Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, посилаючись на те, що 01 грудня 2013 року з вини відповідача, який керував автомобілем «Опель» державний номерний знак [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті вище зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить йому на праві власності. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.12.2013 року. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку експерта складає 6\~259,31 грн. 20 січня 2014 року [PERSON] скориставшись своїм правом передбаченим Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подала відповідну заяву, як того вимагає ст.35 п.35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. В звязку з настанням події, передбаченої ст.41 п.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 5\~216,09 грн., виходячи з наступного розрахунку: 6\~259,31 грн. (розмір шкоди) 1043,22 грн. (20% ПДВ). Крім того, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 620 грн., а всього 5\~836,09 грн. (5216,09 + 620 грн.). Листами Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталося до відповідача з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, але нажаль сума відшкодування сплачена не була, тому звернулись з даним позовом до суду в якому просили стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 5836,09 грн. та судові витрати в сумі 1378 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, але скерував до суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просив їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що перерахунок коштів він здійснив відповідачу, але не зберіг квитанції. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, 01 грудня 2013 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Опель», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «ВАЗ 2106», державний номерний знак СА 6296 Ах під керуванням [PERSON], який належить йому на праві власності. Ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 грудня 2013 року визнано винним [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. Відповідно до ст.41 п.41.1 п.п. «а» Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 20 січня 2014 року [PERSON] скориставшись своїм правом передбаченим Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подала відповідну заяву, як того вимагає ст.35 п.35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 260 від 09 грудня 2013 року розмір пошкодженого автомобіля складає 6259,31 грн. Відповідно до видаткового платіжного доручення № 1/1-22396 від 11 лютого 2014 року позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 5836,09 грн. виходячи з наступного розрахунку: 6\~259,31 грн. (розмір шкоди) 1043,22 грн. (20% ПДВ). Крім того, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 620 грн., а всього 5\~836,09 грн. (5216,09 + 620 грн.). У відповідності до ст. 1191 ЦК України та ст. 38 п. 2 ч. 1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до абз. 2 п. 6 Постанови № 4 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України - якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує (такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 5836,09 грн. підлягає до задоволення. Суд не може прийняти заперечення відповідача проти позову з посиланням на те, що він відшкодував збитки, перерахувавши їх на рахунок відповідача через одне із відділень поштового звязку, оскільки дані твердження не підтверджені належними та допустимими доказами. Судом з метою сприяння у реалізації прав сторін (ст. 11 ЦПК) було зроблено запит на адресу відповідача щодо підтвердження факту проплати коштів. як вбачається із відповіді юридичного департаменту Моторно (транспортного) страхового бюро України проплати від [PERSON] за даними бухгалтерії відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданих представником позивача квитанції розмір витрат повязаних зі сплатою судового збору складають 1378 грн., які і підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Таким чином, суд вважає, стягнути з відповідача на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 5836,09 грн. та 1378 витрат по сплаті судового збору, а всього 7\~214,09 грн.

Outcome: approved