Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 182678.81 гривень за кредитним договором та судові витрати в сумі 1826.79 гривень. В обґрунтування вимог позову зазначив, що 19.12.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Індустріалбанк», правонаступником якого є ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №KRA/0400/981/06, згідно якого відповідачеві було надано кредит у розмірі 20169.79 доларів США на придбання автомобіля, зі сплатою за користування кредитними коштами 13.00 % річних, з кінцевим терміном погашення - 30.11.2012 року. Позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити банку нараховані відсотки за користування кредитом з виплатою грошових сум частинами щомісяця. Термін сплати та розмір щомісячних грошових сум, які включають частину кредиту і нараховані відсотки, передбачено рекомендованим графіком платежів, однак, [PERSON] здійснювала платежі за кредитним договором не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 08.08.2013 року становить 182678.81 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] та витрати по сплаті судового збору. Зазначає про те, що відповідач та третя особа перебувають у шлюбі та кредитний договір було укладено третьою особою в інтересах сім'ї, тому просить вимоги позову задовольнити. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та просить провести розгляд справи за його відсутністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав та заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило. Третя особа у судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надала та заяви про розгляд справи за її відсутністю до суду не надходило. Судом встановлено, що 19 грудня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «Індустріалбанк», правонаступником якого є ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір №KRA/0400/981/06, згідно якого третій особі було надано кредит у розмірі 20169.79 доларів США на придбання автомобіля, зі сплатою за користування кредитними коштами 13.00% річних, строком по 30.11.2012 року. Згідно п. 1.1 вказаного договору, банк надав позичальнику кредит в сумі 20169.79 доларів США на придбання автомобіля, а позичальник отримав кредит та зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту строком по 30.11.2012 року, а також сплатити відсотки за користування кредитом, комісії згідно умов договору та виконати всі інші боргові зобов'язання в порядку та строки, визначені договором. Згідно п.8. - 8.4. Договору у випадку порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або сплати нарахованих відсотків банк може нараховувати пеню за кожен день прострочення в розмірі 1 відсотку від своєчасно не сплаченої суми за кожний день прострочення. В порушення умов кредитного договору [PERSON] здійснювала платежі за кредитним договором не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 08.08.2013 року становить 182678.81 грн.. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір між Банком та [PERSON] укладено в письмовій формі, в якому зазначено розмір наданих коштів та умови надання кредиту. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема договорів. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 1046 ч. 1 ЦК України за договором позики, який згідно зі ст. 1047 цього ж Кодексу був укладений сторонами у письмовій формі, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Статтею 536 ЦК України, передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Правовими наслідками невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов є покладення на сторону обов'язків, передбачених ст. 611 ЦК України, зокрема сплати неустойки та відшкодування збитків. Згідно зі ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Позивач посилається на те, що оскільки кредитний договір укладався з [PERSON] в період її шлюбу з [PERSON] та кредитні кошти були витрачені на придбання автомобіля, тобто кредитний договір був укладений в інтересах сім'ї, тому це створює обов'язки також і для іншого подружжя - відповідача. Згідно ч. 4 ст. 65 Сімейного Кодексу України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Згідно ч. 3 ст. 61 Сімейного кодексу України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Так, судом установлено, що на момент укладання кредитного договору [PERSON] знаходилася у шлюбних стосунках з [PERSON], відповідно до фотокопії паспорту [PERSON]. Кредитний договір був укладений на покупку автомобіля, в інтересах сім'ї, відповідно до фотокопії заяви від 01.12.2006 року. Проте в судовому засіданні встановлено, що між ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та [PERSON] не існує договірних відносин, а також не було укладено договору поруки, внаслідок якого б виникали договірні правовідносини та обов'язки за кредитним договором №KRA/0400/981/06 від 19 грудня 2006 року між ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та відповідачем. Крім того, в судовому засіданні встановлено, та що також не заперечується позивачем, що за договором кредиту №KRA/0400/981/06 від 19 грудня 2006 року вже постановлено рішення Артемівського районного суду м. Луганська по справі №2-2462/09 від 19.01.2009 року, яким стягнуто заборгованість в сумі 200385.90 гривень з [PERSON] (третьої особи), проте позивач зазначає, що станом на 08.08.2013 року утворилася заборгованість за даним кредитним договором в сумі 182678.81 грн., яку просить стягнути з відповідача [PERSON]. Рішення набрало чинності. Позивачу виданий виконавчий лист. Постановою Артемівського ВДВС Луганського МУЮ відкрито виконавче провадження, тому, судом не вбачається правових підстав для задоволення вимог позову ПАТ АКБ «Індустріалбанк» у зв'язку з їх необґрунтованістю. З урахуванням наведеного, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed