Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна, що є об`єктом власності подружжя. В обґрунтування позовних вимог, зазначив, що з відповідачкою [PERSON] вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2012 року по березень 2019 року, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Більшу частину коштів на забезпечення потреб сім`ї заробляв він, оскільки тривалий час працював в Республіці Білорусь з 2014 року по 27.10.2018 року, заробітна платня складала в 2017 році 632221 руб., що еквівалентно 255 000 грн., а в січні-травні 2018 року заробив 385 910 руб., що еквівалентно майже 155 000 грн. За весь час спільного проживання він мав досить високий рівень заробітку, за зароблені кошти ним було придбано для спільного проживання з відповідачкою нову побутову техніку, меблі. 12.09.2018 року вони з відповідачкою придбали автомобіль Daewoo Lanos, 2008 р.в., за 4 050 доларів США. Всю необхідну суму за авто було сплачено [PERSON] Право власності на зазначений автомобіль, за згодою сторін, було зареєстровано на ім`я відповідачки. Однак з березня 2019 подружні стосунки між сторонами фактично припинилися, вони стали проживати окремо. Всі речі, які були придбані під час фактичного перебування у шлюбних відносинах, відповідачка залишила собі, також вона одноособово користується автомобілем. Вирішити питання про поділ спільного майна придбаного під час спільного проживання, а саме автомобілю, не вдалось, відповідачка кожного разу відмовлялась вирішувати це питання. У зв`язку з неможливістю вирішити дане питання в позасудовому порядку, з метою захисту своїх прав [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просив встановити факт проживання однією сім`єю, визнати автомобіль Daewoo Lanos, 2008 р.в. об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділити майно, шляхом визнання права власності на автомобіль за [PERSON] та стягненням з нього на користь [PERSON] грошової компенсації Ѕ частини вартості автомобіля у розмірі 48 840, 00 гривень. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 липня 2019 року вищезазначену цивільну справу передано за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 31.07.2019 року відповідно до ст.33 ЦПК України справа передана на розгляд головуючому судді Гнатик Г.В. Ухвалою суду від 01 серпня 2019 року провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна, що є об`єктом власності подружжя, відкрито та призначено підготовче судове засідання. 27.09.2019 року представником позивача адвокатом Миколаєнко О.В. подано заяву про відмову від позову в частині стягнення судових витрат. Ухвалою суду від 08.10.2019 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення судових витрат. В судове засідання призначене на 08.10.2019 року сторони не з`явилися. Представник позивача, адвокат Миколаєнко О.В. через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги, крім вимоги про стягнення судового збору, підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка надала через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає у повному обсязі, факт проживання з позивачем однією сім`єю з 2012 року по вересень 2018 року визнає, не заперечує проти визнання права власності на спірний автомобіль за відповідачем з одночасною сплатою їй грошової компенсації 1/2 частини вартості зазначеного автомобіля. Також, до заяви відповідач додала копію паспорту, з якого вбачається, що правильне написання її прізвища « [PERSON] », а не як помилково зазначив позивач в позові « [PERSON] ». Будь-які інші заяви чи клопотання сторонами не заявлялись, та судом не вирішувались. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги за позовом, надавши належну правову оцінку зібраним доказам, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Поняття сім`ї, сформульоване в статті 3 СК України, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що і є ознаками сім`ї. Європейський суд з прав людини зауважив, що відносини де - факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. З огляду на факт визнання сторонами обставин проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 2012 року по грудень 2019 року, тобто факт налагоджених відносин із взаємними правами та обов`язками, спільним веденням господарства та побутом, наявністю спільного бюджету відсутність у суду сумніву щодо їх достовірності та добровільності їх визнання, згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України вони доказуванню не підлягають. Суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2012 по грудень 2018 року. За правилами ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. Згідно з ч.4 ст.368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують: 1) час придбання; 2) джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте); 3) мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям. Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості, і це є її процесуальним обов`язком (статті 12, 81 ЦПК України). Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2018р. у справі №61-2446св18). На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки або чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 СК України (ч.2 ст.74). Відповідно до інформації Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області від 16.08.2019 року №31/8-4267, з 12.З9.2018 року автомобіль DAEWOO LANOS 1498, (2008), [NUMBER], належить на праві власності [PERSON] , [INFO] . Відповідно, суд приходить до висновку про те, що легковий автомобіль Daewoo Lanos, 2008 р.в., колір червоний, [NUMBER] є спільною сумісною власністю сторін, оскільки останній придбаний за час їх спільного проживання, за спільні кошти та для потреб сім`ї. За приписами ч.1 ст.69, ч.1 ст.70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору щодо поділу спільного майна поділу підлягає все майно подружжя, до складу якого включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться в інших осіб; враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Сторони не вказали про наявність іншого майна подружжя, крім спірного. Згідно роз`яснень Верховного Суду України, викладених у п.п. 22, 23 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 27 грудня 2007 року № 11, вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи та вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 Сімейного кодексу України, ч.3 статті 368 Цивільного кодексу України), відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Пунктами 24, 25 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України унормовано, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 Сімейного кодексу України). Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 Сімейного кодексу України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди, присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 Цивільного кодексу України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (стаття 11 Цивільного кодексу України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Згідно ч. 1, 2, 3 статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо спільне володіння і користування майном є неможливим. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно ч. 4, 5 статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Визначаючи вартість спірного майна, суд приймає до уваги вартість майна, вказану в позовній заяві, визначену позивачем, та зазначену у висновку про вартість виданому ТОВ «Укрспецекспертиза» №37/06/19 від 19.06.2019 року. Так, відповідно до зазначеного висновку, вартість спірного автомобілю становить 97 680,00 грн. (дев`яносто сім тисячі шістсот вісімдесят грн 00 коп.). Тобто, частка у спільній сумісній власності одного подружжя складає 48 840,00 грн (сорок вісім тисяч вісімсот сорок грн. 00 коп). Позивачем внесено на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області грошові кошти в розмірі 48 840,00 гривень, що становить 1\\2 частину вартості спірного майна, що підтверджується квитанцією №96 від 21.06.2019 року (а.с.3). Тому суд вважає за можливе припинити право власності [PERSON] на автомобіль Daewoo Lanos, 2008 р.в., колір червоний, № кузова [NUMBER] , р.н. [NUMBER] та визнати за [PERSON] право власності на вказаний автомобіль, присудивши відповідачу компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля в розмірі 48 840,00 гривень, що знаходяться на депозитному рахунку ТУ ДСА України в Запорізькій області За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для задоволення позовних вимог. Позивач не вимагає компенсації за понесені ним судові витрати по справі. Ухвалою Жовтневого районного суду від 03.09.2019 року судом було задоволено заяву позивача про забезпечення позову у вигляді заборони Регіональному сервісному центру МВС в Запорізькій області вчиняти будь-які дії щодо зняття з реєстрації, перереєстрації автомобіля марки Daewoo Lanos, 2008 р.в., колір червоний, № кузова [NUMBER] , р.н. [NUMBER] . Згідно ч.7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved