overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою 11.02.2016 року, в обґрунтування якої зазначив, що з 27.12.2010 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сім'я не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. В теперішній час однією сім'єю сторони не проживають, на даний час спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна та про місце проживання дитини не має. Тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 27.12.2010 року виконавчим комітетом Орджонікідзенської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 9. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив цивільну справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. (а.с. 16). Відповідач також надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, проти позовних вимог не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]» (а.с. 15). В зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 27.12.2010 року виконавчим комітетом Орджонікідзенської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 9, дошлюбне прізвище відповідача «[PERSON]», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки відповідача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою 18.08.2016 року, в обґрунтування якої зазначив, що з 22.02.1997 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON]Ю, [INFO]. Сімя не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Однією сімєю сторони не проживають з травня 2016 року, на даний час спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна та про місце проживання дитини не має. Тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 22.02.1997 року виконкомом Лозуватської сільської ради народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 8. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просив цивільну справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. (а.с. 8). Відповідач також надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, проти позовних вимог не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Шкуропат» (а.с. 12). В звязку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 22.02.1997 року виконкомом Лозуватської сільської ради народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 8, дошлюбне прізвище відповідача «Котова», про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії І-КИ № 009190 (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 025048 (а.с. 9). Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у звязку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки відповідача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Шкуропат».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою 19.06.2014 року, позовні вимоги якої обґрунтував тим, що з 01.08.2009 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з відповідачем. Сім'я не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Однією сім'єю сторони не проживають майже 1 рік, на даний час спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо місця проживання дитини не мають. Тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 01 серпня 2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції, актовий запис № 463. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив цивільну справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. (а.с. 11). Відповідач також надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, проти позовних вимог не заперечувала Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]» (а.с. 17). В зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 01 серпня 1009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 463, дошлюбне прізвище відповідача «[PERSON]», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки відповідача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою 21.02.2014 року, позовні вимоги якої обґрунтував тим, що з 08.08.1998 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем. Шлюбні відносини припинені з 01.01.2001 року. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна та про місце проживання дитини не має. Тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 08 серпня 1998 року Виконкомом Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 3. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив цивільну справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 18). Відповідач також надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, проти позовних вимог не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]» (а.с. 19). В зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 08 серпня 1998 року Виконкомом Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 3, дошлюбне прізвище відповідача «[PERSON]», про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.05.2001 року (а.с.4). Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки відповідача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою 27.09.2016 року, в обґрунтування якої зазначив, що з 10.09.2011 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімя не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Однією сімєю сторони не проживають з липня 2016 року, на даний час спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна та про місце проживання дитини не має. Тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 10.09.2010 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 773. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просив цивільну справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. (а.с. 3). Відповідач також надала суду заяву в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, поти розірвання шлюбу не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Патока» (а.с. 16). В звязку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 10.09.2010 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 773, дошлюбне прізвище відповідача «Годунко», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії 1-КИ 201165 (а.с. 6). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Дитина проживає разом з відповідачем. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у звязку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. Після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище «Патока».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою 28.01.2014 року, позовні вимоги якої обґрунтував тим, що з 25.09.2004 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Сім'я не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. З вересня 2013 року сторони однією сім'єю не проживають, на даний час спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна та про місце проживання дитини не має. Тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 25 вересня 2004 року виконавчим комітетом Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 2. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив цивільну справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 12). Відповідач також надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, проти позовних вимог не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]».(а.с. 13). В зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 25 вересня 2004 року виконавчим комітетом Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 2, дошлюбне прізвище відповідача «[PERSON]», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.01.2014 року (а.с. 6). Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки відповідача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою 5 вересня 2016 року, в обґрунтування якої зазначив, що з 30 вересня 1972 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Позивач стверджує, що шлюбні відносини між ними фактично припинені через протилежні погляди на шлюб та сім'ю, втрату почуття любові та взаємоповаги один до одного. Переконаний, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 30 вересня 1972 року відділом РАЦС Дзержинського району м. Кривого Рогу. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач надав суду письмову заяву, в якій просив цивільну справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 27). Відповідач також надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]» (а.с. 28). В зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 30 вересня 1972 року бюро ЗАГС м. Кривого Рогу виконавчого комітету Дзержинської районної ради депутатів трудящих м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 1548, дошлюбне прізвище позивача «[PERSON]», про що свідчить копія запису акту про укладення шлюбу (а.с. 25). Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки відповідача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що з 26 грудня 2012 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Сім'я не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Сторони не ведуть спільного господарства та разом не проживають з липня 2017 року. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 26 грудня 2012 року виконавчим комітетом Орджонікідзенської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської область, актовий запис № 13. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив розірвати шлюб. Відповідач визнала позовні вимоги. Суд, вивчивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 26 грудня 2012 року виконавчим комітетом Орджонікідзенської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської область, актовий запис № 13, дошлюбне прізвище відповідача «[PERSON]», про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, відповідно. Діти проживають з відповідачем. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували в судовому засіданні. Позивач стверджує, що спільно з відповідачем не проживають з липня 2017 року, про що не заперечувала відповідач. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки відповідача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved