Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про виділення частки. Позовні вимоги мотивує тим, що являється співвласником земельної ділянки з кадастровим номером 4610137200:07:007:140, що знаходиться за адресою по [ADDRESS] . Іншим співвласником цієї земельної ділянки є [PERSON] і яка належить їм на праві спільної сумісної власності. На вказаній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно, що належить [PERSON] , набуте ним по договору дарування від 26.02.2008 року. Оскільки він бажає подарувати свою частку сину [PERSON] , тому потрібно виділити частку із нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності. Тому просить позов задоволити. У підтвердження вимог покликається на копії правовстановлюючих документів та інші долучені до справи документи. У судове засідання позивач не з`явився, заявою до суду просить справу слухати у його відсутності і позов задоволити в повному об`ємі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. З врахуванням представлених документів, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Справа поступила до суду 28 серпня 2020 року. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 29 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. З метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України розпочати підготовче провадження у справі. Ухвалою Личаківського районного суд м. Львова від 23 червня 2021 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третьої особи [PERSON] про виділення частки та призначено справу до судового розгляду. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого позивач не заперечив. Третя особа у судове засідання не з`явилась, заявою до суду просить слухати справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. З врахуванням зібраних доказів, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України. Як вбачається з копії Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 4) співвласниками земельної ділянки з кадастровим номером 4610137200:07:007:140, що знаходиться за адресою по [ADDRESS] , являються [PERSON] та [PERSON] . З долученої до матеріалів справи копії договору дарування від 26.02.2008р., вбачається що [PERSON] належать 27/100 частин будинку по [ADDRESS] з надвірними будівлями. (а.с. 8) За положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України усі громадяни є рівними у своїх правах, усім забезпечуються рівні умови здійснення своїх, у тому числі майнових прав, а відтак правовий режим спільної часткової власності визначається з урахуванням інтересів усіх співвласників. За положенням частин першої та другої статті 364 ЦК України, яка регулює правовідносини з виділу власником належної йому частки, що є у спільній частковій власності, співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Відповідно до положень ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Статтею 89 Земельного кодексу України, Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що між сторонами не укладено нотаріально посвідченого договору про поділ земельної ділянки з визначенням кожному із співвласників частки, і досягнути згоди в цьому в добровільному порядку сторони не можуть, оскільки відповідач відмовляється від укладення договору, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду даної справи у відсутності відповідача, який був належним чином повідомлений про розгляд справи і не повідомив про поважність причин неявки. Суд вважає достатніми зібрані по справі докази для прийняття рішення по даній справі. Враховуючи вищенаведене, суд вважає доцільним задоволити вказані вимоги. При цьому, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі 850,00 гривень.

Outcome: approved