Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту (недовраховану) електричну енергію Свої вимоги позивач мотивує тим, що 23.12.2014 р. представниками позивача був складений акт №201183 про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем. Згідно з актом виявлені порушення, що свідчать про самовільне підключення до електромережі, що є власністю енергопостачальника, виявити яке представники енергопостачальника не мали можливості при проведенні контрольного огляду засобів обліку електричної енергії шляхом монтування розетки з дообліковою прихованою електропроводкою. Відповідно до діючих нормативних актів споживачеві нараховане за безоблікове споживання електричної енергії 14630,72 грн. До теперішнього часу добровільно відповідачка вказані кошти не сплатила. Позивач просив суд стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судовий збір в сумі 243,60 грн. на його користь. Уточнивши позовні вимоги у зв'язку із встановленням другого власника квартири, представник позивача просила суд стягнути у дольовому порядку відповідно до розміру частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] з [PERSON] 9753,81 грн., зі [PERSON] 4876,91 грн., а також пропорційно судовий збір. Представник позивача ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», що діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд стягнути з відповідачки вищевказану суму заборгованості та сплачену суму судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що позивачем не доведено розмір збитків, сума збитків значно завищена, просила в задоволенні позову відмовити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із положеннями ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 319 ЦК України власність зобов'язує, а отже власники мають не лише суб'єктивні права, але й несуть відповідальність перед громадою, суспільством за належне використання цих прав. Судом встановлено, що на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 02.07.2003 року, [PERSON] є власницею 1/3 частки квартири [ADDRESS] та 1/3 частки на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.02.1995 р., а загалом їй належить 2/3 частки квартири, при цьому другим співвласником є [PERSON] в 1/3 частці (а.с.21-25). 23.12.2014 р. представниками позивача був складений акт №201183 про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем в квартирі [ADDRESS] (а.с.4-5). Згідно з актом виявлені порушення, що свідчать про самовільне підключення до електромережі, що є власністю енергопостачальника, виявити яке представники енергопостачальника не мали можливості при проведенні контрольного огляду засобів обліку електричної енергії шляхом монтування розетки з дообліковою прихованою електропроводкою. 13.01.2015 р. на засіданні комісії РЕМ з розгляду актів про порушення ПКЕЕ для населення відповідно до протоколу №410 було прийнято рішення про нарахування відповідачці за безоблікове споживання електричної енергії 14630,72 грн. (а.с.6). У відповідності до пункту 48, 53 Правил користування електроенергією передбачена відповідальність за їх порушення. У випадку розкрадання електричної енергії, різновидом якого є безоблікове її використання відповідачами без дозволу енергопостачальника, розмір завданих останньому збитків розраховується відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил, затвердженою постановою НКРЕ від 22.11.1999 р. № 1416. Відповідно до п.п. 5, 6, 7 зазначеної Методики у разі виявлення у споживача електроприладу, електрообладнання, підключених поза приладами обліку, і за відсутності зовнішніх ознак пошкодження приладу обліку, розрахунок збитків здійснюється за період з останнього контрольного зняття показів приладу обліку, але не більше строку позовної давності. Відповідачкою [PERSON] у судовому порядку оскаржувався протокол №410, яким було прийнято рішення про нарахування відповідачці за безоблікове споживання електричної енергії 14630,72 грн. Рішенням Жовтневого райсуду м.Маріуполя від 17.02.2015 р. [PERSON] було відмовлено у задоволенні позову до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про визнання недійсним та скасування протоколу засіданнія комісії РЕМ, зобов'язання провести перерахування нарахувань за актом (а.с.18-20). Зазначене рішення набрало законної сили. Законом України «Про електроенергетику», який регулює правовідносини сторін у галузі електроенергетики, передбачається відповідальність споживача за самовільне підключення електроустановок до власної електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку електричної, тощо. Методика розрахунку розміру шкоди, завданої енергопостачальнику внаслідок викрадення електроенергії, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Заперечуючи проти позову, відповідачами не оспорюється факт наявності безоблікового використання електричної енергії. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку збитків за актом №201183 з розшифруванням, збитки відповідачам нараховані у відповідності з Методикою визначення об'єму та вартості електричної енергії, не обрахованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, яка затверджена Постановою НКРЕ України 04.05.2006 р. №562, при цьому враховано кількість фаз, сила струму, переріз проводу, а також тарифи, що діяли на період нарахування збитків за період з грудня 2011 р. по грудень 2014 р. (а.с.7-8,36-37). На підставі зазначеного, суд вважає, що з відповідачів слід стягнути на користь позивача заборгованість за спожиту (недовраховану) електричну енергію пропорційно до частки кожного з них у праві власності, оскільки фактично [PERSON] є власником 2/3, а [PERSON] 1/3 частки квартири [ADDRESS], то з [PERSON] слід стягнути 9753,81 грн., а з [PERSON] 4867,91 грн. Оскільки сплата судового збору підтверджена документально, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути за користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн. у дольовому порядку пропорційно до задоволених вимог (а.с.1-2).

Outcome: approved