Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] померла її тітка - [PERSON], про що свідчить видане свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] від 03 лютого 2014 року, після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з належних їй: домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] та присадибних земельних ділянок площею 0,2500 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по [ADDRESS], кадастровий номер 1222387400:04:001:0044, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 847286, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 010912300648 від 27 жовтня 2009 року, площею 0,5425 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої по [ADDRESS], кадастровий номер 1222387400:04:001:0045, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 847287, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 010912300649 від 27 жовтня 2009 року, а також земельної ділянки площею 6,330 га, розташованої на території Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1222387400:01:001:0069, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ДП № 029929, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 7872 від 27 березня 2002 року. За життя померла [PERSON] склала заповіт від 25 березня 1999 року, посвідчений секретарем Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрований за № 10, по якому земельну ділянку площею 6,330 га належну їй на праві приватної власності, заповідала їй, а також склала заповіт від 06 квітня 2005 року, посвідчений секретарем Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрований за № 64, по якому житловий будинок з присадибними земельними ділянками належні їй на праві приватної власності, заповідала також їй, в зв'язку з чим, вона є єдиною спадкоємицею за заповітом, при цьому інших спадкоємців, які мають обов'язкову частку у спадщині не має. Для оформлення свідоцтва на спадщину вона звернулась 17 березня 2014 року до Магдалинівської державної нотаріальної контори, де їй 08 серпня 2014 року в письмовому вигляді було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не надано оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, при цьому нотаріусом було роз'яснено право на звернення до суду, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача - адвокат [PERSON], що діє на підставі угоди про представництво клієнта адвокатом від 26 серпня 2014 року (а.с. 25, 26) не з'явилась, до суду надано заяву (а.с. 47), згідно якої просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, до суду надано заяву (а.с. 48), в якій просить суд справу розглянути без їх участі, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити судове рішення, згідно ст. 174 ЦПК України, а також відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла тітка позивачки [PERSON], [INFO] (а.с. 3), яка є інвалідом другої групи (а.с. 4) - [PERSON], про що свідчить видане свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] від 03 лютого 2014 року (а.с. 9), після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з належних їй: домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] (а.с. 6-8, 13) та присадибних земельних ділянок площею 0,2500 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по [ADDRESS], кадастровий номер 1222387400:04:001:0044, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 847286, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 010912300648 від 27 жовтня 2009 року (а.с. 16, 17), площею 0,5425 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої по [ADDRESS], кадастровий номер 1222387400:04:001:0045, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 847287, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 010912300649 від 27 жовтня 2009 року (а.с. 15, 18), а також земельної ділянки площею 6,330 га, розташованої на території Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1222387400:01:001:0069, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ДП № 029929, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 7872 від 27 березня 2002 року (а.с. 14, 19). За життя померла [PERSON] склала заповіт від 25 березня 1999 року, посвідчений секретарем Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрований за № 10 (а.с. 10), по якому земельну ділянку площею 6,330 га належну їй на праві приватної власності, заповідала позиваці, а також склала заповіт від 06 квітня 2005 року, посвідчений секретарем Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрований за № 64 (а.с. 11), по якому житловий будинок з присадибними земельними ділянками належні їй на праві приватної власності, заповідала також позивачці, в зв'язку з чим, позивач є єдиною спадкоємицею за заповітом, при цьому інших спадкоємців, які мають обов'язкову частку у спадщині не має (а.с. 23). Для оформлення свідоцтва на спадщину позивачка звернулась 17 березня 2014 року (а.с. 35) до Магдалинівської державної нотаріальної контори, де їй 08 серпня 2014 року (а.с. 21, 22) в письмовому вигляді було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не надано оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, при цьому нотаріусом було роз'яснено право на звернення до суду, тому позивач звернувся до суду з даним позовом (а.с. 1-2). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до ст.ст. 1235, 1236 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, при цьому заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. У відповідності до ст.ст. 1268, 1273, 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, при цьому спадкоємець за законом чи за заповітом може відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги протягом строку для прийняття спадщини подавши заяву про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Право позивача на спадщину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами приведеними та проаналізованими судом вище, а також спадковою справою № 76/2014 року, відкритої після смерті [PERSON] (а.с. 32-46). Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити позов і визнати за позивачкою право власності на спадкове майно по праву спадкування за заповітом, оскільки згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, законність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову відповідає вимогам чинного законодавства і обґрунтована на обставинах справи та доказах про належність спадкодавцю спадкового майна, суд вважає за необхідним постановити рішення про визнання за позивачем права власності на спадкове майно по праву спадкування за заповітом. Відповідно до ст. 88 ЦК України, враховуючи ціну позову - 173 826 гривень 19 копійок та задоволення позовних вимог позивачки в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути на користь держави з відповідача судовий збір в розмірі 1738 гривень 26 копійок, оскільки відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивачка як інвалід 2-ої групи звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved