Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва із позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики у розмірі 446220,00 грн. мотивуючи свої вимоги тим, що 17.09.2013 року відповідач позичив у позивача 18000,00 дол.США, що підтверджується розпискою. Посилаючись на те, що [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо повернення боргу в установлений у розписці строк, а саме 01 червня 2014 року, не виконав, позивач просив стягнути з відповідача борг за договором позики. У судове засідання сторони не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не сповістив. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, 17 вересня 2013 року між сторонами було укладено договір позики, про що складено відповідну розписку. Згідно умов вказаного договору позивач передав відповідачу у позику грошові кошти у розмірі 18000,00 дол.США., та сторонами було визначено кінцевий термін повернення позики до 01 червня 2014 року. Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання внаслідок чого станом на день подачі позову до суду утворилась заборгованість в розмірі, що еквівалентна 446220,00 грн. (згідно курсу НБУ станом на 25.12.2015 року один долар США = 24,70 грн.). Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Та на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом. За викладених обставин, суд вважає, доведеним той факт що між сторонами було укладено договір позики, про що свідчить наявні у матеріалах справи оригінал розписки, факт невиконання боржником взятих на себе зобов'язань та розмір заборгованості, а тому, беручи до уваги розрахунки позивача щодо конвертації валют, формулювання позовних вимог у прохальній частині позову, розмір облікової ставки НБ України, та виходячи з засад диспозитивності, суд доходить висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем (судовий збір у розмірі 4462,20 грн.) - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved