Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 12.02.2013 р., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в зв'язку з неналежним виконання Відповідачем своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором щодо повернення кредиту, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; комісії за користування кредитом за Відповідачем станом на 20.09.2016 р. наявна заборгованість у розмірі 143125,82 грн. (29000, 00 грн.- заборгованість за кредитом; 44990,15 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 60000,67 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 9135,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом). Представник позивача вказує, що зважаючи на те, що право вибору способу судового захисту належить виключно Позивачу, з урахуванням положень закону, якими передбачено право кредитодавця вимагати від боржника повернення боргу в частині, просить постановити рішення, яким стягнути з Відповідача в примусовому порядку борг в сумі 90000,00 грн., що складається з: 29000, 00 грн.- заборгованість за кредитом; 44990,15 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 6874,85 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 9135,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Також зазначає, що не зважаючи на те, що на даний час Відповідач припинив свій статус фізичної особи-підприємця, однак, з урахуванням судової практики (постанова Верховного Суду України від 04.12.2013 р. № 6-125цс13) порушені права Позивача підлягають захисту в порядку цивільного судочинства. В судове засідання представник позивача не з'явився. Разом з тим, подав до канцелярії суду заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи з ухваленням заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресами, вказаними в довідці Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.02.2013 року між Позивачем та Відповідачем, як фізичною особою-підприємцем, був укладений кредитний договір б/н, у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картка зі зразками підписів і відбитка печатки, відповідно до якого Відповідач приєднався до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанк, за умовами якого Відповідач 12.02.2013 року отримав кредит у розмірі 29000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок № 26004055911438 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському caйті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. За користування кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, з розрахунку передбаченого відповідно до п.3.2.1.4 Умов та правил надання банківських послуг. Позивач свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, та надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до розділу 3.2.1.4. Умов та правил надання банківських послуг, Позичальник за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку при закритті банківського дня виплачує проценти, виходячи з процентної розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). Відповідно до п. 3.2.1.5.1. Умов при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди передбаченого п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3. від заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. Відповідно до п. 3.2.1.5.4. Умов та правил надання банківських послуг - нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 (Трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом. Згідно п. 3.2.1.2.3.4. Умов та правил надання банківських послуг - Банк має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого «Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі. Пунктом 3.2.1.6.1. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір набирає чинності з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання ліміту у межах зазначених у них сум та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за договором. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. На підставі п. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов'язання з боку боржника є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Оскільки, відповідачем порушувалося зобов'язання з повернення кредитних коштів, що встановлено Правилами, то станом на 20.09.2016 р. виникла прострочена заборгованість у розмірі 143125,82 грн. (29000, 00 грн.- заборгованість за кредитом; 44990,15 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 60000,67 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 9135,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом). Право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором належить виключно позивачеві (ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст. ст. 3, 4 ЦПК України). Користуючись вищевказаним правом, Позивач ставить питання про стягнення з Відповідача в примусовому порядку заборгованості в розмірі 90000,00 грн., що складається з: 29000, 00 грн.- заборгованість за кредитом; 44990,15 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 6874,85 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 9135,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Враховуючи те, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що Відповідачем порушено передбачений договором б/н від 12.02.2013 р. порядок погашення заборгованості за кредитом, позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог. При цьому, з огляду на положення ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст. ст. 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном (правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 04.12.2013 року у справі № 6-125цс13) Таким чином захист порушених прав Позивача підлягає захисту в порядку цивільного судочинства. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved