Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина у сумі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років у розмірі 1779,00 грн. У підтвердження своїх вимог покликається на те, що [PERSON] та [PERSON] , являються батьками малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Дитина проживає з позивачем в [ADDRESS] . [PERSON] народила хлопчика в КНП «3-тій комунальній міській клінічній лікарні м. Львова» у пологовому відділенні лікарні вагою 3400,0 довжиною 54см і була переведена у відділення анестезіології та інтенсивної терапії новонароджених КНП «ЛДКЛ м. Львова» у зв`язку із гемолітичною хворобою новонародженого. Відповідачка відмовилася від малолітнього сина, віддавши його позивачу. З [INFO] по 22.01.2019р. дитина знаходилася у відділенні реанімації та інтенсивної терапії для новонароджених та з 08.01.2019 по 22.01.2019 року у відділенні патології новонароджених. З дитиною знаходилася [PERSON] з 09.01.2019р. по 21.01.2019р., так як не було ще зареєстровано новонародженого по медичних документах, він знаходився на стаціонарному лікуванні як [PERSON] , однак позивач з відповідачкою не перебували в зареєстрованому шлюбі. Малолітній син з дня народження по сьогоднішній день знаходиться на медичному обслуговуванні в Оброшинській АЗПСМ. Відповідачка забула про існування сина, не цікавиться як здоров`я дитини. У зв`язку із наведеним, позивач змушений був звернутись до комісії з питань захисту прав дитини з проханням надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , щодо малолітнього сина [PERSON] [INFO] , так як мати з моменту народження сина не цікавиться його життям, здоров`ям, не приймає жодної участі у його вихованні та матеріальному утриманні. Згідно висновку Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування № 2608-5643 від 27.12.2019 року, остання вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] . У зв`язку із наведеним, позивач звернувся до суду із позовом, який просить задовольнити. Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Однак подав до суду заяву, у якій просять проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить такі задовольнити. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи без участі відповідачки, яка відзиву суду не подала, до суду не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового засідання повісткою, яка направлялася рекомендованим листом, який був повернутий поштовим відділенням у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що свідчить про те, що відповідачка не бажає її отримувати, проте наявних у справі доказів достатньо для ухвалення рішення. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника третьої особи, яка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, однак подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Спірні правовідносини регламентовані ст. 164 СК України, відповідно до якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , являються батьками малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Дитина проживає з позивачем в [ADDRESS] . [PERSON] народила хлопчика в КНП «3-тій комунальній міській клінічній лікарні м. Львова» у пологовому відділенні лікарні вагою 3400,0 довжиною 54см і була переведена у відділення анестезіології та інтенсивної терапії новонароджених КНП «ЛДКЛ м. Львова» у зв`язку із гемолітичною хворобою новонародженого./а.с.8-9/ Позивач стверджує, що позивачка покинула дитину, залишивши його з батьком, станом здоров`я сина не цікавиться, жодної допомоги останньому не надає. Вказане знаходить своє підтвердження згідно довідки КНП «Міської дитячої клінічної лікарні м. Львова» № 87 від 31.01.2020 року згідно якої [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Міській дитячій клінічній лікарні м. Львова» з [INFO] по 22.01.2019 року. По догляду за дитиною з 09.01.2019 року по 22.01.2019 року знаходилась бабуся дитини [PERSON] /а.с.10/ 26 грудня 2019 року спеціалістом відділу «Служба у справах дітей» Залізничного району та фахівцем соціальної роботи Залізничного району ЛМЦСССДМ складено відповідний акт про належність умов проживання дитини разом з [PERSON] /а.с.11/ Згідно висновку Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування № 2608-5643 від 27.12.2019 року, остання вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] /а.с.13/ Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. ст. 3, 6 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Згідно ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Ураховуючи вище наведене суд вважає, що існують всі законні підстави для задоволення позову про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [INFO] . Крім того, за змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та на теперішній час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч.3 ст.181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Беручи до уваги той факт, що [PERSON] одразу після народження покинула дитину, жодної участі у її вихованні та забезпеченні не бере, малолітній [PERSON] [INFO] потребує лікування, а батько дитини перебуває у скрутному матеріальному становищі, суд вважає за доцільне задовольнити вимоги позивача, щодо стягнення з відповідачки на його користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1779,00 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з врахуванням індексації відповідно до закону, починаючи з 06.02.2020 року. З урахуванням норм ст. 141 ЦПК України, суд приходить до переконань, про те, що з відповідачки слід стягнути на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 840,80 грн., за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав, а також 840,80 грн. в дохід держави, за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved