Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просив визнати за ним право користування кімнатами № [ADDRESS]. В обґрунтування вимог посилався на те, що він уклав з ТОВ «Комплекс» договір найму вищевказаних приміщень та одрузу ж у них вселився, зробив ремонт, мешкає та справно сплачує комунальні платежі, проте нещодавно дізнався, що у вищевказаних приміщеннях зареєстрована відповідачка, тому його право користування вказаними кімнатами є спірним. За таких обставин позивач просить визнати за ним право на користування зазначеними кімнатами. Також позивач просив зобов`язати Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради зареєструвати його у вказаному житлі. Ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Одночасно запропоновано відповідачам у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Суворовського районного суду м.Одеси заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Відповідач - Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради звернувся до суду із заявою про закриття провадження у справі в частині заявлених до них вимог у зв`язку з відсутністю спору між ними на час розгляду справи. Ухвалою суду від 05.03.2019 року заява Департаменту задоволена та провадження в частині заявлених до них вимог закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору. Відповідач [PERSON] повідомлена 19.02.2019 року про розгляд даної справи, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, у зв`язку з чим згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України щодо заочного розгляду. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що будинок [ADDRESS] перебував у власності TОВ «KОМПЛЕКС», їх право власності скасоване, та на даний час будинок знаходиться в обслуговуванні і на балансі у ТОВ «КОМПЛЕКС». 22.11.2018 року позивач уклав з Tовариством з обмеженою відповідальністю «KОМПЛЕКС» договір найму жилого приміщення [ADDRESS], житловою площею 72 кв.м. Даний договір ніким не оспорювався та є чинним. Після укладання вищевказаного договору найму, позивач оселився у вищевказані кімнати, зробив у них ремонт, мешкає в них по теперішній час та сплачує комунальні послуги, відповідачка [PERSON] зареєстрована у кімнатах, однак фактично не проживає. На зазначені обставини посилався позивач у позовній заяві та вони не спростовані відповідачкою жодним належним і допустимим доказом. Відповідно до ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до вимог ст.63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат. У відповідності до ст.18 ЖК України, управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. Згідно ст.127 ЖК України, для проживання громадян можуть використовуватись гуртожитки. Відповідно до ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. У відповідності до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання….Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Таким чином, суд вважає, що за [PERSON] повинно бути визнано право користування житловими приміщеннями - кімнатами [ADDRESS] З іншими вимогами позивач не звертався. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Забезпечення виконання рішення здійснюється в порядку забезпечення позову. Забезпечення виконання рішення скасовується після повного виконання відповідачем рішення суду (ст.267 ЦПК України).

Outcome: approved