Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Шевченківського району», [PERSON], [PERSON], Київська міська державна адміністрація, про припинення права власності та визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до Договору дарування від 27 березня 2001 року позивач є власником квартири [ADDRESS] Разом з тим, розпорядженнями Київської міської державної адміністрації № 422 від 26 лютого 1998 року «Про заходи щодо реконструкції мікрорайонів житлової забудови перехідного періоду індустріального домобудування» та від 07 серпня 2000 року № 1352 «Про заходи щодо прискорення реконструкції житлового будинку № 20-Д по вул. Туполєва у Шевченківському районі» було розпочато реконструкцію зазначеного будинку. Разом з тим, відповідно розпорядження Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації № 1865 від 20 грудня 2006 року «Про надання житлової площі громадянам після реконструкції п'ятого під'їзду будинку № 20-Д по вул. Туполєва», з урахуванням повторної інвентаризації, колишнім власника квартири [ADDRESS] - [PERSON] та [PERSON] була надана житлова площа в рівних частках кожному - двокімнатна квартира [ADDRESS], площею 20,4/69,6 кв.м., на першому поверсі зазначеного будинку (надалі - квартира [ADDRESS]). При цьому, позивач зазначає, що після реєстрації права власності за Договором дарування у 2001 році, він один примірник передав до ЖЕКу для попередження УЖХ щодо зміни прізвища власника квартири [ADDRESS]. Однак, не зважаючи на це, в 2006 році нова квартира [ADDRESS] була надана колишнім власникам квартири [ADDRESS] Після цього, позивач неодноразово зверталась до відповідача та третіх осіб з заявою про внесення змін у розпорядження № 1865 від 20 грудня 2006 року, проте, листами від 31 жовтня та 27 грудня 2013 року йому було відмовлено, у зв'язку з чим, позивач змушена була звернутися до суду. На підставі зазначеного та посилаючись на положення ст.ст. 316, 328, 331, 347 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) позивач просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] та припинити право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідач та треті особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представники Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації та Комунального підприємства «Керуюча дирекція Шевченківського району», а також [PERSON], [PERSON], надали до суду заяви, в яких просять справу розглядати за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Київська міська державна адміністрація про причини неявки представника суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 27 березня 2001 року [PERSON] та [PERSON] подарували, а [PERSON] прийняла в дар - квартиру [ADDRESS], загальною площею 45,30 м2, житловою площею 29,60 м2, про що свідчить Договір дарування від 27 березня 2001 року, Серії АВР № 880104, зареєстрований в реєстрі за № 4-1563 (а.с. 6). Відповідно до Свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] від 31 березня 2001 року позивач у зв'язку з укладенням шлюбу змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 7). Разом з тим, згідно розпорядженнями Київської міської державної адміністрації № 422 від 26 лютого 1998 року «Про заходи щодо реконструкції мікрорайонів житлової забудови перехідного періоду індустріального домобудування» та від 07 серпня 2000 року № 1352 «Про заходи щодо прискорення реконструкції житлового будинку № 20-Д по вул. Туполєва у Шевченківському районі» було розпочато реконструкцію зазначеного будинку та відселення у встановленому законом порядку мешканців даного житлового будинку (а.с. 8-10). При цьому, відповідно п.п. 2.2 розпорядження Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації № 1865 від 20 грудня 2006 року «Про надання житлової площі громадянам після реконструкції п'ятого під'їзду будинку № 20-Д по вул. Туполєва» [PERSON] та [PERSON] була надана двокімнатна квартира [ADDRESS], для постійного проживання з метою відселення з будинку, що підлягає реконструкції (а.с. 16-19). При цьому, відповідно до п. 3 даного розпорядження звернуто прохання до Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» та Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації відповідно, враховуючи згоду громадян, зазначених у п. 2 цього розпорядження, на переселення в інші жилі приміщення, які надаються їм на праві власності, анулювати реєстрацію права власності на раніше займані жилі приміщення, зокрема, двокімнатну квартиру [ADDRESS], площею 29,9/44,7 кв.м. та видати свідоцтво про право власності на жилі приміщення після передачі відселеними правовстановлюючих документів на раніше займані жилі приміщення. 22 березня 2010 року Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією прийнято розпорядження № 172 «Про затвердження акту державної приймальної комісії від 17 грудня 2009 року про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта «Реконструкція 5-го під'їзду житлового будинку № 20-Д на вул. Туполєва» та, серед іншого, зазначено, що внаслідок реконструкції в 5-му під'їзді будинку утворено 2-кімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 69,6 м2, в тому числі житловою площею 20,4 м2, замість квартири [ADDRESS] (а.с. 11). Разом з тим, відповідно до листа Комунального підприємства «Керуюча дирекція Шевченківського району» № 868/вих. від 23 липня 2013 року після проведення зазначеної реконструкції склалася ситуація, що в не реконструйованій частині будинку № 20-Д по вулиці Туполєва були зареєстровані 8 квартир з тими самими номерами, що були присвоєні новим (реконструйованим) квартирам, а саме квартири [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS]. За таких умов виникло дублювання нумерації квартир в одному будинку, що унеможливлює реалізацію мешканцями права власності на майно. З метою недопущення порушень житлових прав мешканців будинку Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Шевченківського району» просила провести технічну інвентаризацію під'їзду № 5 зазначеного будинку, за результатами якої змінити нумерацію квартир, зокрема, квартири [ADDRESS] на відповідну [ADDRESS] (а.с.24-25). Таким чином, була проведена повторна інвентаризація будинку та новозбудованій квартирі [ADDRESS] було присвоєно номер [ADDRESS], про що також свідчить виготовлений 17 січня 2013 року КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] (а.с. 26-27). Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що незважаючи на його заяви щодо помилкового визначення в розпорядженні № 1865 від 20 грудня 2006 року власниками квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON], оскільки на час реконструкції будинку № 20-Д по вул. Туполєва саме він був власником квартири [ADDRESS], замість якої була виділена квартира [ADDRESS] (а.с. 20, 21), відповідачем було неправомірно відмовлено позивачу у внесені відповідних змін до даного розпорядження (а.с. 23). Так, відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. При цьому, як вже зазначалось вище, 21 березня 2001 року позивач на підставі Договору дарування (а.с. 6) набула право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку визначеному законодавством України, про що також свідчить реєстрований напис КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» від 28 березня 2001 року (а.с. 6 - зворотна сторінка). Разом з тим, незважаючи на зазначене, при наданні житлової площі громадянам після реконструкції п'ятого під'їзду будинку № 20-Д по вул. Туполєва відповідачем у своєму розпорядженні Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації № 1865 від 20 грудня 2006 року було неправомірно зазначено надання нової квартири № [ADDRESS], замість квартири [ADDRESS] - [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. При цьому, положеннями ст.ст. 316, 329 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Крім того, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Також слід зазначити, що положеннями ст. 392 ЦК України регламентовано, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Шевченківського району», [PERSON], [PERSON], Київська міська державна адміністрація, про припинення права власності та визнання права власності на нерухоме майно, підлягає задоволенню. Враховуючи наведене, на підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 329, 331, 346, 347, 392 ЦК України та

Outcome: approved