Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання, оскільки продовжує навчання та просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача на його користь аліменти на своє утримання в розмірі ј частки з усіх видів заробітку щомісяця починаючи з дня подачі позову і до досягнення ним 23 років. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що мешкає разом з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, саме вона надає матеріальну допомогу, у зв`язку з затратами, пов`язаними з навчанням. На теперішній час він є повнолітньою особою, не працює, оскільки навчається на 1 курсі денної форми навчання в Харківському політехнічному інституті. Навчання потребує додаткових матеріальних витрат, пов`язаних з купівлею посібників, канцелярських товарів, оргтехніки, обслуговування комп`ютера, а також транспортні витрати. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду від 12.12.2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином та своєчасно, через канцелярію суду подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином та своєчасно, через канцелярію суду подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибула, повідомлялася належним чином та своєчасно, через канцелярію суду подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного… Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, суд встановив, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та вважає що необхідно ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15 січня 1998 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райвиконкому. (а. с. 5) Позивач [PERSON] є повнолітнім, не працює, навчається на першому курсі денного навчання навчально-наукового інституту механічної інженерії і транспорту Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут». ( а. с. 13) Шлюб між батьками позивача розірвано 24 квітня 2007 року та видано свідоцтво про розірвання шлюбу ( а. с. 6). Позивач проживає разом з матір`ю- [PERSON] , яка визнана інвалідом третьої групи. (а. с. 12) Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.02.2016 року були стягнуті з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) на місяць, починаючи з 28.12.2015 року і до закінчення [PERSON] навчання - 30.06.2019 року. (а. с. 7) Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Приймаючи до уваги викладене, а також визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що син відповідача [PERSON] дійсно потребує матеріальної допомоги, так як навчається у вказаному вище навчальному закладі на денному відділенні, відповідач інших дітей, утриманців не має, тому вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі. Також, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати цих сум.

Outcome: approved