Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 11.08.2014р. уклав із [PERSON] кредитний договір. [INFO] . [PERSON] помер. Разом із ним на час відкриття спадщини мешкала [PERSON] , яку ПАТ КБ «Приватбанк» вважає спадкоємицею в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, та просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором, який було укладено з [PERSON] в розмірі 8534,13 грн. Ухвалою від 13.11.2019р. позовну заяву було залишено без руху в зв`язку з невиконанням позивачем вимог п.п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, а саме - до позову не надано жодного доказу, або посилання на доказ, що [PERSON] дійсно прийняла спадщину після смерті [PERSON] , і що вона може бути відповідачем у правовідносинах, які склалися. Само по собі посилання позивача на однакове місце реєстрації [PERSON] та [PERSON] не може беззаперечно свідчити про прийняття спадщини [PERSON] . На виконання даної ухвали позивач направив до суду клопотання про витребування доказів, в якому зазначив, що, відомості про спадкоємців [PERSON] становлять нотаріальну таємницю та, відповідно до ч.6 ст. ЗУ «Про нотаріат», становлять нотаріальну таємницю, і отримати такі відомості для АТ КБ «ПриватБанк» можливо лише в разі відкриття провадження по цивільній справі. Ухвалою суду від 25.11.2019р. було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 25.11.2019р. з Другої державної нотаріальної контори було витребувано відомості про осіб, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який мешкав [ADDRESS] , та чи видавалися свідоцтва про спадщину після його смерті. Позивачем разом з позовом подано заяву про розгляд справи у відсутність його представника. Відповідач відзиву на позов, заперечень або клопотань до суду не надав. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 11.08.2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви. В анкеті зазначено, що договір між позичальником та банком складається з заяви, пам`ятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг, а також тарифів. (а.с. 6). Згідно розрахунку позивача, заборгованість [PERSON] за кредитним договором стном на 28.02.2018р. становить 8534,13 грн. (а.с. 4-5) [PERSON] помер [INFO] що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . 02.12.2019р. до суду надійшла відповідь Другої харківської міської державної нотаріальної контори від 28.11.2019р. №3518/02-14, згідно до якої після смерті [PERSON] [INFO] , який мешкав за адресою [ADDRESS] , було заведено спадкову справу №440/2016. Дружина померлого - [PERSON] та мати померлого [PERSON] 02.11.2016р, подали заяви про відмову від прийняття спадщини. Дані відмови зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ №929. (а.с. 67) 01.03.2017р. ПАТ КБ «Приватбанк» направляло претензію кредитора до Другої ХДНК, в якій просило включити кредиторські вимоги в розмірі 8534,13 грн. до спадкової маси після померлого [PERSON] (а.с. 96) 16.07.2019р. «Приватбанк» направило претензію щодо погашення вищевказаної заборгованості на адресу [ADDRESS] на ім`я [PERSON] (а.с. 38-42) За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини, визначені у частинах третій і четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України. Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців. Як встановлено частиною першою статтею 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Частиною другою статті 1281 ЦК України встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини,він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги, що передбачено частиною третьою статті 1281 ЦК України. Частиною четвертою статті 1281 ЦК України встановлено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. За положеннями частини 1 та 5 статті 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідачка [PERSON] не є спадкоємцем після смерті [PERSON] , оскільки вона своєчасно подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини, тому на неї неможливо покласти обов`язок з відшкодування заборгованості, який виник у спадкодавця [PERSON] . За таких обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed