Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 20 червня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 5п-2011, за яким останній отримав кредит в сумі 860 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних та строком повернення до 05 листопада 2011 року включно. Взяті на себе грошові зобовязання відповідач виконував неналежним чином, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка станом на 07 листопада 2013 року складає 414\~836 грн. 35 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту в сумі 414\~836 грн. 35 коп. та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги не визнали та заперечували проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, цивільної справи № 712/7339/13-ц, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, 20 червня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 5п-2011, за яким останній отримав кредит в сумі 860 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,30 % річних та строком повернення до 05 листопада 2011 року включно. 07 листопада 2011 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 5п-2011 від 20 червня 2011 року, за яким п.1.1. кредитного договору викладено у новій редакції, в якому зменшено відсоткову ставку до 21,00% та змінено термін повернення кредиту до 07 листопада 2011 року , п. 5.1. викладено в новій редакції. 02 грудня 2011 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 5п-2011 від 20 червня 2011 року, за яким п.1.1. кредитного договору викладено у новій редакції, в якому зменшено відсоткову ставку до 24,50% та змінено термін повернення кредиту до 02 грудня 2012 року , також змінено п. 1.4. та п. 5.1. Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 5п-2011 від 20 червня 2011 року, між ПАТ «Брокбізнесбанк» та [PERSON] був укладений договір застави № ДЗ 6-5п-2011 від 02 грудня 2011 року. Відповідно до п. 1.4 вказаного договору в забезпечення виконання основного зобовязання за кредитним договором заставодавець надає заставодержателю в заставу майнове право вимагати на отримання грошових коштів в сумі 550 000 грн., які знаходяться на рахунку № 26350700019569 в ЧФ АТ «Брокбізнесбанк» на підставі договору про депозитний внесок № D_070226086 від 02 грудня 2011 року, що укладений між ПАТ «Брокбізнесбанк» та [PERSON] Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст. 203 ЦК України). Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5 ст. 203 ЦК України). Під час розгляду даної справи судом була призначена комплексна судово-почеркознавча та судово-технічна експертизи. Відповідно до висновку експертів № 1145/15-23, № 42/16-23 від 29 січня 2016 року встановлено, що: шість підписів від імені [PERSON] в графах «позичальник» в кредитному договорі № 5п-2011 від 20 червня 2011 року, додатковій угоді № 1 від 07 листопада 2011 року до кредитного договору № 5п-2011 від 20 червня 2011 року і додатковій угоді № 2 від 02 грудня 2011 року до кредитного договору № 5п-2011 від 20 червня 2011 року виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів. Два підписи від імені [PERSON] в графах «позичальник» в кредитному договорі № 5п-2011 від 20 червня 2011 року виконані не [PERSON], а іншою особою (особами) з наслідуванням будови та ознак в зразках його підписів. Два підписи від імені [PERSON] в графах «позичальник» в додатковій угоді № 1 від 07 листопада 2011 року до кредитного договору № 5п-2011 від 20 червня 2011 року виконані не [PERSON], а іншою особою (особами) з наслідуванням будови та ознак в зразках його підписів. Два підписи від імені [PERSON] в графах «позичальник» в додатковій угоді № 2 від 02 грудня 2011 року до кредитного договору № 5п-2011 від 20 червня 2011 року виконані не [PERSON], а іншою особою (особами) з наслідуванням будови та ознак в зразках його підписів. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Висновком експерта № 1/639 від 14 липня 2014 року, який знаходиться в матеріалах цивільної справи № 712/7339/13-ц, встановлено, що підпис від імені [PERSON] в графі «Підпис отримувача» заяви на видачу готівки № 5 від 20 червня 2011 року виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням дійсних підписів [PERSON] Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 вересня 2014 року у справі за позовом [PERSON] до ПАТ «БрокбізнесБанк» про визнання недійсним кредитного договору та договору застави банку, позовні вимоги задоволені. Визнано кредитний договір № 5п-2011 від 20 червня 2011 року та договір застави № Дз6-5п-2011 від 02 грудня 2011 року недійсними. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 18 грудня 2014 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 вересня 2014 року скасовано в частині задоволення позову [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору відмовлено. В частині визнання недійсним договору застави рішення суду залишено без змін. При цьому, суд бере до уваги той факт, що на момент розгляду вищевказаної справи, експертом не видалося можливим встановити, ким, [PERSON] чи іншою особою виконаний підпис від його імені в колонці «позичальник» розділу «реквізити та підписи сторін» у кредитному договорі від 20 червня 2011 року. На даний час такий факт спростований та достовірно підтверджено висновком експерта № 1145/15-23, № 42/16-23 від 29 січня 2016 року. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ч. 1 ст. 236 ЦК України). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з ПАТ «Брокбізнесбанк» не укладався ні кредитний договір № 5п-2011 від 20 червня 2011 року, ні договір застави Дз6-5п-2011 від 02.12.2011 року, ні додаткові угоди, та ніяких коштів він не отримував. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, враховуючи те, що судом достовірно встановлено, що [PERSON] кредитного договору не підписував, то у позивача відсутні підстави для звернення з даним позовом до суду, а тому і позовні вимоги задоволенню не підлягають. В силу вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed