Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 119286,17 грн., яка складається: 4916,04 грн. - борг за кредитом; 104173,65 грн. - відсотки; 4040,0 грн. - пеня; 500,0 грн. - штраф фіксований; 5656,48 грн. - штраф за процентною складовою. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами був укладений кредитний договір, боржнику були надані кредитні кошти, боржник зобов`язання не виконує, борг та відсотки за договором не сплачує. Судові витрати просить покласти на відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Від відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності, який сплив на час звернення позивача з позовом до суду. Представник відповідача проти позову заперечив, не заперечує факт наявності договірних відносин між сторонами та боргу, проте, так як останній платіж був здійснений боржником 15.12.2015 р., просить застосувати позовну давність, в задоволенні позову відмовити з цих підстав. 16.04.2019 р. було відкрите провадження у справі. Справа розглядається за формою спрощеного провадження, на підставі наявних доказів. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони по справі 20.03.2007 р. уклали кредитний договір, строком дії на 12 місяців, з послідуючою пролонгацією, що відповідає ст. ст. 11, 14, 207, 208, 1054-1055ЦК України. Боржник має перед кредитором заборгованість, яка згідно із розрахунками останнього складає: 119286,17 грн., а саме: 4916,04 грн. - борг за кредитом; 104173,65 грн. - відсотки; 4040,0 грн. - пеня; 500,0 грн. - штраф фіксований; 5656,48 грн. - штраф за процентною складовою. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, у встановлені строки, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст.ст. 549, 610, 611, 1054 ЦК України, боржник за кредитним договором повинен повернути суму отриманого кредиту, у строк встановлений договором, сплатити встановлені договором відсотки по ньому, а у разі порушення зобов`язання - сплатити штрафні санкції. Відповідач та його представник, не заперечуючи факту існування боргу за зобов`язанням, звернулися до суду із заявою про застосування строків позовної давності. Як слідує із наявного в матеріалах справи розрахунку суми боргу, боржником останній платіж за кредитом був здійснений 15.12.2015 р. Таким чином, кредитор дізнався про порушення свого права після спливу строків сплати чергового щомісячного платежу за кредитом. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність щодо стягнення суми боргу, відсотків за договором встановлюється у три роки. Спеціальна позовна давність щодо стягнення неустойки, штрафу, пені встановлюється в один рік. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Про поважність причин пропуску строку позовної давності позивачем суд не повідомлено, також позивачем не надані докази щодо визначення умовами договору іншого строку позовної давності, а тому, відповідно до вимог ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України, так як строки позовної давності за цим зобов`язанням спливли, сторона у спорі заявила про застосування позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову, таким чином у задоволенні позову повинно бути відмовлено повністю, а судові витрати - покладені на позивача.

Outcome: dismissed