Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до територіальної громади в особі Линовицької сільської ради про визнання права на пай в порядку спадкування за законом мотивуючи свої вимоги тим, що 13 листопада 1998 року померла його двоюрідна баба [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства КСП «Линовицький» розміром 4,36 в умовних кадастрових гектарах, про що зазначено у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 020490 від 17.06.1996 року. Посилаючись на ті обставини, що позивач будучи спадкоємцем за законом після смерті двоюрідної баби не має можливості реалізувати своє право, оскільки оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 020490 виданий на [PERSON] був втрачений, а тому і просить суд визнати за ним право власності на вище вказану земельну частку (пай). У судове засідання сторони не зявилися, проте надали до суду заяви, в яких представник позивача позовні вимоги підтримав, а відповідач їх визнав та просять справу розглянути у їх відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії V-УР № 1165243 [PERSON] народився 06 січня 1965 року і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5) Згідно копії свідоцтва про смерть серія І-ЕЛ № 047792 вбачається, що [PERSON] померла 13 листопада 1998 року, актовий запис № 57 (а.с. 6) Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 020490 від 17.06.1996 року вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Прилуцької районної державної адміністрації від 17 червня 1996 року № 225 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства КСП «Линовицький» розміром 4,36 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) Згідно копії домової книги по вул. Коцюбинського 21 в с. Линовиця за данною адресою значились прописаними [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7-10) Згідно копії свідоцтва про смерть серія І-ЕЛ № 052845 вбачається, що [PERSON] померла 13 лютого 1999 року, актовий запис № 7 (а.с. 11) Згідно копії свідоцтва про смерть серія І-ЕЛ № 025581 вбачається, що [PERSON] помер 09 березня 2006 року, актовий запис № 07 (а.с. 12) Згідно копії свідоцтва про смерть серія І-ЕЛ № 190776 вбачається, що [PERSON] померла 22 травня 2012 року, актовий запис № 24 (а.с.13) Відповідно до довідки управління Держземагентства у Прилуцькому районі № 115 від 20 серпня 2015 року вбачається, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) в колективній власності КСП «Линовицький» Прилуцького району розміром 4,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі сертифікату серії ЧН № 020490 виданого за рішення Прилуцької державної адміністрації від 17 червня 1996 року № 225, сертифікат зареєстровано 18 червня 1996 році у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 491 (а.с. 14) Згідно довідки виконкому Линовицької селищної ради № 782 від 10.08.2015 року вбачається, що [PERSON] дійсно проживала та була зареєстрована за адресою [INFO] з 1970 року і виписана у зв»язку зі смертю 13 листопада 1998 року. Разом з нею були зареєстровані її племінниця [PERSON], чоловік племінниці [PERSON], син племінниці [PERSON], дружина сина племінниці [PERSON], діти сина племінниці [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15) На підставі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день її смерті або день, з якоговона оголошується померлою. Відповідно до ст. 549 ч. 1 п. 1 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на час відкриття спадщини, особа вважається, такою прийняла спадщину у випадку, якщо остання втупила у фактичне управління та володіння спадковим майном. Стаття 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Згідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Таким чином, оцінюючи у сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, так як на момент відкриття спадщини був зареєстрований та проживав разом зі спадкодавицею, а тому має право на вищевказану земельну частку (пай) після смерті померлої спадкодавиці.

Outcome: approved