Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. У своєму позові позивач вказав, що 17.07.2008 року ПАТ «Акцент Банк», правонаступником якого з 14.05.2009 року є ЗАТ «Акцент Банк», та [PERSON] уклали кредитний договір без номеру , відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення вимог ст..ст.52, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 01.04.2014 загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 27079,86 грн., що складається з наступного: - 3500 грн. - заборгованість за кредитом; - 13659,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 8155 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1265,71 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 27079,86 грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просить його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі і суду пояснила, що вона ніякого договору не укладала, договір не підписувала, ніяких платежів не здійснювала і взагалі не знала про існування даного договору. А паспорт опинився у позивача у зв'язку з тим, що вона працювала у цьому банку з 2007 року по 2008 рік. Звільнилася за власним бажанням. Потреби в кредитних коштах у неї не було і укладати кредитний договір не було ніякої необхідності. Представник відповідача у судовому засіданні просить відмовити у задоволенні позову, оскільки договір підроблений. Відповідач буде звертатися до правоохоронних органів з приводу цієї підробки. Крім того, позивач пропустив строк звернення до суду і просить застосувати строк позовної давності. Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, суд вважає, що позов ПАТ «Акцент Банк» не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що договір, який надав до суду позивач, оспорюється відповідачем з тих причин, що вона його не підписувала. Даний договір не відповідає вимогам закону, оскільки не містить номеру. Відповідачем не надано доказів того, що відповідачем була підписана пам'ятка, Умови та правила надання банківських послуг, оскільки відсутній підпис відповідача. Згідно розділу «Правила використання платіжної картки» Умов та правил надання банківських послуг у п.2.1. вказано, при отриманні картки держатель картки зобов*язан негайно поставити підпис у відповідному полі картки в присутності працівника банку. Відповідачем не надано доказу, що відповідач [PERSON] отримала платіжну картку. Згідно д ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Із трудової книжки [PERSON] вбачається, що вона працювала менеджером у ПАТ «Акцент банк» з 01.11.2007 року та звільнилася з власним бажанням 31.07.2008 року. Як вбачається із розрахунку заборгованості, що відповідач не здійснила жодного платежу Суд не узяв до уваги виписку по особовому рахунку та довідку про стандартні умови кредитування, які надав представник позивача у судовому засіданні, оскільки у довідці міститься виправлення числа, і дані документи були не додані до позову, а з'явилися тільки під час слухання справи в суді. Крім цього, позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду. У своїй заяві відповідач просить застосувати позовну давність до вимог ПАТ «Акцент Банк». Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу яка його порушила. Як було встановлено в судовому засіданні із розрахунку заборгованості, що відповідач останній платіж відповідач здійснив у 2009 році, отже з 2009 р. були порушені права банку і у позивача виникло право на звернення до суду і почався перебіг строку позовної давності. Позивач звернувся до суду 24.04.2014р., тобто більше, ніж через 3 роки с початку перебігу строку позовної давності. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено в суді, є підставою для відмови у позові. Окрім того, відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. До таких же висновків дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 19.03.2014р. по справі № 6-14цс14. Оскільки по цій справі відповідач платежі не здійснював з жовтня 2008 року, а з моменту порушення прав банку та початку перебігу строку позовної давності минуло більше трьох років, суд вважає за необхідне застосувати позову давність відповідно до ст.256 ЦК України. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, суд в силу ст.88 ЦПК України не знаходить підстав для стягнення судового збору. Таким чином, позов не знайшов своє підтвердження і обґрунтування у судовому засіданні і тому задоволенню не підлягає у повному обсязі.

Outcome: dismissed