Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом з вимогою про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку за адресою: вул. 50 років Жовтня 394 в с.Приморське Василівського району Запорізької області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що житловий будинок за вказаною адресою позивач купив 04 лютого 2015 року у відповідача [PERSON], що підтверджено договором купівлі-продажу, який був нотаріально посвідчений. Ще до укладення договору відповідачі забрали свої речі та переїхали проживати за іншою адресою. На час укладення договору відповідачі, які зареєстровані у будинку зобовязувалися знятися з реєстрації, про що окремо було зазначено у договорі. Проте відповідачі ухиляються від зняття з реєстрації, що обмежує права позивача як власника будинку. Позивач у судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі, які належним чином та своєчасно повідомлялися про час та місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому законом порядку, у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомлені. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, суду надано заяву про розгляд справи без участі представника. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін та провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ст.41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Аналогічні положення закріплені ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. 16, 386, 391 ЦК України. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку користуватися цим житлом існує за наявності у власника права приватної власності на це майно, тобто права членів сім'ї власника будинку на об'єкт власності є похідним від прав самого власника. Передбачаючи право власника житлового будинку на відчуження цього об'єкту, закон не передбачив при цьому перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника будинку. У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку №394 по вул.50 років Жовтня в с.Приморське Василівського району Запорізької області, що підтверджено договором купівлі-продажу від 04 лютого 2015 року (а.с.4-5), який за формою та змістом відповідає нормам цивільного законодавства України, є нотаріально посвідченим. Крім того, вказане підтверджено витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого державна реєстрація права власності позивача на вказаний будинок була здійснена 04 лютого 2015 року (а.с.6). Відповідно до актів обстеження фактичного проживання за вказаною адресою від 15 та 25лютого 2015 року, складеного комісійно за участю депутата Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області та завіреного печаткою ради відповідачі у будинку по вул.50 років Жовтня 394 в с.Приморське Василівського району запорізької області з 01 лютого 2015 року не проживають, виїхали на інше місце проживання, будинок та ділянку продали позивачу (а.с.7). Вказане також підтверджено довідками Приморської сільської ради Василівського району запорізької області про те, що відповідачі за місцем реєстрації постійного місця проживання фактично не проживають (а.с.9,10) з 01 лютого 2015 року. Отже, як встановлено матеріалами справи [PERSON] була членом сім'ї колишнього власника будинку [PERSON], а при зміні власника з 04 лютого 2015 року, в силу ч. 2 ст. 64, ч. 4 ст. 156 ЖК України вона не є членом сім'ї власника будинку позивача у цій справі. Таким чином, спірні правовідносини виникли між власником житла та членом сім'ї колишнього власника житла у самим колишнім власником. З огляду на те, що відповідачі не мають права власності на житло та у звязку з його відчуженням [PERSON] позивачу, відповідачі не набули самостійного права на житло з підстав, передбачених законом (найм, оренда ), тривалий час не проживають у будинку, право користування вказаним житловим будинком у них припинилося з припиненням права власності [PERSON] на будинок. Тобто відповідачі втратили право користування житловим будинком, а їх реєстрація обмежує права нового власника позивача у цій справі, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved