Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, посилаючись на те, що 26.11.2012 року відповідач уклав кредитний договір № М68.174.71634 з ПАТ «Ідея Банк» та отримав кредит в сумі 7283,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20% на рік, з кінцевим терміном повернення до 26.05.2014 року. Кредитні кошти призначені на поточні потреби та згідно з п.2.1 Кредитного договору повернення кредиту та процентів відбувається щомісячно відповідно Графіку повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості сукупних послуг. Проте, відповідач [PERSON] умови кредитного договору не виконує, у зв'язку з чим у нього станом на 17 березня 2014 року виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 16220,36 грн., що складається: з заборгованості за сумою кредиту - 1660,93 грн., строкові проценти - 58,14 грн., нарахованої плати за обслуговування кредиту - 38,05 грн., пені за несвоєчасне погашення платежів - 6856,63 грн. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 16220,36 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, проте в позовній заяві вказав, що просить розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення. ( а.с. 2) Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлен про час і місце розгляду справи, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином, у відповідності з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу та інших умов, які зазвичай висуваються. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується погасити кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник повинен повернути займодавцю позику (грошові кошти в той же сумі або речі, визначені родовими ознаками, тієї ж кількості, того ж роду та якості, які були передані йому займодавцем) в строк і в порядку, встановленому договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Суд встановив, що 26.11.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № М68.174.71634 та відповідач отримав кредит в сумі 7283,00 грн. Відповідно до п.1.1. банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 7283,00 грн., включаючи витрати на страхові платежі (у разі наявності), а позичальник зобов'язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і комісіями згідно з умовами цього договору та додатку №1 від 26.11.2012 року до даного договору, який становить його невід'ємну частину. Відповідно до ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Суд встановив, що зазначені вимоги закону та кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків відповідачем не виконані, внаслідок чого порушені законні права позивача, гарантовані ст..ст.523, 554, 1052, 1054 ЦК України. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 17.03.2014 року відповідач має заборгованість у сумі 16220,36 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту - 1660,93 грн., строкові проценти - 58,14 грн., нарахованої плати за обслуговування кредиту - 38,05 грн., пені за несвоєчасне погашення платежів - 6856,63 грн. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 16220,36 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1, 2 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлений цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Крім того, згідно з ч.1 ст.131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів. Разом з тим, відповідач не надав суду ніяких доказів на підтвердження відсутності в нього зобов'язань по договору кредиту та погашення заборгованості кредиту. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача заборгованість по кредиту в сумі 16220,36 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення (а.с.3) суд вважає за необхідне стягнути на його користь з відповідача судові витрати, які були сплачені позивачем. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 554, 1052, 1054 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved