Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій вказав, що 30.01.2009 р. ПАТ «Астра банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 310000006295018. Відповідно до умов договору позивач зобовязався надати кредит у сумі 76249,00 грн. з розрахунку 22,00 % річних за користування кредитом на строк з 30.01.2009 р. по 30.01.2016 р. 02.12.2013 р. між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги. Виконання позичальником зобовязань за договором про надання споживчого кредиту забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки № 310000006295018/П/2 від 30.01.2009 р. між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON] Позичальник належним чином умови кредитного договору не виконує, у звязку з чим станом на 21.07.2015 р. наявна заборгованість у сумі 55974,34 грн., з яких: тіло кредиту 27872,51 грн.; відсотки 4993,95 грн.; пеня 22734,17 грн.; 3% річних по тілу кредиту 289,08 грн.; 3% річних по відсоткам 84,63 грн. Просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 55974,34 грн., судові витрати покласти на відповідачів. Представник позивача у судове засідання не зявився. Про день слухання справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи є заява, в якій просить розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день слухання справи повідомлялися належним чином. . Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст.ст.224-225 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступне. Згідно умов кредитного договору № 310000006295018 від 30.01.2009 р. ПАТ «Астра банк» надав [PERSON] кредит у сумі 76249,00 грн. з розрахунку 22,00 % річних за користування кредитом на строк з 30.01.2009 р. по 30.01.2016 р. Виконання позичальником зобовязань за договором про надання споживчого кредиту забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки № 310000006295018/П/2 від 30.01.2009 р. між ПАТ «Астра Банк» та [PERSON] 02.12.2013 р. між ПАТ «Астра банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора у зазначених зобовязаннях. Відповідач свої зобовязання за даним кредитним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 21.07.2015 р. наявна заборгованість у сумі 55974,34 грн., з яких: тіло кредиту 27872,51 грн.; відсотки 4993,95 грн.; пеня 22734,17 грн.; 3% річних по тілу кредиту 289,08 грн.; 3% річних по відсоткам 84,63 грн. Згідно до ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст.553,554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. При вирішенні питань щодо судових витрат суд керується нормами ст.79, 88 ЦПК України. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач по справі звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів судовий збір на користь держави у сумі 559, 74 грн.

Outcome: approved