Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], як між донькою та матірю. Встановити факт належності [PERSON] ? частини будинку за адресою Кіровоградська область Знамянський район село Богданівка вул. Кузнєцова, 103. Визнати за позивачем право власності на ? вказаного будинку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та на ? вказаного будинку після смерті [PERSON]. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 8 червня 1976 року померла мати позивача [PERSON], яка на момент смерті була зареєстрована та проживала в м. Харкові разом з позивачем. Остання фактичними діями прийняла спадщину після смерті матері, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, яке складається з ? частини будинку за адресою Кіровоградська область Знамянський район село Богданівка вул. Кузнєцова, 103. Вказана частина будинку належала [PERSON] на підставі свідоцтва про забудову садиби в сільських населених пунктах та рішення народного суду Знамянського району Кіровоградської області від 17.02.1976 року, однак правовстановлюючі документи на будинок відсутні. Також, позивач не має можливості підтвердити родинні відносини між нею та її матірю в звязку з допущенням помилки при написанні прізвища, а саме в різних документах написано прізвище по різному як «Шепокіна» так і «Шипокіна». 14 березня 2000 року помер батько позивача [PERSON], який на момент смерті проживав будинку за адресою за адресою Кіровоградська область Знамянський район село Богданівка вул. Кузнєцова, 103. Після смерті батька позивач прийняла спадщину шляхом подання письмової заяви до нотаріальної контори. Однак, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, позивач не може отримати свідоцтво про спадщину на ? частину будинку за адресою Кіровоградська область Знамянський район село Богданівка вул. Кузнєцова, 103. Позивач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У матеріалах справи міститься її заява, де вона просить справу розглядати за її відсутності, при цьому позовні вимоги підтримує повністю. Представник Богданівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Рішенням народного суду Знамянського району Кіровоградської області від 17 лютого 1976 року визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним на ? частину будинку за адресою Кіровоградська область Знамянський район село Богданівка вул. Кузнєцова, 103 (а.с.13). Таким чином, не підлягає задоволенню вимога про встановлення факту належності [PERSON] ? частини будинку за адресою Кіровоградська область Знамянський район село Богданівка вул. Кузнєцова, 103, так як судом визнано за ним право власності на вказану частину будинку. Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 14 березня 2000 року (а.с.10). Після його смерті із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.41,42). Згідно розяснення завідувача Знамянської районної державної нотаріальної контори позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину житлового будинку за адресою Кіровоградська область Знамянський район село Богданівка вул. Кузнєцова, 103 в звязку відсутністю правовстановлюючого документу, який міг би підтвердити право власності та належності майна спадкодавцеві (а.с.46). Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до до п.4, 5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (2003 року) та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.02.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу [PERSON] РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до 01 січня 2004 року, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст.549 ЦК УРСР ). Відповідно до п.3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року N 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», яка була чинна на час відкриття спадщини, якщо у шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно. Як визначено ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, - прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За загальними правилами спадкування до складу спадщини входять усі права та обов'язки, а також майно, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. У зв'язку з тим, що за життя [PERSON] не звертався до реєстраційних органів з метою оформлення права власності на належну частку нерухомого майна; після смерті спадкодавця із заявами про прийняття спадщини звернулися три спадкоємці першої черги та їх частки в спадковому майні є рівними; а також в звязку з неможливістю іншим способом вирішити спірне питання, суд вважає за позивачем визнати право власності на 1/6 частину будинку в судовому порядку в порядку спадкування після смерті [PERSON] Разом з тим, суд вважає відмовити позивачеві у вимогах визнати право власності на ? частину спірного будинку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], так як спадкодавець мав право лише на ? частину спірного будинку та після нього прийняли спадщину три спадкоємці першої черги та їх частки в спадковому майні є рівними відповідно до ст. 1267 ЦК України. [PERSON] померла 8 липня 1976 року (а.с.11). Позивач на день смерті матері була неповнолітньою, тому знаходилася на її утриманні та вважається такою, що прийняла спадщину згідно ст.531 ЦК Української РСР, відповідно до якої до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Інших спадкоємців після смерті [PERSON], які прийняли спадщину, в судовому засіданні не встановлено. Згідно інформації Знамянського міжміського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою Кіровоградська область Знамянський район село Богданівка вул. Кузнєцова, 103 не зареєстрований (а.с.44,45). Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину, або відсутність державної реєстрації права власності на спадкове майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Тому, відсутність державної реєстрації права власності на спадкове майно не свідчить про те, що спадкоємець перестав претендувати на неї. Згідно зі ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд вважає можливим встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як між донькою та матірю, так як дослідивши матеріали справи встановлено помилки при написанні прізвища, а саме в різних документах написано прізвище по різному як «Шепокіна» так і «Шипокіна». Враховуючи вищевикладене, те що у день смерті [PERSON] відкрилася спадщина у виді ? частини будинку за адресою Кіровоградська область Знамянський район село Богданівка вул. Кузнєцова, 103, те, що через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу позивач у позасудовому порядку не має можливості реалізувати своє право на спадщину, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання права власності на ? частину спірного будинку в порядку спадкування після смерті [PERSON] підлягає задоволенню. Судові витрати, в порядку ст. 88 ЦПК України, віднести на рахунок позивача та стягнути недоплачений судовий збір за встановлення факту родинних відносин в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial