Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду і просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 49490 грн.00 коп. та судовий збір. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.05.2014 у м.Києві, на проспекті Московський трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi» д.н. АІ851СІ, під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказана ДТП сталася в звязку з порушенням ПДР України водієм [PERSON], який керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. В результаті страхового випадку ПАТ «УТСК» сплатило ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» в порядку суброгації за рішенням господарського суду 49490 грн.00 коп., як частину (в межах ліміту відповідальності страховика) страхового відшкодування сплаченого потерпілому [PERSON] Представник позивача - ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» в судове засіданні не зявився, направив заяву де просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання тричі не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, судові виклики надсилались, як за адресою місця реєстрації так і за адресою фактичного місця проживання. А тому, суд у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. 09.09.2013 між ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів шляхом надання поліса №АС/4455927, щодо забезпечення транспортного засобу «Mitsubishi» д.н. АІ851СІ, з метою відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника. Строк дії договору страхування до 10.09.2014 (а.с.8). 17.06.2014 близько 22 год.03 хв. водій [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi» д.н. АІ851СІ, по проспекту Московський в м.Києві, в порушення п.п.12.3,13.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, стан проїжджої частини, безпечний боковий інтервал, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Транспортні засоби, внаслідок ДТП, отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 17 червня 2014 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП (а.с.11). Рішенням Господарського суду м. Києва від 06.04.2015, встановлено факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання, а також розмір заподіяної шкоди та суму страхового відшкодування, яке потерпілому виплатило ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» - 89904,89 грн., та стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» в порядку суброгації суму страхового відшкодування у розмірі 49490 грн.00 коп. в межах ліміту відповідальності страховика (а.с.24-25). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На виконання рішення суду, 13.10.2015 Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» здійснено виплату страхового відшкодування 49490,00 грн. на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», що підтверджується наказом 2231-2/В та платіжним дорученням №2395 від 13 жовтня 2015 року (а.с.26). Відповідно до ст.6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та (або) майну потерпілого. Згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 04.02.2013 року, яка діяла на дату ДТП 26.08.2014, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний на підставі п.33.1.4. невідкладно, але пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обовязок, він має підтвердити це документально. Відповідно до пп. «ґ» пп.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресивний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у статті 33 цього Закону, а також якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції. Верховний Суд України у своїх висновках викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави неоднакового застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах вказує, що неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 ст.33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року №3045-VІ, не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду (висновки Верховного Суду України викладені у постанові від 12.02.2014 у справі №6-1цс14 в силу ст.360-7 ЦПК України є обовязковими для всіх судів України). Відповідно до п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобовязаний у разі настанні страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Це передбачено і ч.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із положенням ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Це передбачено і ст.27 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток». Оскільки відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, крім того не повідомив у встановлений строк позивача-страховика про настання страхового випадку, не надав документів на підтвердження поважних причин не повідомлення, у ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» виникло право на предявлення регресного позову до відповідача. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1378 грн.00 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved