Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що з відповідачем по справі перебували у шлюбі з 19.02.2005 року по 22.09.2008 року, після чого шлюб було розірвано. За час сумісного проживання у шлюбі сторонами за спільні кошти було придбано майно. Спільне життя з відповідачкою не склалося, добровільної домовленості про поділ спільного майна сторонами не досягнуто, тому позивач змушений звернутися з позовом до суду про поділ майна та просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , а також визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки, яка розташована на території домоволодіння [ADDRESS] . Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не відомі. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд заслухавши доводи представника позивача, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 19.02.2005 року по 22.09.2008 року, після чого шлюб було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 13.10.2008 року відділом РАЦС Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №68 ( а.с.19). 07.07.2007 року за час сумісного проживання у шлюбі сторонами за спільні кошти було придбано майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі - продажу посвідченого приватним нотаріусом Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області ( а.с.14-15). 31.07.2007 року вказаний договір купівлі - продажу зареєстровано в БТІ Петрівського району Кіровоградської області, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч.1 ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). У відповідності зі ч.1 ст. 61 Сімейного Кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь - яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 63 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.1 ст.372 ЦК України та ч.1 ст. 69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У відповідності з ч.2 ст. 372 ЦК України та ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.1 ст. 71 Сімейного Кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що житловий будинок [ADDRESS] , є об`єктом спільної сумісної власності подружжя позивача та відповідача і їх частки в ньому є рівними, так як будинок був побудований в період перебування їх у шлюбі. Відповідно до ч.1. ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Згідно ч.1. ст. 77 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1. ст. 81 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд вважає, що позивач довів те, що він має право на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , тому позов підлягає задоволеню. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 368,372 ЦК України, та ст. ст. 60,61, 63,69,70,71 Сімейного Кодексу України, ст. ст.76,77,81 ЦПК України.

Outcome: approved