Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовними вимогами до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 22 березня 2008 року ПАТ «Дельта-Банк» уклав з відповідачкою кредитний договір № 003-15000-220308, пунктом 1.2 якого, позивач відкрив відповідачці картковий рахунок № [NUMBER] в гривні, договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов,язаь за цим договором. Держатель картки зобов,язаний щомісяця в строки , визначеними правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією. Позивач вказує на те, що станом на 20 листопада 2013 року відповідач не виконує належним чином зобов,язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, про що повідомлялась відповідач. Позивач зазначає , що заборгованість відповідачки перед позивачем за кредитним договором № 003-15000-220308 від 22 березня 2008 року становить 2379,58 грн., яка складається з : тіло кредиту -1537,81 грн., прострочене тіло кредиту -0,00 грн., заборгованість за відсотками - 401,22 грн.,заборгованість за комісіями - 440,55 грн., що і просить стягнути з відповідачки. В судове засідання позивач не з,явився , подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю , позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала повністю, надала суду письмові заперечення л.с.25-27. З,ясував обставини справи, заслухав пояснення відповідачки, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що сторони уклали 22 березня 2008 року кредитний договір № 003-15000-220308, пунктом 1.2 якого, позивач відкрив відповідачці картковий рахунок № [NUMBER] в гривні, договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов,язань за цим договором. 21 серпня 2008 року відповідачка у відділенні ПАТ «Дельта-Банк» по вулиці Ланжеронівська,17 в місті Одесі отримала суму кредиту - 3500 грн. в касі №3, що складала Ліміт кредитної лінії за договором. З 06 вересня 2008 року відповідачка здійснювала сплату за договором, згідно отриманих від позивача виписок за операціями по картковому рахунку, що передбачено п.3.12 Договору. В вересні 2012 року загальна сума погашеного кредиту склала 5691,00 грн., тому відповідачка з серпня 2012 року неодноразово зверталась письмово до позивача щодо погашення кредиту, але отримувала незрозумілі для неї відповіді. Відповідно до п. 3.6 Договору, а також Тарифів на обслуговування платіжних карток, затвердженого рішенням Тарифного комітету ПАТ «Дельта Банк» від 01 лютого 2008 року, обов'язковою складовою Обов'язкового мінімального платежу , який Держатель за Договором повинен сплачувати щомісяця, окрім прочих платежів (процентів, комісій, тощо) є «частка обов'язкового погашення тіла кредиту». яку при розрахуванні обов,язкового мінімального платежу до сплати та формуванні виписок по картковому рахунку позивач не включав, тобто істотно порушував умови договору , що призвело до продовження терміну Договору з метою отримування відсотків та комісію за договором більш довгий час. Відповідач сплачувала обов,язковий мінімальний платіж , згідно розрахованих банком сум, однак тіло кредиту не зменшувалось починаючи з квітня 2009 року, хоч у погашення кредиту сплачено було 5691 грн. відповідачем. З урахуванням встановлених обставин, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими і недоказаними, відмовляє в їх задоволенні. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Норми ст. 57 ЦПК України передбачають, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Outcome: dismissed