Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в селі Журавники по вулиці Шкільній, 18 Горохівського району Волинської області та на земельну ділянку площею 0,74 га згідно рішення Журавниківської сільської ради №16/2 від 23 вересня 1993 року. Мотивує свій позов тим, що 22 листопада 2004 року помер її дід [PERSON]. Позивачка є єдиною спадкоємицею майна померлого за заповітом, прийняла спадщину, просить визнати її право власності на спадкове майно. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила його задовольнити та визнати її право власності на спадкове майно. Справу просила слухати у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак в своїй заяві до суду позов визнав повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Справу просить слухати у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак в поданій до суду заяві справу просила слухати у її відсутність, позов визнала повністю. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Журавниківської сільської ради і зареєстрованого 08 грудня 1999 року в реєстрі за №77 стверджується, що [PERSON] все належне йому майно заповів своїй внучці [PERSON], тобто позивачці. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер 22 листопада 2004 року. Згідно довідки Журавниківської сільської ради №593 від 14 липня 2015 року єдиним спадкоємцем майна за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON], яка вступила у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом спільного проживання. З спадкової справи №761, заведеної 06 листопада 2008 року вбачається, що після смерті [PERSON], який помер 22 листопада 2004 року спадщину прийняла його дружина [PERSON] та внучка [PERSON], тобто позивачка. З листа державного нотаріуса від 19 серпня 2015 року №1587/02-17 вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно і розяснено їй право на звернення до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Технічною документацією на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в селі Журавники по вулиці Шкільній, 18 Горохівського району Волинської області стверджується, що вказаний житловий будинок збудований з дотриманням відповідних будівельних норм. Рішенням Журавниківської сільської ради №16/2 від [INFO] стверджується, що [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,49 га та для будівництва та обслуговування будівель площею 0,25 га. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, судом встановлено, що позивачка після смерті свого діда [PERSON] прийняла спадщину, а тому суд, з метою виконання волі спадкодавця, вважає, що слід встановити право власності по спадкуванню за заповітом [PERSON] на житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в селі Журавники по вулиці Шкільній, 18 Горохівського району Волинської області та на земельну ділянку площею 0,74 га згідно рішення Журавниківської сільської ради №16/2 від 23 вересня 1993 року. Разом з тим, з вищевказаного рішення Журавниківської сільської ради №16/2 від 23 вересня 1993 року вбачається, що правовстановлюючого документу на земельну ділянку площею 0,74 га., яка розташована за адресою: село Журавники Горохівського району Волинської області на імя [PERSON] не має, а тому в задоволенні позовної вимоги про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,74 га., яка розташована в селі Журавники Горохівського району Волинської області, слід відмовити.

Outcome: partial