Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про оспорювання батьківства. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10.10.2015 року він уклав шлюб з [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області зроблено відповідний актовий запис № 122. Сімейне життя з відповідачем не склалося. З травня 2016 року подружжя разом не проживає. 15 березня 2017 року шлюб між сторонами розірвано, про що Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зроблено відповідний актовий запис № 07. У жовтні 2017 року відповідач зателефонувала та повідомила, що народила сина, батьком якої при державній реєстрації народження було записано позивача. Позивач поставив під сумнів факт свого батьківства, тому що у нього були всі підстави вважати, що він не є біологічним батьком: оскільки шлюбні відносини між подружжям були припинені навесні 2016 року. Позивач переїхав жити до м. Василівка. Дружина залишилася у с. Заповітне. Той факт, що дитина народилася у десятимісячний період після розірвання подружжям шлюбу є тільки юридичною підставою бути записаним батьком дитини, яка народилася у вказаний період. Позивачу роз'яснено положення 2. ст. 122 СК України, відповідно до якої дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Позивач намагався у позасудовому порядку врегулювати питання виключення відомостей про нього, як батька дитини, з актового запису про народження. Тест ДНК, який був зроблений подружжям, тільки підтвердив той факт, що позивач не є біологічним батьком [PERSON]. Через висунуту законодавцем вимогу (ч. 3 ст.122 СК України) - подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства, позивач з колишньою дружиною не змогли врегулювати питання виключення відомостей про нього, як батька дитини, в позасудовому порядку: «інша особа» виїхала у невідомому напрямку та відмовилася йти до РАЦСу. Тому звернення до суду з вимогою про виключення відомостей про позивач як батька дитини є єдиним шляхом відновлення його порушених прав. Для захисту своїх прав у суді і підтвердження належним та допустимим доказом факту відсутності біологічного споріднення між позивачем та дитиною, позивач зробив генетико-молекулярну експертизу на визначення батьківства. Згідно експертного висновку про біологічне батьківство № MGT 1692 від 23.11.2017 року, біологічне батьківство [PERSON] по відношенню до [PERSON] - виключається. Просить суд постановити рішення, яким виключити відомості про батьківство [PERSON] [INFO], громадянина України, ІПН: [NUMBER], паспорт серії [NUMBER] з актового запису № 148, який складено 25.10.2017 року Кам'янсько-Дніпроським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про народження [PERSON], [INFO]. До початку підготовчого судового засідання позивач та його представник позов підтримали повністю та просили суд слухати справу у їх відсутність. Відповідач до підготовчого судового засідання подала відзив на позовну заяву в якому зазначає, що позовні вимоги [PERSON] про оспорювання батьківства визнає в повному обсязі, не заперечує проти постановлення рішення, яким виключити відомості про батьківство позивача та надала заяву, в якій позов визнала повністю та просила суд слухати справу за її відсутності. В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не з'явились, у зв'язку з чим в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 даної статті ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд дійшов висновку позов задовольнити та ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження з огляду на наступне. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 10.10.2015 року був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області за актовим записом № 122 (а.с. 5). 15.03.2017 року шлюб між сторонами розірвано, про що Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зроблено відповідний актовий запис № 07 (а.с.6). [INFO] [PERSON] народила дитину - сина [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.10.2017 року, де батьком записаний позивач (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до п.10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р. №3 в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (стаття 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126,127 СК). Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК),- шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК),- звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. У позовній заяві позивач зазначив, що він не є батьком [PERSON], [INFO]. Даний факт також підтверджується копією експертного висновку про біологічне батьківство № MGT 1692 від 23.11.2017 року (а.с.8). В свою чергу відповідач погодилася з таким твердженням позивача, визнала позовні вимоги та зазначила, що позивач поставив під сумнів факт свого батьківства, тому ними був зроблений тест ДНК, який підтвердив той факт, що позивач не є біологічним батьком [PERSON]. Пунктами 2.13,2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню та суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суд вважає, що позов належить задовольнити, так як відповідач позов визнала повністю та визнання нею позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved