Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення боргу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 квітня 2012 року позивач надав відповідачу кошти в розмірі 2400 грн., які той зобовязався витратити в інтересах позивача, в іншому випадку відповідач за першою вимогою зобовязався повернути позивачу вказані кошти, про що відповідач склав власноруч написану розписку. Вказані гроші не були відповідачем витрачені в інтересах позивача, тому позивач 18 квітня 2014 року звернувся з письмовою вимогою до відповідача про повернення вказаних грошей, яку відповідач отримав 25 квітня 2014 року. Однак відповідач грошей позивачу не повернув, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 3886 грн., 3% річних в сумі 50 грн. 78 коп., та індекс інфляції в розмірі 202 грн. Позивач позов підтримав наполягав на його задоволенні, уточнив позов просив стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за час прострочення яка на його думку становить 2556 грн. 16 коп. Представник відповідача позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12 квітня 2012 року позивач надав відповідачу кошти в розмірі 2400 грн., які той зобовязався витратити в інтересах позивача, в іншому випадку відповідач за першою вимогою зобовязався повернути позивачу вказані кошти. Вказані обставини підтверджено розпискою відповідача. Письмових доказів, того, що вказані гроші відповідачем витрачені в інтересах позивача відповідач суду не надав, також відповідачем не надано суду і письмових доказів того що вказані гроші зараховані при взаєморозрахунках між позивачем та відповідачем. Крім того позивач заперечував проти цього в своєму позові, та зазначив, що відповідач витратив ці кошти на власні потреби. Також судом встановлено що позивач 18 квітня 2014 року звернувся з письмовою вимогою до відповідача про повернення вказаних грошей, яку відповідач отримав 25 квітня 2014 року. Однак відповідач грошей позивачу не повернув. Згідно ст. 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобовязанням. Заміна боргу позиковим зобовязанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики. Відповідно до ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст.. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не сплатив борг позивачу, в звязку з чим на теперішній час заборгованість відповідача перед позивачем з урахуванням індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми відповідно до ст. 625 ЦК України на час винесення рішення від 10 грудня 2014 року складає: Сума боргу з урахуванням індексу інфляції, який дорівнює 1,052, становить 2524 грн. 80 коп. 3% річних від простроченої суми складають: 2400 (борг) *3%*159(днів прострочки)/365(днів у році)= 31 грн. 36 коп. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2524 грн. 80 коп. боргу з урахуванням індексу інфляції та 31 грн. 36 коп. 3% річних від простроченої суми. Всього: 2556 грн. 16 коп. Оскільки позивач не просив суд стягувати індекс інфляції та три проценти річних за час прострочення по день винесення рішення, а наполягав на сумі 2556 грн. 16 коп. То суд розглядаючи позов в межах позовних вимог повинен задовольнити позов саме в такій сумі. Крім того суд зауважує, що згідно розписки зобовязання між сторонами було в гривні, а не в доларах США як то зазначав позивач в своєму позові. Згідно із ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved