Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення коштів банківського рахунку, посилаючись на те, що 29 серпня 2014 року між ним та відповідачем був укладений договір № 1794966928 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року. Відповідно до умов договору відповідач прийняв від позивача кошти в сумі 89 500 грн. з процентною ставкою 25% річних строком до 01.12.2014 року. Після закінчення терміну договору, він неодноразово звертався до відповідача щодо отримання своїх коштів, але останній не повернув належний позивачу вклад, в зв'язку з чим звернувся за захистом своїх прав до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд стягнути з відповідача на користь позивача банківський вклад в розмірі 89 500 грн., а також проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, належним чином був повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, що 29 серпня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 1794966928 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року. Відповідно до договору позивачем було внесено на рахунок 89 500 грн. та отримано квитанції до прибуткового касового ордеру. Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, відповідач, всупереч нормам цивільного законодавства порушив умови Договору № 1794966928 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року укладеного 29 серпня 2014 року. Тому суд вважає, що позовна вимога про повернення вкладу підлягає до задоволення, оскільки обґрунтована на законі та відповідає умовам укладеного між сторонами договору. При подачі даного позову позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про судовий збір», тому на підставі ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 895 грн. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме до стягнення з ПАТ «ІМЕКСБАНК» на користь позивача суму вкладу за договором № 1794966928 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року, укладеного 29 серпня 2014 року в розмірі 89 500 грн.

Outcome: approved