Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ДВНЗ «КНУ» та [PERSON] було укладено договір №156 від 08.08.2018 року про надання освітніх послуг. Відповідно до договору позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання. Строк надання освітньої послуги з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. Відповідно до п. 5.1 Договору загальна вартість освітньої послуги на час укладання договору становить 30980,00 грн., в тому числі за 2018-2019 навчальний рік 7745,00 грн., за 2019-2020 навчальний рік - 7545,00 грн., за 2020-2021 навчальний рік -7745,00 грн. , за 2021-2022 навчальний рік 7745,00 грн. Згідно з п. 5.3 Договору відповідач повинен був вносити плату щомісяця. 03.01.2019 року наказом ДВНЗ «КНУ» №14-су відповідача було відраховано зі складу студентів за порушення умов оплати вартості освітніх послуг. Таким чином, утворилась заборгованість за отримання відповідачем освітніх послуг, що складає 774,50 грн., оскільки в період 01.12.2018 року по 19.12.2019 року відповідач не оплатив освітні послуги. Тому, позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 774,50 грн., інфляційних втрат в розмірі 39,50 грн., 3% річних в розмірі 24,45 грн. та судовий збір. Ухвалою від 19.03.2020 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу двічі направлялись позовна заява з додатками та копія ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження за адресою місця реєстрації. Вказане повернулось на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Станом на 08.07.2020 року відповідачем відзиву не надано, а також клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, учасниками справи не подавались. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Положеннями ч. 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши письмові докази цивільної справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 08.08.2018 року між Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет», в особі першого проректора [PERSON] та [PERSON] було укладено договір №156 про надання освітніх послуг (далі Договір), згідно умов якого Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання за ступенем бакалавр, починаючи з 1 курсу 1 семестру, за спеціальністю фінанси, банківська справа та страхування, форма заочна (а.с. 5). Відповідно до Витягу з наказу №862су від 08.08.2018 року [PERSON] поновлено у складі студентів з 01.09.2018 року (а.с. 9). З Витягу з наказу №14су від 03.01.2019 року вбачається, що [PERSON] відраховано за порушення умов оплати вартості освітніх послуг (а.с. 10). Разом з тим, у відповідача [PERSON] залишилась заборгованість перед позивачем по оплаті за освітні послуги в розмірі 774,50 грн. (а.с. 11). Задля врегулювання виниклого між сторонами спору щодо погашення заборгованості за надані освітні послуги в добровільному порядку ДВНЗ «КНУ» на адресу відповідача направлялись претензії №35 від 26.03.2019 року на суму заборгованості за надання освітніх послуг, на які відповідач не відреагував (а.с. 14, 15). Пунктом 6.1 договору №156 сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (а.с. 5). Згідно з ч. 2 ст. 903 ЦК України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦПК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки у зв`язку із несплатою відповідачем заборгованості, яка у нього утворилась, позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надання освітніх послуг у розмірі 774,45 грн., інфляція у розмірі 39,50 грн., три відсотки річних у розмірі 24,45, а всього стягнути 838,45 грн. (а.с. 11 12, 13). З огляду на викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved