Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітніх дітей за кордон без згоди батька. А саме, просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на навчання до Канади з 01.08.2019 по 30.08.2020 у супроводі матері [PERSON] , [INFO] , або співробітника авіакомпанії. Вимоги мотивовані тим, що між сторонами було укладено шлюб. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] , обоє [INFO] . 28.10.2018 відповідач залишив сім`ю. Під час сумісного проживання було вирішено питання про навчання дітей у Канаді. Протягом 2017-2018 років здійснювалась підготовка для їхнього навчання, було отримано дозвіл на навчання. 20.11.2018 сторонами було отримано листи від Шкільної ради Центрального Квебеку про зарахування дітей до Міжнародної студентської програми Шкільної ради центрального Квебеку. До того, як припинити шлюбні відносини та розірвати шлюб, відповідач активно сприяв оформленню дозволу на навчання спільних дітей у Канаді та зарахуванню дітей до Міжнародної студентської програми Канади. На даний момент відповідач відмовляється від надання нотаріального дозволу на виїзд спільних дітей, які не досягли 16-річного віку. Спроби позивача домовитись із відповідачем не дали результату. Такі дії відповідача призводять до затримки у придбанні білетів, додаткових, незапланованих та безпідставних фінансових витрат. Діти виявляють інтерес до навчання до навчання за кордоном. Відповідач жодних вагомих аргументів відмови у наданні дозволу на виїзд дітей за кордон не наводить. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Суду пояснив, що заперечує щодо виїзду дітей за кордон, оскільки діти не пристосовані до самостійного життя, та змінились обставини, бо діти могли проживати у його друга в Канаді, а наразі така можливість відсутня. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] народилися [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 8-9). Позивач неодноразово зверталась до відповідача із проханнями надати дозвіл на виїзд дітей на навчання до Канади з 01.08.2019 по 30.08.2019 (а.с. 29-31). Згідно з ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. У випадку, якщо фізична особа не досягла шістнадцяти років, вона має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» врегульовано порядок здійснення громадянами України права на виїзд з України та в`їзд в Україну, порядок оформлення документів за зарубіжних поїздок. За змістом ст. .4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 за №57, виїзд за межі України громадянина, який не досяг шістнадцятирічного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до пп. 1 п. 4 Правил виїзд за межі України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітніх дітей, які проживають разом з матір`ю. Позивач неодноразово зверталася до відповідача із проханнями надати їй дозвіл на виїзд дітей за кордон з метою навчання, однак у позасудовому порядку сторони не можуть дійти обопільної згоди з цього приводу. Вирішуючи спір по суті, суд виходить із засад рівності прав батьків на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною. Разом з тим, реалізація особами своїх батьківських прав не може мати наслідком порушення прав дитини на вільний та всебічний розвиток. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved