overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просить суд встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], визнавши, що він є її рідним сином. В його свідоцтві про народження російською мовою в графі «громадянин» вказано «Дьяченко Геннадий Викторович» тоді як в графі «мати» вказано також російською, що його мати «Дьяченко Антоніна Геннадьевна». В його паспорті серії АН 919937 українською мовою зазначено, що його прізвище «Дяченко», а російською - «Дьяченко». Його мати - [PERSON], громадянка [PERSON] Федерації, в неї є відповідний паспорт в якому вона вказана як «Дьяченко Антонина Геннадьевна». 01 вересня 2016 року указом Президента України про вихід із громадянства України №379/2016 встановлено, що громадянство [PERSON] припинено, про що було видано відповідну довідку. В цій довідці, українською мовою, прізвище його матері вказано як «Дьяченко», тобто відмінно від того варіанту написання їх прізвища українською мовою, що записаний у нього в паспорті. Станом на сьогоднішній день можливі труднощі при встановленні факту родинних відносин між ним [PERSON] та його матірю [PERSON], у звязку з відмінністю прізвища, через що виникла потреба встановлення факту родинних відносин. Заявник у судовому засіданні в повному обсязі підтримав свої вимоги, та просив суд їх задовольнити. Представник заявника в судовому засіданні підтримав заяву та просив задовольнити. Заінтересована особа в судовому засіданні підтримала заяву [PERSON], суду пояснила, що вони з заявником дійсно є родичами, а саме вона є його матірю. Не заперечувала проти задоволення заяви. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснив, що він є чоловіком дочки заявника, та підтвердив, що [PERSON] є сином [PERSON]. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснила, що вона є дружиною заявника та підтвердила, що [PERSON] є сином [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, показання свідків, суд приходить до такого. Так, факт родинних відносин між заявником та [PERSON], підтверджується документами, копії яких є в матеріалах справи, а саме свідоцтвом про народження «Дьяченко Геннадия Викторовича», згідно якого «Дьяченко Антонина Геннадьевна» є його матірю (а.с. 4), ксерокопією паспорта на [PERSON] (а.с. 3), ксерокопією паспорта «Дьяченко Антонины Геннадьевны» (а.с. 5-6), довідкою про припинення громадянства України від 01.09.2016 року за № 379/2016, згідно якої громадянство України [PERSON] припинено (а.с. 7). Встановлення факту родинних відносин з [PERSON] має для заявника юридичне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною заявою, яку надалі уточнив та в уточненій заяві просить встановити факт належності йому та [PERSON], померлій [INFO], за життя Свідоцтва про право власності на житло №С1092 від 23.07.1997 року, а саме квартиру [ADDRESS], виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням №С-860 від 26.06.1997 року, в якому їх прізвище вказано як «[PERSON]» та «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]» та «[PERSON]», що необхідно йому для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його дружини [PERSON], оскільки він є спадкоємцем за законом та встановити цей факт у позасудовому порядку не має можливості. Позивач у судове засідання надав письмову заяву, в якій уточнені заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Представники відповідачів, кожен окремо, у судове засідання також надали письмові заяви, в яких не заперечили проти задоволення заявлених вимог та просили суд розглянути справу за їх відсутності. Представник третьої особи, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, факт належності [PERSON] та [PERSON], померлій [INFO], за життя Свідоцтва про право власності на житло №С1092 від 23.07.1997 року, а саме квартиру [ADDRESS], виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням №С-860 від 26.06.1997 року, підтверджується свідоцтвом про народження позивача, паспортом позивача, Довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера позивачу, пенсійним посвідченням позивача, свідоцтвом про шлюб позивача, свідоцтвом про смерть [PERSON], витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13.05.2014 року (а.с.3, 4, 7, 8, 34, 34,), що дає суду підстави для встановлення даного факту. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки служить підставою для вирішення питання про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його дружини [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною вимогою, посилаючись, що [INFO] помер - [PERSON], після смерті якого була відкрита спадщина. Маючи намір прийняти спадщину після померлого, вона звернулася до державного нотаріуса Рокитнянської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у прийнятті останньої їй було відмовлено через пропуск встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини. Про таку необхідність вона раніше не знала, оскільки не орієнтується в цивільному законодавстві. Просить визначити їй додатковий строк до трьох місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, сторони в судове засідання не зявилися. Натомість подали заяви, якими позивач [PERSON] позов підтримала, відповідач в особі Насташківської сільської ради Рокитнянського району Київської області позов визнав та просили розглянути справу за їх відсутності. За викладеного суд ухвалює рішення у відсутності сторін спору, що узгоджується із положеннями ст.169 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того достатніх законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень ст.61 ЦПК України не підлягають. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зі змісту викладених у позові та визнаних сторонами цивільних правовідносин вбачається, що позивач є спадкоємцем померлого [INFO] [PERSON], на разі із заявою про прийняття спадщини у визначений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк вона до нотаріуса не звернулася. Відповідно до вимог ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За викладеного та з метою поновлення порушених прав позивача на спадшину після померлого [INFO] [PERSON] позов підлягає задоволенню. В основу такого свого висновку суд також кладе обставину визнання позову відповідачем у справі, яке судом приймається, оскільки останнє не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і що узгоджується із положеннями ст.174 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою 01.11.2016 року, в обґрунтування якої зазначив, що з 30 серпня 2008 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сім'я не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Однією сім'єю сторони не проживають протягом останнього року, на даний час спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна та про місце проживання дитини не має. Тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 30 серпня 2008 року виконавчим комітетом Христофорівської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 2. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив цивільну справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. (а.с. 17). Відповідач також надала суду заяву в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, поти розірвання шлюбу не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] (а.с. 18). В зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 30 серпня 2008 року виконавчим комітетом Христофорівської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 2, дошлюбне прізвище відповідача [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. Після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою 03.04.2014 року, позовні вимоги якої обґрунтував тим, що з 14.11.1992 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачем та знаходиться її утриманні та вихованні. Шлюбні відносини припинені протягом року сторони проживають окремо. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна та про місце проживання дитини не має. Тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 14 листопада 1992 року Дзержинським відділом РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис № 686. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив цивільну справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 16). Відповідач також надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, проти позовних вимог не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]» (а.с. 17). В зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 14 листопада 1992 року Дзержинським відділом РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис № 686, дошлюбне прізвище відповідача «[PERSON]», про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що вбачається з копій свідоцтв про народження, відповідно, серії [NUMBER] від 06.02.1997 року, серії [NUMBER] від 24.02.2003 року, серії [NUMBER] (а.с. 10, 11). Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки відповідача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою 03.06.2016 року, в обґрунтування якої зазначив, що з 26.07.1997 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. Сімя не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Однією сімєю сторони не проживають з 2012 року, на даний час спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна не має. Тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 26.07.1997 року виконавчим комітетом Веселівської сільської Ради народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 05. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просив цивільну справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. (а.с. 23). Відповідач також надала суду заяву в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, поти розірвання шлюбу не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Андрощук» (а.с. 24). В звязку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 26.07.1997 року виконавчим комітетом Веселівської сільської Ради народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 05, дошлюбне прізвище відповідача «Красьоха», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії І-КИ 009236 (а.с. 4). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у звязку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. Після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище «Андрощук».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою 10.06.2014 року, позовні вимоги якої обґрунтував тим, що з 20.09.2008 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають. Сім'я не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Однією сім'єю сторони не проживають з початку 2013 року, на даний час спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна не має. Тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 20 вересня 2008 року Виконавчим комітетом Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 10. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив цивільну справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. (а.с. 20). Відповідач також надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, проти позовних вимог не заперечувала Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]» (а.с. 21). В зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 20 вересня 2008 року Виконавчим комітетом Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 10, дошлюбне прізвище відповідача «[PERSON]», про що свідчить копія актового запису про шлюб № 10 від 20.09.2008 року з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00014144206 (а.с. 17-19). Від шлюбу дітей немає. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки відповідача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою 10.07.2016 року, в обґрунтування якої зазначив, що з 12 липня 2014 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімя не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Однією сімєю сторони не проживають з квітня 2016 року, на даний час спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і примирення не бажає, спору щодо поділу спільного майна та про місце проживання дитини не має. Тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 12 липня 2014 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 488. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просив цивільну справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. (а.с. 26). Відповідач також надала суду заяву в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, поти розірвання шлюбу не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Черенкевич» (а.с. 27). В звязку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 12 липня 2014 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 488, дошлюбне прізвище відповідача «Пікуль», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії І-КИ 316167 (а.с. 6). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Дитина проживає разом з позивачем. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у звязку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. Після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище «Чкренкевич».

Outcome: approved