Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,34га. (кадастровий номер [NUMBER]), яка розташована на території Зборівської міської Ради Зборівського району, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,15га. (кадастровий номер [NUMBER]), яка розташована на території Зборівської міської Ради Зборівського району, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,08га. (кадастровий номер [NUMBER]), яка розташована на території Зборівської міської Ради Зборівського району, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], посилаючись на те, що він після смерті тітки, згідно заповіту є спадкоємцем її майна. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Судом встановлено, що 10 грудня 2006 року померла тітка позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,34га. (кадастровий номер [NUMBER]), яка розташована на території Зборівської міської Ради Зборівського району, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,15га. (кадастровий номер [NUMBER]), яка розташована на території Зборівської міської Ради Зборівського району, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,08га. (кадастровий номер [NUMBER]), яка розташована на території Зборівської міської Ради Зборівського району, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. 29 листопада 2002 року [PERSON] розпорядилася своїм майно і склала заповіт на ім'я позивача. Спадкоємців обов'язкової частки немає. Звернувшись в Зборівську державну нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки втрачено оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки він вступив в управління спадковим майном і згідно заповіту є спадкоємцем даного майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved