Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення, уточнивши його 07.04.2021 року. В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначає, що на виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії відповідачам за адресою: [ADDRESS] . Так, як даний будинок є багатоповерховим, опалення до зазначеної квартири здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку. Відповідачі не здійснювали у повному обсязі оплату за надані послуги, внаслідок чого за період з 01.12.2007 року по 01.01.2020 року утворилась заборгованість на суму 40756,11 грн., з них: 40749,26 грн. - за послуги з постачання теплової енергії, 6,85 грн. - за послугу гарячого водопостачання. Тому, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за період з 01.12.2007 року по 06.12.2017 року за послугу з централізованого опалення в сумі 24655,24 грн. та гарячого водопостачання - 6,85 грн. А також, стягнути з [PERSON] заборгованість за період з 07.12.2017 року по 01.01.2020 року за послугу з постачання теплової енергії в сумі 16094,02 грн. та судовий збір. Представник позивача Нестерук А.В. до початку судового засідання надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в жодне судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом оприлюднення інформації на офіційному веб-порталі судової влади України. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не надавали. Правом на відзив не скористались. Суд, вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 14.01.2009 року на праві свідоцтва про право на спадщину, ВКТ №975134, 30.09.2008 року, яке видано Третьою криворізькою державною нотаріальною конторою та зареєстровано в реєстрі №3870 належала на праві приватної власності квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 40). Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] з 06.12.2017 року на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 06.12.2017 року, який зареєстровано в реєстрі за №2-3223, виданого державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори (а.с. 40). Згідно договору дарування від 06.12.2017 року [PERSON] подарувала [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с. 59). З матеріалів справи встановлено, що на даний час у квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованих не має (а.с. 7). Частиною 4 ст. 319 та ст. 322 ЦК України визначено, що власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Будинок, який належав [PERSON] та на даний час належить [PERSON] на праві приватної власності, є багатоповерховим, опалення квартири [ADDRESS] здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення будинку. Відповідачі у вказаний у позові період накопичення заборгованості ніяких заяв про припинення теплопостачання до підприємства позивача не надавали та не звертались. Отже, оскільки опалення багатоквартирного будинку здійснюється від транзитних трубопроводів житлового багатоквартирного будинку і є невід`ємною частиною системи опалення будинку, в тому числі, і опалення квартири відповідачів, тому відповідачі є такими, що фактично споживали надані послуги. На підставі зазначених фактів, конклюдентних дій відповідачів та приписів норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України №630 від 21.07.2005 року, - між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг з централізованого опалення. Відтак, позивачем були надані послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , однак власники квартири [PERSON] , [PERSON] належним чином не виконували своїх зобов`язань по оплаті за отримані послуги, у зв`язку з чим, у них перед КПТМ «Криворіжтепломережа» утворилася заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості заборгованість за надані послуги у квартирі за адресою: [ADDRESS] , становить 40756,11 грн. за період з 01.12.2007 року по 01.01.2020 року (а.с. 8). Згідно розрахунків заборгованості за період з 01.12.2007 року по 06.12.2017 року сума заборгованість [PERSON] перед КПТМ «Криворіжтепломережа» становить 24662,09 грн., а заборгованість [PERSON] за період з 07.12.2017 року по 01.01.2020 року становить 16094,02 грн. (а.с. 69-70, 71). Проте, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 193562823 від 18.12.2019 року встановлено, що [PERSON] набула право приватної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , лише 14.01.2009 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Третьою криворізькою державною нотаріальною конторою, а [PERSON] набув право приватної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , лише 06.12.2017 року, на підставі договору дарування квартири від 06.12.2017 року, який зареєстровано в реєстрі за №2-3223, виданого державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори(а.с. 40). Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено імперативний обов`язок щодо доказування і подання доказів у цивільному процесі, а саме зазначеною нормою вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами (який був чинний на час виникнення правовідносин). Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки передбачені договором або законом. Обов`язок споживача щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію також встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». У судовому засіданні встановлено, що розмір плати за послуги, які надавались КПТМ «Криворіжтепломережа», встановлений відповідно до Тарифів на теплову енергію КПТМ «Криворіжтепломережа», затверджених Постановами НКРЕ, діючими в окремі періоди нарахування вартості спожитих послуг. Жодних доказів в спростування вказаних позивачем обставин судом не встановлено, а надані розрахунки суд вважає належними та допустимими доказами, оскільки здійснений з урахуванням рахунків-фактур (які є підтвердженням факту надання послуг), Тарифів на теплову енергію КПТМ «Криворіжтепломережа», затверджених Постановами НКРЕ, діючими в окремі періоди нарахування вартості спожитих послуг. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 610, 614 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його неналежне виконання, обумовлене наявністю провини боржника. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги частково та стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за послугу з централізованого опалення за період з 01.02.2009 року по 06.12.2017 року, що складає 22916,70 грн. та гарячого водопостачання - 6,85 грн., а також, стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість з постачання теплової енергії за період з 07.12.2017 року по 01.01.2020 року в розмірі 16094,02 грн., тобто з часу не раніше ніж набуття відповідачами права власності на квартиру. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 2102,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial