Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому вказує, що 30.07.2010 року остання взяла у нього в борг грошові кошти в сумі 480000,00 гривень необхідних їй для завершення будівництва житлового будинку, про що було укладено договір позики. Позичену суму відповідач зобов'язалась повернути до 30.07.2012 року. Зазначає, що він звертався до відповідача з проханням повернути передані за договором кошти, однак по цей час зобов'язання виконане не було. На підставі викладеного, позивач просить суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в сумі 480000,00 гривень. Позивач в судове засідання не з'явився проте надіслав до суду заяву про підтримання позову та з проханням справу розглянути у його відсутності на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Відповідач в судове засідання не з'явилась, проте надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав. Як вбачається із копії договору позики укладеного 30.07.2010 року, [PERSON] передав а [PERSON] прийняла у власність грошові кошти в сумі 480000,00 гривень без нарахування відсотків з кінцевим терміном повернення у строк до 30.07.2012 року. (а.с.6) Судом встановлено, що грошові кошти повернуті не були, а тому в даний час, у [PERSON] перед позивачем існує непогашена заборгованість за договором позики на загальну суму в 480000,00 гривень. Відповідно до статті 1046ЦК України за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Стаття 1049 ЦК України вказує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи визнання позову відповідачем, беручи до уваги обов'язок виконувати зобов'язання належним чином та в установлений строк, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі та стягнення заборгованих грошових коштів. На підставі викладеного,

Outcome: approved