Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», Володимир-Волинської районної державної адміністрації, Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити певні дії. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у відповідності до приватизаційного сертифікату іменних акції №536 від 10.04.1997 року він є членом ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика». У період паювання земель ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» була сільськогосподарським акціонерним товариством та у відповідності до п.1 Указу Президента України від 10.11.1994 року №666/94 мала отримати у колективну власність землі, що обробляла та розпаювати їх між членами акціонерного товариства та видати сертифікати на право на земельну частку (пай). Відповідно до п.2 Указу Президента України №270/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) одержали, зокрема громадяни, які на момент паювання землі були членами сільськогосподарського акціонерного товариства і яких було включено до списку осіб що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно з ст. 3 Закону України «Про господарські товариства» від 19.09.1991 року до членів акціонерних товариств належать особи, які є власниками його акцій (акціонери). При цьому список осіб, які мають право на земельний пай у сільськогосподарському товаристві, що затверджується на час паювання, має відповідати реєстру власників акцій товариства та той же час. Тобто його прізвище повинне бути внесено до списку осіб, що мають право на земельну частку пай, а Володимир-Волинська районна державна адміністрація повинна була видати йому сертифікат на право на земельну частку (пай). Також позивач посилається на положення п. 7 Указу Президента України №720/95 від 08.0.81995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організація», згідно з якого член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі землі у колективну власність не може позбавити її права на земельну частку (пай). Позивач зазначає, що оскільки він не отримував сертифікату на земельну частку (пай), тому вважає, що відповідачі своїми діями порушили його права тому просить зобов`язати: ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» включити його до списку осіб для видачі сертифікату на право на земельну частку (пай), якщо він не був до цього включений та надати згоду на виділення в натурі на місцевості земельної ділянки частки (паю) з земель колективної власності, якщо такі були отримані АТ у колективну власність у період паювання земель. Зобов`язати Володимир-Волинську районну державну адміністрацію Волинської області видати мені сертифікат на право на земельну частку (пай), у розмірі середнього земельного паю по Україні, у розмірі 4 гектари. Зобов`язати Володимир-Волинську районну державну адміністрацію Волинської області видати йому сертифікат на право на земельну частку (пай), у розмірі середнього земельного паю по Україні, у розмірі 4 гектари. Зобов`язати Зарічанську сільську раду виділити мені в натурі на місцевості земельну частку (пай) у розмірі середнього земельного паю по Україні у розмірі 4 гектари у випадку наявності таких земель або із земель запасу, а також поновити строки звернення до суду. Ухвалою судді від 08.05.2020 року позовну заяву [PERSON] до ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», Володимир-Волинської районної державної адміністрації, Зарічанської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити дії залишено без руху з підстав несплати судового збору. Ухвалою судді від 13.05.2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», Володимир-Волинської районної державної адміністрації, Зарічанської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити дії. Ухвалою судді від 11.06.2020 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», Володимир-Волинської районної державної адміністрації, Зарічанської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити дії. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» Чуб М.В. просив відмовити у задоволенні позову. В обгрунтування надав пояснення аналогічні тим, що викладені у відповіді на позов. Представник Володимир-Волинської РДА Корніюк Т.О. просила відмовити у задоволенні позову. Пояснила, що вимога про зобов`язання Володимир-Волинську РДА видати сертифікат на земельну частку (пай) не підлягає до задоволення, оскільки Володимир-Волинська РДА не уповноважена видавати сертифікати на право на земельу частку (пай). Крім цього підтвердила, що Володимир-Волинська РДА не видавала ПАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» Державний акт на право колективної власності на землю. ПАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» не брала участі у приватизації, оскільки процес приватизації є добровільним. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] у ПАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» належать прості іменні акції номінальною вартістю 0,25 грн. в кількості 538 штук на загальну суму 134 грн. 50 коп., тобто він є членом цього товариства. Дана обставина підтверджується сертифікатом №536. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються нормами ЗК України (в ред. 1990 року), положеннями Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 8.08.1995 року, Указом Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 року. Відповідно до п.1, 2 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 рокупередачу земель у колективну та приватну власність для виробництва сільськогосподарської продукції проводити на добровільних засадах, виходячи з того, що земля повинна належати тим, хто її обробляє. Рекомендувати місцевим Радам народних депутатів за участю Державного комітету України по земельних ресурсах ужити заходів щодо прискорення передачі відповідно до земельного законодавства безплатно у колективну власність земель колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, трудові колективи яких виявили бажання одержати землю у власність. З аналізу змісту наведеного положення Указу вбачається, що передача земель у колективну та приватну власність колективним сільськогосподарським підприємствам здійснювалась не примусово, а добровільно, за бажанням трудового колективу одержати землю у приватну чи колективну власність. Згідно п.1, 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 8.08.1995 року встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. З аналізу наведених положень Указу суд приходить до висновку, що паювання земель державних сільськогосподарських підприємств відбувається лише після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства та за умови передачі сільськогосподарських угідь у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Згідно зі ст.23 ЗК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) право власності або право постійного користування землею посвідчується затвердженими актами, які видають і реєструють сільські, селищні, міські, районні ради народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видавався КСП, кооперативу, акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і в колективній власності громадян. До державного акта додавався список цих громадян. Виходячи зі змісту ст. 23 ЗК та вищевказаного Указу Президента особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування у членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акта. Відповідно до наказу Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Волинській області №197 від 13.03.1996 р. «Про перетворення підприємства «Володимир-Волинська птахофабрика» у відкрите акціонерне товариство», ВАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» передано нерухоме майно, перелік якого є вичерпний. Із даного переліку переданого майна встановлено, що ВАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» не отримувала жодних земельних ділянок. Із листа Володимир-Волинської райнної державної адміністрації від 07.05.2020 № Б-51-Е встановлено, що рішень про передачу у колективну власність земель для розподілу між членами ПАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» Володимир-Волинською РДА не приймалось. Також не видавались сертифікати на право на земельну частку (пай) членам ПАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» та не видавались Державні акти на право колективної власності на землю членам ПАТ «Володимир-Волинська птахофабрика». Наведене свідчить про те, що ПАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» не передавались у колективну власність сільськогосподарські угіддя, а тому дане товариство і не здійснювало паювання земель. Оскільки ПАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», правонаступником якого є ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», не отримувала у колективну власність землю, не отримувала Державний акт на право колективної власності на землю, внаслідок чого і не здійснювало процедуру паювання земель, а тому вимоги позивача про зобов`язання включити його у списки осіб для видачі сертифікату на право на земельну частку (пай), зобов`язати Володимир-Волинську РДА видати сертифікат на право на земельну частку та Зарічанську сільську раду виділити земельну ділянку є безпідставними, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed