те, що при укладенні спірної додаткової угоди було вільне волевиявлення та згода позивача [PERSON] на укладення такої угоди. Підпис орендодавця у договорі свідчить про те, що між сторонами було досягнуто усіх його істотних умов, що передбачені ст.15 Закону України «Про оренду землі». Суд, враховуючи положення ст.ст.77, 78, 80, 81 ЦПК України, вважає, що належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження доводів про те, що [PERSON] не підписував спірний договір, тобто у нього не було вільного волевиявлення на укладення додаткової угоди від 25.08.2015 р. до договору оренди земельної ділянки № 92 від 01.09.2006 р. з відповідачем, ні позивач, ні представник позивача суду не надали. Суд критично оцінює висновок експерта №1894 від 01.02.2017 року (т.1 а.с.128-136), оскільки експерт при застосуванні методу скобління всупереч положенню ст.108 ч.ч.3,4 ЦПК України не отримав дозволу суду на застосування такого методу, пошкодивши спірну додаткову угоду (обєкт дослідження), що у подальшому змінило властивості та первинний стан документа. Крім цього, досліджені судом докази у їх сукупності та взаємозвязку спростовують висновки експерта №1894 від 01.02.2017 року в частині послідовності нанесення печатного тексту, підписів сторін угоди, відбитку печатки. Враховуючи положення ст.4 ч.1 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України згідно якого кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, дотримуючись принципу змагальності сторін, згідно з яким саме позивач повинен довести, що його права порушені, суд вважає, позивач не довів, що його право як власника земельної ділянки було порушено відповідачем, у звязку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~у звязку з відмовою у позові судові витрати, понесені позивачем, останньому не відшкодовуються, а витрати, повязані з проведенням експертизи та судовий збір за забезпечення доказів, які оплатив відповідач - підлягають стягненню з позивача на користь відповідача у розмірі 2529 гривень 68 коп. (842 + 1687,68).

Outcome: approved