Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд\~стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 175/2012 від 04.10.2012 року в розмірі 306 824,58 грн.; судові витрати покласти на відповідача. Заявлені вимоги обгрунтовані тим, що ПАТ АБ « Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 175/2012 на суму 282552,00 грн. зі сплатою 16% річних строком дії до 01.10.2017 року, який було надано шляхом безготівкового перерахування на рахунок ФФБ ПАТ « Севастопольстрой». Банк свої зобов`язання виконав та надав відповідачу кредитні кошти. Відповідач - [PERSON] порушив зобов`язання за договором, у зв`язку з чим у нього станом на 30.01.2018 року, виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту, загальна сума якої становить 415\~807,26 грн. На даний час відповідачем умови договору не виконані, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти його задоволення. Від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що відповідач будучи зареєстрований як внутрішньо переміщена особа, звільняється від обов`язку погашення основної суми іпотечного кредиту та нарахованих відсотків за ним, оскільки об`єктом іпотеки є квартира в м. Севастополі, розташована на тимчасово окупованій території, а також те, що відповідач звільняється від обо`язку погашення штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань перед банком, а також процентів за користування кредитом під час перебуання відповідача на військовый службі з початку особливого періода ( 17.03.2014 року) . Від відповідача - [PERSON] надійшла заява відповідно до якої вона просила в задоволенні позову відмовити. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення сторін по справі, вважає позов не підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. \~ \~ \~ \~ 04.10.2012 року між ПАТ АБ « Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 175/2012 на суму 282552,00 грн. зі сплатою 16% річних строком дії до 01.10.2027 року, який було надано шляхом безготівкового перерахування на рахунок ФФБ ПАТ « Севастопольстрой». 04.10.2012 року між ПАТ АБ « Укргазбанк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки майнових прав на нерухоме майно, який зареєстрований за №1590, предметом якого є забезпечення вимог позивача які випливають із вищезазначеного кредитного договору. Відповідно до п.2.1 предметом іпотеки є майнові права на квартиру [ADDRESS] яка є об`єктом інвестування у відповідності до договору № ФФС/А-6-81 від 03.10.2012 року про участь в Фонді фінансування будівництва виду А по програмі будівництва багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Також 04.10.2012 року між позивачем, відповідачем та Севастопольським Регіональним управлінням Державної спеціалізованої установи « Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» в особі директора Ситової Ю.Б., діючої на підставі Положення укладено тристоронній договір №26 про надання часткової компенсації процентів від 04.10.2012 року. Підставою звернення до суду із даним позовом стали посилання позивача на те, що через невиконання відповідачем свої зобов`язань за кредитним договором станом на 30.01.2018 року, виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту, загальна сума якої становить 306 824,58 грн.. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідач зазначає, в період укладання договору відповідач перебував на військовій службі у Збройних силах України з 1993 року. Відповідач по справі перебуває на обліку в органах соціального захисту як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У статті 14.2 Закону України « Про створення вільної економічної зони « Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» передбачено, що упродовж строку тимчасової окупації внутрішньо переміщеної особи з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим звільняється від обов`язку погашення основної суми іпотечного кредиту та нарахованих відсотків за ним, якщо об`єктом іпотеки є майно, розташоване ( зареєстроване) на території, що після укладення такого іпотечного договору була тимчасово окупована. Національний банк України приймає рішення про зміну класифікації таких іпотечних кредитів або інші рішення з метою недопущення погіршення ліквідності ( фінансового стану) кредитора. Норми цього пункту не поширюються на нерухоме житлове майно, загальна площа якого перевищує показники, встановлення ст. 265 Податкового кодексу України. Відповідно до положень ст. 1 Закону України « Про іпотечне кредитування, операції з консолідований іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» іпотечне кредитування правовідносини, що виникають з приводу набуття права вимоги іпотечного боргу за правочинами та іншими документами, іпотечний борг- основне зобов`язання за будь-яким правочином, виконання якого забезпечене іпотекою. Відповідно до положень Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» з 20.02.2014 року територія Автономної Республіки Крим і міста Севастополя є тимчасово окупованою. Предметом кредитного договору №175/2012 від 04.10.2012 року було фінансування об`єкта будівництва відповідно до умов договору про участь в ФФБ № ФФС/А-6-81 від 03.10.2012 року сам договір містить положення про забезпечення кредиту шляхом укладення договору іпотеки майнових прав на нерухоме майно без оформлення застави відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку банку належні йому майнові права, а в подальшому право на квартиру. Крім того, відповідач перебуваючи на військовій службі у Збройних Силах України після окупації АР Крим продовжив службу на материковій частині України. Відповідно до п.15 ст. 14 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду не нараховуються штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, а також проценти за користування кредитом. Особливий період наступив 17.03.2014 року відповідно до рішення про часткову мобілізацію, оголошеного Указом президента від 17.03.2014 року №303/2014 затвердженого Законом України « Про оборону України». Тобто за законом під час перебування відповідача на військовій службі з початку особливого періоду- 17.03.2014 року не нараховуються штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, а також проценти за користування кредитом. Відповідно до Порядку здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов, затверджений постановою КМУ від 25.04.2012 року № 343 відповідно до якого Фонд від імені держави відшкодовує частину процентів за кредитним договором в порядку та на умовах визначених Кредитним договором від 04.10.2012 року № 175/2012. Пунктом 1.2.4 Договору №26 розмір процентів за користування кредитом 16% річних, проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником згідно умов Кредитного договору та з урахуванням умов цього Договору, зокрема але не виключно, за рахунок власних коштів у розмірі 3% річних за рахунок часткової компенсації процентів, внесених Фондом бюджетних коштів згідно умов Договору про надання часткової компенсації у розмірі 13%. За умов п.2.5 Договору №26 Компенсації підлягають належні до сплати позичальником банку проценти за користування кредитом, сума часткової компенсації процентів щомісячно не пізніше 25 числа місяця в якому позичальником має бути здійснено черговий платіж за кредитним договором вноситься одержувачем на спеціальний поточний рахунок Позичальника № [NUMBER] , відкритий в ПАТ АБ « Укргазбанк» на який позичальником вноситься черговий платіж за кредитним договором. Фонд зобов`язаний своєчасно здійснювати внесення коштів часткової компенсації процентів за відповідний період на спеціальний поточний рахунок позичальника. Виходячи з пунктів даного договору 13% з 16% за користування кредитними коштами компенсуються за рахунок Держави через Фонд. Відповідачем також заявлено про застосування строків позовної давності, посилаючись на те, що відповідач вчасно сплачував заборгованість по кредиту в період до 31.04.2014 року. Договором встановлено як строк дії договору до повного виконання сторонами зобов`язання ( п. 7.3. Кредитного договору), так і строки виконання зобов`язання зі щомісячного погашення платежів ( п.3.1 Кредитного договору). Тобто про порушення права позивачу стало відомо з моменту порушення виконання зобов`язання зі щомісячного погашення платежів ( п.3.1 Кредитного договору), тобто 31.04.2014 року, а даний позов подано до суду 25.07.2018 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги\~ не підлягають задоволенню не у зв`язку зі спливом строків позовної давності, а за недоведеністю вимог. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові\~ \~ наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed