Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду в обґрунтування якого зазначив, що його матір [PERSON] (до заміжжя - [PERSON]) [INFO], померла [INFO]. На день її смерті залишилося спадкове майно, яке складається у тому числі з квартири [ADDRESS], яку померла придбала 13.11.1997 року у [PERSON] за договором купівлі-продажу, та у якій позивач зареєстрований та мешкає з 13 червня 2000 року. Оскільки на час відкриття спадщини, а саме [INFO], шлюб спадкодавця - [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] були розірвані, [PERSON], як син померлої - є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], який прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви. Просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом, право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 79,2 кв.м., житловою 31,0 кв.м., яка складається із: 1 - коридор (8,7 кв.м), 2 - туалет (1,2 кв.м.), 3 - ванна (5,4 кв.м.), 4 - житлова (16,4 кв.м.), 5 - кухня-вітальня (25,5 кв.м.), 6 - житлова (14,6 кв.м.), 7 - гардеробна (5,4 кв.м.), І - лоджія (2,3 кв.м.). Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав у ньому викладених. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючи на те, що з боку відповідача жодних прав позивача порушено не було. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного. Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що мати позивача - [PERSON] (до заміжжя - [PERSON]) [INFO], померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). На день смерті залишилося спадкове майно, яке складається у тому числі з квартири [ADDRESS], яку померла придбала 13.11.1997 року у [PERSON] за договором купівлі-продажу, та у якій позивач прописаний та мешкає з 13 червня 2000 року. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1,2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 цього ж Кодексу, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1269 цього ж Кодексу передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На виконання вищенаведеної норми закону, 23 травня 2013 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене нерухоме майно. Постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу від 23.05.2013 року позивачу було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва на квартиру [ADDRESS], оскільки, як зазначає нотаріус, позивачем не було надано документів, що підтверджують реєстрацію договору купівлі-продажу квартири у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів, як того вимагали норми ст. 227 ЦК УРСР 1963 року на 13.11.1997 року, тобто на час укладання договору, та не проводилася державна реєстрація квартири у Дніпропетровському МБТІ. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб - є право власності. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. 13.11.1997 року між матір'ю позивача - [PERSON] (до заміжжя - [PERSON]) та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, за яким [PERSON] продала, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS], що складалася з: 1- коридор, 2- туалет, 3- ванна, 4-,9 - кладові, 5,7,8 - житлові, 6- кухня. Житлова площа - 47,2 м2, загальна площа - 73,6 м2, приведена площа - 78,6 м2. Статтею 4 ЦК УРСР, що діяла на момент укладання вищевказаного договору, встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до цього цивільні права і обов'язки виникають: з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. При цьому, право власності у набувача майна за договором, у відповідності до ст. 128 ЦК УРСР, виникло з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі. Таким чином, [PERSON], у відповідності до ст. 4 та ст. 128 ЦК УРСР, на підставі вищезазначеного договору набула право власності на вказане майно, яке виникло (право) з моменту його отримання. За таких обставин, згідно ст. 1218 ЦК України, право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS], що складається з: 1 - коридор, 2 - туалет, 3 - ванна, 4,9 - кладові, 5,7,8 - житлові, 6- кухня, після її смерті увійшло до складу спадщини. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого повторно 01.04.1975 року, матір'ю позивача - є [PERSON], яка, відповідно до Довідки №182 Кіровського відділу реєстрації актів цивільного стану, після реєстрації шлюбу з [PERSON], змінила своє прізвище на [PERSON]. Оскільки на час відкриття спадщини, а саме на [INFO], шлюби спадкодавця - [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] були розірвані, що підтверджується відповідними свідоцтвами [NUMBER] виданим 15.01.1970 року та [NUMBER] виданим 05.10.1988 року, [PERSON], як її син - є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], який прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви. Крім того, за час мешкання у [ADDRESS], матір'ю позивача та позивачем було проведено її внутрішнє перепланування з переобладнанням, яке було у подальшому погоджено з Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, в результаті якого квартира стала двокімнатною із загальною площею 79,2 кв.м., житловою - 31,0 кв.м. та складатися із: 1-коридор (8,7 кв.м.), 2 - туалет (1,2 кв.м.), 3 - ванна (5,4 кв.м.), 4 - житлова (16,4 кв.м.), 5 - кухня-вітальня (25,5 кв.м.), 6 - житлова (14,6 кв.м.), 7- гардеробна (5,4 кв.м.), І- лоджія (2,3 кв.м.). Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оцінивши надані докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає необхідним визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved