Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість в розмірі 202 400,00 грн. згідно укладеного договору, покликаючись на те, що 25.08.2019 р. між сторонами було укладено угоду №25-08 (надалі Угода) про надання послуг з приводу відчуження нерухомого майна, відповідно до умов якої, відповідачі, як продавці доручають позивачу виконати ряд фактичних дій з метою продажу об`єкта нерухомого майна у відповідності до умов Продавця та сприяти прододавцю в укладенні договору купівлі-продажу об`єктів між ним та покупцем обєкта. За умовами угоди вартість квартири [ADDRESS] становить 594 000, 00 грн., квартир 4 та 4А у будинку [ADDRESS] - 1 430 000,00 грн. Відповідно до п. 4.3. ст. 4 угоди - продавець зобов`язуються не проводити самостійно будь - які дії пов`язані із реалізацією обєкта, продаж якого доручено Агенству нерухомості, без відома останнього незалежно від умов виконання цієї угодита припинення дії цієї угоди; відповідно до п.4.4 ст.4 угоди - повідомити в одноденний термін агенство нерухомості про досягнення згоди з покупцем щодо укладення договору купівлі - продажу і відповідно до п. 4.5 ст. 4 угоди - оплатити агенству нерухомості 5% від вартості обєкту нерухомості. Позивачем було здійснено всі необхідні підготовчі дії для укладення договорів купівлі - продажу від повідно до ст. 3 угоди, а саме: здійснено виїзд на об`єкт для огляду і визначення попередньої орієнтовної ринкової вартості квартир; проведено відповідні маркетингові дослідження; забезпечено широку інформаційну рекламу об`єкта як серед своїх клієнтів так і в засобах масової інформації, в мережі інтернет на різних сайтах, що стосуються ринку нерухомості, в результаті чого було виявлено декілька потенційних покупців (в тому числі і реальних покупців - подружжя [PERSON] та [PERSON] ), надав весь спектр консультацій. Ці дані підтверджуються зокрема (але не виключно) - електронною перепискою між позивачем, відповідачами та та майбутніми покупцями. Договороами про надання інформаційни послуг, що укладалися з потенційними покупцями, здійснював виїзд за адресою об`єкта нерухомості для його огляду потенційними покупцями, тощо. Позивачем було виявлено тріщину у будинку [ADDRESS] , про яку його не повідомили відповідачі, що пофакту було приховуванням інформації щодо стану об`єкту продажу. Як стало згодом відомо, відповідачі без відома позивача уклали договори купівлі - продажу вище згаданих квартир у Першій Львівській державній нотаріальній конторі з покупцями [PERSON] та (або) його дружиною [PERSON] , чим порушили п.п. 4.3; 4.4. та п.4.5. угоди. Оскільки відповідачі порушили умови угоди то просить стягнути із них суму основного зобовязання в розмірі: з відповідача [PERSON] - 59 400 грн., з відповідача [PERSON] - 71 500 грн основного зобовязання та 71 500 грн штрафу. За наведеного, просить позов задоволити, стягнути із відповідачів заборгованість та судові витрати. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 30 липня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з для вручення даної ухвали для відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Також роз`яснено сторонам, що відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 17.09.2020 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому той з позовними вимогами не погоджується та зазначив, що згідно вступної частини «Угоди про надання послуг з приводу відчуження нерухомого майна» №25-08 від 25.08.2019 року суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа [PERSON] , в особі [PERSON] , без зазначення коду ДРФО та коду ЄДРПОУ, на власний розсуд, назвавшись «Агенство нерухомості», а не позивач, зобов`язувався виконати «ряд фактичних дій» з метою продажу об`єкта нерухомого майна, який є у власності продавця, у відповідності до умов продавця та сприяти продавцю в укладенні договору купівлі -продажу між ними та покупцем об`єкта. Докази того, що суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа [PERSON] є Агенством нерухомості - юридичною особою, або його повноважним представником в матеріалах справи відсутні. Вказує, що позивач 21.11.2019 року за власним рішенням припинив підприємницьку діяльність особи - підприємця. Зазначає, що зміст та форма угоди в цілому а також виклад окремих її пунктів обмежує можливість фізичної особи мати не заборонені законом цивільні права та обов`язки, свідчить про несправедливість умов угоди шляхом вклаючення в неї обмеження прав відповідачів, встановлення жорстких обов`язків відповідачів щодо здійснення оплати за угодою, тоді як надання послуг позивачем обумовлене лише його власним розсудом, з огляду на це вважає угоду нікчемною. Вказує, що позивач не виконував свої вимоги протягом 6 місяців, внаслідок чого відповідачі 26.02.2020 року заявили позивачу про розірвання угоди. Позивач не надав жодних належних і допустимих доказів щодо виконаням «Агенством нерухомості» своїх обовязків. Вважає, що позивач в односторонньому порядку самовільно вніс вартість своїх послуг у свій примірник угоди. Тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю та необгрунтованістю вимог. 30.09.2020 року до суду від представника відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якій та з позовними вимогами не погоджується, та зазначає, що 25.08.2019 року нею було підписано угоду, в якій було зазначено виключно її реквізити, як продавця, інформація щодо квартир, що мали бути продані за договором, зазначалася повна. Разом з тим, в примірниках, що підписувала відповідач [PERSON] , був відсутіній п.10 Угоди, щодо встановлення вартості послуг, що становить 5% від ринкової вартості обєкту нерухомості. При укладенні угоди не обумовлювалося питання вартості послуг позивача, що є істотною умовою договору і підлягало визначенню при фактичному продажі квартир. Як вбачається із доданого до позову примірника угоди , її п.10 був заповнений позивачем в односторонньому порядку із зазначенням вартості його послуг в розмірі «5 відсотків від ринкової вартості квартири» Таким чином, позивач без узгодження із відповідачами встановивши ціну договору намагався створити заборгованість відповідачів перед ним. Зазначає, що в період після підписання угоди позивач не здійснював жодних активних дій для виконання своїх умов договору. Окремо зазначає, що відносно виявленого недоліка - тріщини у стіні будинку відповідач повідомила, що не володіє інформацією і порадила звернутися до житлово-комунального підприємства, що обслуговує будинок. Вказує, що подані позивачем докази у вигляді переписки не можуть бути належним доказом, оскільки не були належним чином завірені. Стверджує, що відповідачі не порушували умов угоди, що 26.02.2020 року відповідачі звернулися до позивача з вимогою розірвати угоду у зв`язку із порушенням допушеними позивачем, його недобросовісною поведінкою, на що отримали відмову. 04.03.2020 року відповідачі уклали угоду купівлю - продажу нерухомості про що невідкладно в телефонному режимі повідомили позивача. Тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю та необгрунтованістю вимог. 23.09.2020 року позивач надіслав відповідь на відзив відповідача [PERSON] в якому підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити. 19.10.2020 року позивач надіслав відповідь на відзив відповідача [PERSON] в якому підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити Одночасно з відзивами на позовну заяву відповідачі подали клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з метою надання додаткових пояснень по суті справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Згідно ч. 6 ст. 279 ЦПК України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Як вбачається із позовних вимог, предметом позовних вимог є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін в загальному провадженні. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що для повного та всебічного встановлення обставин справи немає необхідності проведення судового засідання з повідомленням сторін, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.08.2019 року було укладено угоду №25-08, копію якої долучено позивачем до справи, (надалі Угода) про надання послуг з приводу відчуження нерухомого майна, за яким продавець доручає, а Агенство нерухомості зобов`язується надати ряд фактичних дій з метою продажу (міни, дарування) об`єкта нерухомості, який є у власності продавця, у відповідності умов продавця (надалі Об`єкт) та сприяти продавцю в укладенні договору купівлі - продажу (міни, дарування) об`єкта між ними та покупцем об`єкта. Відповідно до п. 4.3 даної угоди продавець зобов`язується не проводити самостійно будь-які дії пов`язані з реалізацією об`єкта, продаж якого доручено агенству нерухомості, без відома останнього незалежно від умов виконання цієї угоди та припинення дії цієї угоди; Відповідно до п.4.4. продавець зобов`язаний повідомити в одноденний термін агенство нерухомості про досягнення згоди з покупцем щодо укладення договору купівлі - продажу; Відповідно до п. 8.1 угоди, продавець за невиконання свох обов`язків за угодою несе наступну відповідальність: за невиконання чи прострочення виконання п. 4.4. угоди продавець зобов`язаний оплатити агенству нерухомості вартість послуг у розмірі п`яти відсотків від ринкової вартості об`єкта, а також відшкодувати понесені агенством нерухомості витрати, які складаються з оплати за проведені роботи з продажу об`єкта продавця; Відповідно до п.10 угоди, копія якої долучена позивачем, вартість послуг агенства нерухомості складає п`ять відсотків від ринкової вартості квартири. 26.04.2020 року позивачем було надіслано вимогу до відповідачів про здійснення оплати за надані послуги /а.с. 12,13,14/ Відповідно до копії договору №796 про надання інформаційних послуг з приводу купівлі нерухомого майна від 02.10.2019 року [PERSON] було надано інформаційні послуги Агенством покупцю з приводу купівлі - продажу квартири (приміщення) /а.с. 15/ Згідно частини першої статті 3 ЦПК України 2004 року кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 525 ЦК України , одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ст. 610 ЦК України , порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідач [PERSON] поряд з іншими запереченнями проти позову, викладеними у відзиві, зазначила, що в примірнику, що нею підписувався, був відсутній п. 10 Договору щодо встановлення вартості послуг, що становить 5 % від ринкової вартості об`єкту нерухомості, а її пункт був заповнений позивачем в односторонньому порядку, таким чином позивач без узгодження з відповідачами намагався створити заборгованість відповідачів перед ним. Однак, як встановлено судом, після огляду копії угод, що були надані відповідачами, у таких не міститься зазначення у п. 10, що вартість послуг агентства нерухомостя складає п`ять відсотків від ринкової вартості квартири, при цьому у примірнику позивача такий пункт написаний вручну. У зв`язку з цим, суд не бере до уваги покликання позивача на встановлення суми вартості послуг. Також позивачем не було надано жодних підтверджень ринкової вартості об`єктів нерухомості, відповідно до якої він вираховував суму заборгованості та штрафу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено та не надано належних доказів, що підтверджували б заявлені ним вимоги, а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити у повному обсязі.. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок по оплаті судових витрат слід покласти на позивача. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed