Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що він та відповідачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 5 вересня 2009 року по січень 2018 року. За час спільного життя у них з відповідачкою [INFO] року народилася донька [PERSON]. Після розірвання шлюбу, донька залишилася проживати з відповідачкою. На момент звернення до суду із зазначеною заявою, донька проживає з матір`ю. На сьогоднішній день відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з донькою, забороняє їм бачитися та перешкоджає йому приймати участь у вихованні дитини, чим порушує його право на участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею. З урахуванням зменшених позовних вимог, просив зобовязати відповідачку не перешкоджати йому у спілкуванні та побаченнях з дочкою; визначити спосіб його участі у вихованні дитини шляхом встановлення побачення з дитиною в кожну першу та третю суботу та кожну першу та третю неділю щомісяця з 9 год. до 15 год. (та можливість залишення доньки в ці дні на ночівлю за місцем проживання батька за попередньою домовленістю з матірю та згодою дитини); зустрічей та спілкування батька з донькою щочетверга з 16 год. до 18 год.; забирати дитину за своїм місцем проживання на частину канікул за попередньою домовленістю з матірю та згодою дитини; оздоровленням батьком з дочкою протягом тижня у липні та серпні місяці (поїздки на море тощо) за попередньою домовленістю з матірю та згодою дитини. Позивач в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просив позовні вимоги з урахуванням їх зменшення задовольнити, справу розглянути у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не прибула, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги з урахуванням їх зменшення визнала, справу просила розглянути у її відсутності. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Служби у справах дітей Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області, в судове засідання не прибув. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Суд встановив, що сторони згідно свідоцтва про шлюб (серія [NUMBER] з 5 вересня 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, в період якого у них відповідно до свідоцтва про народження (серія [NUMBER]) [INFO] року народилася донька [PERSON]. Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 12 січня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає з матірю. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено наявність перешкод [PERSON] з боку відповідачки [PERSON] у вихованні дитини та спілкуванні з нею, що підтверджується висновком за результатами розгляду матеріалів зареєстрованих 15 лютого 2018 року у журналі ЄО Білозерського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області за № 1054 за заявою [PERSON] Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Згідно ст. 11 Закону України Про охорону дитинства, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст. 15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 9 ч. 3 Конвенції організації обєднаних націй про права дитини 1989 року, яка 27 вересня 1991 року набула чинності для України, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. З урахуванням викладеного та положень вказаних вище норм, а також визнанням відповідачкою позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позову, так як участь батька у вихованні дитини є обов`язком батька дитини та останній має право на особисте спілкування з нею. Позивач цікавиться життям і розвитком доньки, має бажання приймати активну участь у її вихованні, спілкуватися з нею, житлоао-побутові умоваи проживання позивача, відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання, складеного уповноваженою комісією органу опіки та піклування 7 серпня 2018 року - є задовільними та для дитини (дочки позивача) створені всі умови для проживання, навчання та відпочинку.

Outcome: approved