Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про скасування арешту нерухомого майна, накладений постановою АЕ281664, 07.12.2009 року Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ (Ланецька) , на квартиру [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження -9674424 із зазначенням власника [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що є власником квартири [ADDRESS]. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.05.2015р. дізналась, що на квартиру, накладено арешт: на підставі Постанови про арешт майна боржника, АЕ 281664, 07.12.2009, Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ (Ланецька), реєстраційний номер обтяження: 9674424. Оскільки про причини та обставини, що передували накладенню арешту на майно, не було відомо, 30.09.2015 року звернулась із заявою до Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ з проханням надати інформацію про стан виконавчого провадження та право на ознайомлення з матеріалами справи. 13.10.2015р. отримала відповідь в якій зазначено: що у Кіровському відділі державної виконавчої служби Кіровоградського МУЮ на виконанні перебував виконавчий лист №2-4493 від 28.05.2009р. про стягнення з неї на користь КП «Теплоенергетик» боргу у розмірі 1 612,12 грн. В ході зазначеного виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно боржника [PERSON] 31.12.2010р. виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу завершено. Відділом надано копію Постанови про закінчення виконавчого провадження, в якому зазначено: що боржником борг сплачено у повному обсязі. У відповіді також зазначено: що зняти арешт з нерухомого майна, що розташоване за адресою: [ADDRESS], накладеного постановою державного виконавця не можливо, оскільки виконавче провадження, в межах якого накладено арешт на майно боржника [PERSON] було завершено відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та передано на зберігання до архіву, а тому просить задовільнити позов повністю. До судового засідання позивачем надано заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позову повністю (а. с. 43 ). В судове засідання представник відповідача не з»явився , про час і місце розгляду справи повідомлено належним чином, поважні причини неявки суду не повідомлено. Згідно ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено наступні факти. [PERSON] є власником квартири №10 по вул. Металургів в буд. в м. Кіровограді, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 15.05.2007 року (а. с. 7). Постановою АЕ 281664, 07.12.2009 року Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ (Ланецька), на квартиру [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження -9674424 із зазначенням власника [PERSON], що свідчить згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.05.2015 року (а. с.8-9 ). Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник може звернутися до суду з вимогою усунення будь-яких порушень його права. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника на усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своим майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки згідно довідки № 48559 Кіровського відділу Державної виконавчої служби по м. Кіровограда міськрайонного управління юстиції від 13.10.2015 року , що у Кіровському відділі державної виконавчої служби Кіровоградського МУЮ на виконанні перебував виконавчий лист №2-4493 від 28.05.2009р. про стягнення з [PERSON] на користь КП «Теплоенергетик» боргу у розмірі 1 612,12 грн. В ході зазначеного виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно боржника [PERSON] 31.12.2010р. виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу завершено. Відділом надано копію постанови про закінчення виконавчого провадження, в якому зазначено: що боржником борг сплачено у повному обсязі та зняти арешт з нерухомого майна, що розташоване за адресою: [ADDRESS] накладеного постановою державного виконавця не можливо, оскільки виконавче провадження, в межах якого накладено арешт на майно боржника [PERSON] було завершено відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та передано на зберігання до архіву, а тому дана заборона є безпідставною та такою, що підлягає скасуванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати суд вирішує залишити по їх фактичному понесенню сторонами. На підставі ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 328, ч. 2 ст. 386 ст. 392, ст.ст. ЦК України, ст. ст.11, 88, 212-218 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved