Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником будинку № 2 по вулиці Гайдара в місті Нікополі Дніпропетровської області. У вказаному будинку зареєстровані його сини [PERSON], [PERSON] та онук [PERSON], які там не проживають,\~ не несуть витрат по утриманню житла, чим створюють позивачу матеріальні труднощі.\~Враховуючи, що відповідачі добровільно з реєстрації не знімаються, [PERSON] вимушений звертатися до суду. Сторони у судове засідання не зявилися. Від представника позивача надійшла заява про слухання справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягають (а.с.47-48). Відповідачі також надіслали заяви про розгляд справи без їхньої участі. Згідно заяв, позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують (а.с.32-42). Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно положень ст. 41 Конституції України, ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з положень ст. ст.\~16,\~391,\~386 ЦК України\~власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, позивач, його сини [PERSON], [PERSON] та онук [PERSON] зареєстровані у належному позивачеві житловому будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Нікополь, вул. Гайдара, 2 (а.с.9-15,17). \~ \~ \~ \~За вказаною адресою проживає лише [PERSON] Відповідачі по справі з 1992 року мешкають у Російській Федерації. Їхні речі у домоволодінні відсутні, про що було складено Акт за підписом сусідів, затверджений головою квартального комітету № 31 м. Нікополя 10.10.2017 року (а.с.17-18). \~ \~ \~ \~Зважаючи на те, що відповідачі понад рік не проживають у будинку за вказаною вище адресою, однак не можуть знятися із реєстрації, знаходяться за межами України, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON]П такими, що втратили право користування житловим будинком з надвірними будівлями за адресою: м. Нікополь, вул. Гайдара, 2. З огляду на зазначене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1,20).

Outcome: approved