Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначив, що на підставі договору дарування є власником 1/4 частини квартири [ADDRESS] проте співвласник іншої частин квартири - [PERSON] не дозволяє позивачу навіть потрапити до вказаної квартири, у зв'язку з чим останній змушений був звернутись до суду з даним позовом, в якому просив суд встановити порядок користування вказаною квартирою, виділивши позивачу у користування частину кімнати № 6 площею 7,95 кв.м, відповідачу - кімнату № 2 площею 17,9 кв.м та частину кімнати № 6 площею 5,0 кв.м, місця загального користування - кухня, ванна кімната, туалет, коридор, балкон, кладова - залишити у спільному користуванні; вселити позивача в дану квартиру; зобов'язати відповідача не чинити позивачу перешкоди у користуванні спільною частковою власністю, а сама: надати позивачу ключ (ключі) від замку (замків) вхідної (вхідних) двері (дверей) цієї квартири; також просив суд покласти на відповідача судові витрати (а. с. 4-6). Представник позивача та позивач у судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Вислухавши позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази суд приходить до наступного. Згідно частин 1-3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що на підставі договору дарування, посвідченого 21 червня 2013 року державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори Русак Л.А. та зареєстрованим в реєстрі за № 482, [PERSON] набув право власності на 1/4 частини квартири [ADDRESS] (а. с. 7). Відповідно до пояснень, наданих стороною позивача у судовому засіданні, співвласником 3/4 частин вказаної квартири є [PERSON]. З листа начальника Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 27 березня 2014 року вбачається, що позивач звертався на адресу правоохоронних органів у зв'язку з чиненням [PERSON] перешкод у користуванні зазначеної вище квартирою (а. с. 12). Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не можуть бути у них вилучені, власника не може бути позбавлено право користування жилим будинком (квартирою). Володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності відповідно до вимог ст. 358 ЦК України проводиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди спір вирішується судом. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права відповідно до ст. 391 ЦК України. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності непорушно, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, власник може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні тільки у випадках і в порядку, встановленому законом, примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване тільки як виняток по мотивах суспільної необхідності на підставах і в порядку, встановленому законом, і за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що право позивача на користування його власністю було порушено відповідачем шляхом створення перешкод у користуванні частиною спірної квартирою і підлягає судовому захисту, з огляду на що суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved