Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що 20.05.2008р. між ним та відповідачем було укладено договір № ABO0RX08880075, відповідно до якого, [PERSON] був наданий кредит у розмірі 5760.00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, внаслідок чого, станом на 21.02.2014р. виникла заборгованість у розмірі 20005,71грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1848,25грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 34,77грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за кредитом - 16650,65грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 43,20грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00грн.; штраф ( процентна складова) - 928,84грн. Оскільки відповідач у добровільному порядку заборгованість не погасила, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 20005,71грн. за кредитним договором № ABO0RX08880075 від 20.05.2008р. та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме в розмірі 2000грн. З пояснень сторін та досліджених матеріалів справи вбачається, що 20.05.2008р. між банком та відповідачем було укладено договір № ABO0RX08880075, відповідно до якого, [PERSON] був наданий кредит у розмірі 5760.00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості повинно було здійснюватись щомісяця в період сплати; позичальник повинен надавати банку грошові кошти (місячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, ін. витрати. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, внаслідок чого, станом на 21.02.2014р. виникла заборгованість у розмірі 20005,71грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1848,25грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 34,77грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за кредитом - 16650,65грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 43,20грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00грн.; штраф ( процентна складова) - 928,84грн. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи з підписанням відповідачем заяви про надання кредиту, видачею йому позивачем кредитних коштів в сумі та на умовах, вказаних у позові, між сторонами виникли договірні кредитні правовідносини, врегульовані нормами ЦК України, Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), відповідачем не виконано обов'язку щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів, комісії за користування ними, чого ним не заперечується, в результаті виникла заявлена до стягнення сума заборгованості. У відповідності до ст. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, посилання в апеляційній скарзі на відсутність у позивача права вимоги дострокового повернення суми кредиту безпідставне. Умови договору щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором у відповідності до положень ст. 18 вказаного Закону у встановленому порядку недійсними не визнавалися. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 546, ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання, за п. 3 ч. 1 ст. 611 цього Кодексу сплата неустойки є правовим наслідком порушення зобов'язання. П. 5.1. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) передбачено, що при порушенні позичальником зобов'язання щодо погашення кредиту у порядку та строки, відповідно до заяви, сплати комісії та відсотків за користування кредитом, він зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1,25 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки, п. 5.3. вказаних умов визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень + 5 % від суми заборгованості. Позивачем заявлена вимога про стягнення прострочених платежів більш, ніж на 30 днів, за змістом позовних вимог та Умов вимога про застосування як штрафу, так і пені за порушення відповідачем зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків, комісії за користування ним у порядку та строки, визначені умовами договору, отже фактично поставлено питання про подвійну відповідальність одного виду за одне й те саме порушення зобов'язання, що суперечить ст. 61 Конституції України, а тому передбачені законом підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення пені відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» задовольнити частково.

Outcome: partial