Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що громадянка [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], яка народилася [INFO] року. Відомості про батька в свідоцтво про народження дитини внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] 04.03.2010 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси позбавлена батьківських прав щодо двох старших дітей. Малолітня [PERSON], з 03.01.2013 року перебуває на обліку в службі у справах дітей Черкаської міської ради відповідно до наказу, як дитина, що опинилась в складних життєвих обставинах. 29.01.2013 року до II грудного відділення Черкаської дитячої міської лікарні відповідно до акт про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину, влаштована малолітня [PERSON], [INFO]. Даний акт складений начальником відділення кримінальної міліції у справах дітей Придніпровського РВ УМВС України в черкаській області [PERSON] Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 02.04.2013 № 228 малолітня [PERSON] направлена до КЗ «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» Черкаської обласної ради. Відповідно до інформації закладу від 14.10.2013 року, за час перебування дитини в закладі громадянка [PERSON] дитину не відвідувала, життям та здоров'ям дитини не цікавилась, участі в утриманні малолітньої не брала. Відповідно до інформації Черкаського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 13.01.2014 року за результатами проведеного соціального інспектування родини встановлено, що громадянка [PERSON] не працює, не має самостійного доходу, зловживає алкогольними напоями, дитину в закладі не відвідувала. На момент відвідування [PERSON] мала неохайний вигляд, від соціального супроводу відмовилася. Протягом тривалого часу громадянка [PERSON] діє всупереч інтересам малолітньої, тим самим позбавила її права на належне батьківське виховання та утримання. Просять суд позбавити громадянку [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], яка народилася [INFO] року. Стягнути з громадянки [PERSON], [INFO], уродженки м. Черкаси, непрацюючої, аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на особовий рахунок дитини у відділенні Державного Ощадного банку України, починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття дитини. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Прокурор Соснівського району м. Черкаси підтримала позовні вимоги, та просила заяву задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомляла, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не зверталася. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріли справи, прийнявши до уваги висновок виконавчого комітету Черкаської міської ради, думку прокурора, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Громадянка [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], яка народилася [INFO] року. Відомості про батька в свідоцтво про народження дитини внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] 04.03.2010 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси позбавлена батьківських прав щодо двох старших дітей. Малолітня [PERSON], з 03.01.2013 року перебуває на обліку в службі у справах дітей Черкаської міської ради відповідно до наказу, як дитина, що опинилась в складних життєвих обставинах. 29.01.2013 року до II грудного відділення Черкаської дитячої міської лікарні відповідно до акт про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину, влаштована малолітня [PERSON], [INFO]. Даний акт складений начальником відділення кримінальної міліції у справах дітей Придніпровського РВ УМВС України в черкаській області Ключником Ю.М. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 02.04.2013 № 228 малолітня [PERSON] направлена до КЗ «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» Черкаської обласної ради. Відповідно до інформації закладу від 14.10.2013 року, за час перебування дитини в закладі громадянка [PERSON] дитину не відвідувала, життям та здоров'ям дитини не цікавилась, участі в утриманні малолітньої не брала. Відповідно до інформації Черкаського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 13.01.2014 року за результатами проведеного соціального інспектування родини встановлено, що громадянка [PERSON] не працює, не має самостійного доходу, зловживає алкогольними напоями, дитину в закладі не відвідувала. На момент відвідування [PERSON] мала неохайний вигляд, від соціального супроводу відмовилася. Протягом тривалого часу громадянка [PERSON] діє всупереч інтересам малолітньої, тим самим позбавила її права на належне батьківське виховання та утримання. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Проте жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач не виконує протягом тривалого часу, відповідач не проявляє до дитини батьківської турботи, не цікавиться її здоров'ям, не відвідує її, не турбується про фізичний розвиток дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Відповідно до ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку утримувати дитину. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд на вимогу позивача вирішує питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved