Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

: Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права на спадкування за [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що з 2004 року по [INFO] проживала однією сім`єю з померлим [PERSON] без реєстрації шлюбу, вела спільне господарство, утримувала квартиру, сплачувала комунальні послуги, купувала продукти харчування та ліки, а після смерті займалася його похованням. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS] , та ј частини квартири [ADDRESS] . Позивач зверталась до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] як спадкоємець четвертої черги, проте їй було повідомлено, що спадкоємець другої черги - рідна сестра померлого подала заяву про прийняття спадщини, тому позивач до спадкування не закликається. Як вказує позивач, що вона близько 15 років проживала однією сім`єю з [PERSON] , опікувалася ним, матеріально забезпечувала та надала всю необхідну йому допомогу, оскільки він внаслідок своєї інвалідності (внаслідок каліцтва відсутня одна нога) перебував у безпорадному стані, тому просила суд встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] в період з 2004 року по день його смерті, а також визнати її право на спадкування після його смерті разом зі спадкоємцем другої черги. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, проте відзиву на позов не надала. Третя особа в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки представника не повідомила. В матеріалах справи міститься копія спадкової справи, надана третьою особою на запит суду, з якої вбачається, що заперечень у третьої особи щодо поданого позову відсутні, просили розглядати справу за відсутності їх представника. Заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення відповідача, допитавши свідків, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] , про що 09.09.2019 відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с.12). З матеріалів спадкової справи №901/19, заведеної Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] щодо його спадкового майна, убачається, що 11.09.2019 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася його рідна сестра [PERSON] . Вважаючи себе членом сім`ї померлого, 20.12.2019 позивач звернулася до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після його смерті. 24.12.2019 Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою позивачу повідомлено про те, що до нотаріальної контори звернувся спадкоємець другої черги з заявою про прийняття спадщини, і що у разі визнання позивача цивільною дружиною померлого вона буде входити до четвертої черги спадкоємців та до оформлення спадщини закликатись не буде. Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Статтею 1262 ЦК України встановлено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Як на підставу для задоволення своїх позовних вимог позивач вказує на те, що за життя постійно доглядала за [PERSON] який був у безпорадному стані, утримувала його квартиру, купувала ліки та харчі, на що витрачала власні кошти, а після його смерті несла всі витрати пов`язані з його похованням. Згідно довідки ТОВ «Омега» від 27.12.2019 позивач працює на підприємстві з 27.09.2018, займає посаду продавець продовольчих товарів 3 категорії, отриманий за період з 27.09.2018 по 30.11.2019 дохід склав 55832,93 грн. Згідно договору-замовлення №2.117742К на організацію та проведення поховання від 09.09.2019, укладеного між [PERSON] та ритуальною службою СКП «Київський крематорій», позивач займалася похованням [PERSON] та понесла у зв`язку з цим витрати в розмірі 1820,80 грн., що підтверджується відповідним чеком (а.с.15). З відповіді КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Оболонського району м. Києва від 23.06.2020, отриманої на запит суду, убачається, що згідно обліково-медичної документації [PERSON] до теперішнього часу декларацію про вибір лікаря не заключав та за медичною допомогою до лікарів Центру не звертався. Згідно відповіді КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Оболонського району м. Києва від 21.07.2020, отриманої на запит суду, [PERSON] перебував у Центрі на диспансерному обліку з приводу наступних захворювань: ампутація культя в/з лівої гомілки, хронічний пієлонефрит, хронічний гастродуоденіт, двобічний неврит слухового нерва, туговухість ІІ-ІІІ ст., антено-невротичний синдром, ішемічна хвороба серця, післяінфарктний та атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІІ ст. СН ІІ. 2003.1998 визнаний інвалідом ІІ групи по загальному захворюванню безстроково. Останнє звернення до лікаря-терапевта 06.06.2014 з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. Амбулаторна карта станом на 21.07.2020 відсутня. Таким чином, останній раз померлий [INFO] [PERSON] , звертався за медичною допомогою в червні 2014 року. Інших медичних документів в період з червня 2014 року по [INFO], на підтвердження безпорадного стану померлого, матеріали справи не містять. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що є консьєржем у будинку, де мешкав померлий [PERSON] з позивачем. Вказала, що вони проживали разом у квартирі більше 15 років, про розмір пенсії померлого свідок знає зі слів позивача. Сестру померлого свідок бачила кілька разів за весь час. За деякий час до смерті у померлого відмовила й інша нога. Свідок [PERSON] , допитана в судовому засіданні, показала, що є сусідкою померлого тривалий час, раніше працювала консьєржем у будинку. Вказала, що позивач утримувала і себе, і померлого. [PERSON] , допитаний в судовому засіданні в якості свідка, показав, що знав померлого давно, інколи заходив у гості. Зазначив, що весь побут забезпечувала позивач та опікувалася померлим. З довідки про розмір пенсії [PERSON] за період з 01.09.2017 по 30.09.2019, наданої 30.06.2020 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві на запит суду, вбачається, що розмір пенсії за період вересень-червень 2019 в середньому склав близько 1452 грн., березень-квітень 2019 - 2702,08 грн., липень-серпень 2019 - 2000 грн., вересень 2019 - 6000 грн. Як убачається з положень ч.3 ст. 12 ЦПК України та ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Резюмуючи покази допитаних свідків, суд вважає встановленим факт того, що позивач дійсно проживала в квартирі померлого [PERSON] , надавала йому допомогу та доглядала за ним. Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Посилання позивача щодо проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та ведення спільного господарства з померлим [PERSON] не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки наявні в матеріалах справи докази даної обставини не підтверджують, а вказують лише на те, що позивач проживала в квартирі померлого тривалий час, допомагала йому, оскільки він був людиною з інвалідністю. Самі по собі покази свідків, не є достатніми доказами для встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Надані відповідачем довідка про місце її роботи та отриманий дохід, а також витребувані довідки про розмір пенсії померлого та про наявність у нього ряду хвороб жодним чином не підтверджують факту пов`язаності позивача з померлим спільним побутом та наявності взаємних прав та обов`язків. Перебування померлого [PERSON] в безпорадному стані позивачем також не доведено, клопотань щодо проведення будь-яких експертиз не заявлялося. Жодних медичних документів про безпорадний стан померлого, матеріали справи не містять. Доказів того, що померлий [PERSON] за своє життя ініціював реєстрацію позивача в належній йому квартирі чи ставив питання про реєстрацію шлюбу із позивачем, суду не надано. Крім цього, позивач зареєстрована за іншою адресою - [ADDRESS] , за якою також здійснювалось листування з нотаріальною конторою, а також оформлений договір-замовлення на організацію та проведення поховання померлого [PERSON] , і тільки після звернення до суду з позовом позивач почав зазначати адресою свого фактичного місця проживання адресу померлого [PERSON] . Витрати понесені позивачем на поховання померлого [PERSON] не є підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права на спадкування. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed