Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить постановити рішення, яким визнати припиненим договір поруки від 07.11.2008 року укладений між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] з метою забезпечення кредитного договору №11/02-2008 від 08.02.2008 року. Свій позов мотивує тим, що в якості забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Артемівські зорі», 07.11.2008 року укладено договір поруки між позивачем та відповідачем. Разом з тим, три річний строк, передбачений п.4.6 договору поруки, закінчився 06.11.2012 року, а відтак позивач просить у судовому порядку визнати такий припиненим з 07.11.2012 року. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, скерували клопотання, в якому просять слухати справу у їх відсутності, позов підтримує повністю та просить такий задовольнити. Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. На підставі ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що встановлено, що 08.02.2008 року між третьою особою ТзОВ «Артемівські зорі» та ВАТ «Кредобанк», згідно відповідач надав позивачу кредит у сумі 580 000,00 гривень. На забезпечення виконання вказаного кредитного договору між відповідачем та позивачем [PERSON] 07.11.2008 року року укладено Договір поруки, згідно якого останній зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов'язань в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Згідно умов п.11.1 кредитного договору №11/02-2008 від 08.02.2008 року, договір набуває чинності з дня підписання його сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов'язань. Відповідно до вимог ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, що також застережено п.п.1.1 договору поруки від 07.11.2008 року. Частиною 4 ст.559 ЦК України визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явлення вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому, в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Так, позивач та його представник жодного разу не з'явившись у судові засідання, не пояснили суду про наявність підстав для визнання договору поруки припиненим, зокрема щодо виконання умов кредитного договору, який в силу вимог п.11.1 такого вважається діючим до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Згідно змісту ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, позивач за не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, тому оцінюючи достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для визнання припиненим, укладеного між сторонами договору. Зазначені позивачем факти не знайшли свого підтвердження у процесі розгляду справи. Суд розцінює дії позивача про визнання договору поруки припиненим, як такі, щоб оминути виконання зобов'язання передбаченого умовами вищевказаних договорів. У зв'язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. З наведених міркувань та

Outcome: dismissed