Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова до ТОВ « Smart Modern Technologies» про розірвання договору купівлі-продажу телевізору марки LG модель 32 LH 570U EU, серійний номер 61МАNJ2H83 укладений між [PERSON] та інтернет-магазином побутової техніки « Smart Modern Technologies», стягнути з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 7320,00 грн. та моральної шкоди у сумі 5000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог щодо розірвання договору купівлі-продажу позивач посилається на те, що ним 2 грудня 2016 року був придбаний телевізор марки LG модель 32 LH 570U EU, серійний номер 61МАNJ2H83 в інтернет-магазині побутової техніки « SMT.UA». На початку листопада 2017 року виникли проблеми із зображенням, внаслідок чого, він звернувся до ТОВ « Smart Modern Technologies», з питання гарантійного ремонту, в чому йому було відмовлено, з посиланням на те, що пошкодження телевізору відбулось з вини позивача, що спричинило позивачу моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав їх задовольнити та розглянути справу у заочному провадженні. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки не повідомив, заперечень на позов не надав. Правом участі у судовому засіданні не скористався. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: верховенство права, повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін, диспозитивність, пропорційність, обов'язковість судового рішення , забезпечення права на апеляційний перегляд справи, забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом, розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень ч.1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч.2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В обґрунтування позовних вимог щодо розірвання договору купівлі-продажу позивач посилається на те, що ним 2 грудня 2016 року був придбаний телевізор марки LG модель 32 LH 570U EU, серійний номер 61МАNJ2H83 в інтернет-магазині побутової техніки « SMT.UA». На початку листопада 2017 року виникли проблеми із зображенням, внаслідок чого, він звернувся до ТОВ « Smart Modern Technologies», з питання гарантійного ремонту, в чому йому було відмовлено, з посиланням на те, що пошкодження телевізору відбулось з вини позивача, що спричинило позивачу моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Частиною 1 статті 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України цього сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно ст. 698 ЦК України, за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. Судом встановлено, що в обґрунтування укладення договору купівлі-продажу позивач посилається на квитанцію від 02.12.2016 року. З квитанції від 02.12.2016 року не вбачається ПІБ, який за заказ телевізору LG 32» LED32LH570U Grey сплатив 7320,00 грн. З гарантійної розписки від 14.11.2017 року вбачається модель телевізора LG 32 LH 570U EU серійний номер 61МАNJ2H83, а не модель телевізора LG 32» LED32LH570U Grey, та не вбачається ПІБ особи, яка отримала товар, та підпису. Разом з тим, із гарантійного талону не вбачається, на який товар наданий гарантійний талон та не зазначено ПІБ покупця та його підпису, щодо ознайомлення з умовами гарантії. Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, має право в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. Позивачем не надано висновку експерта щодо встановлення недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару та не було заявлено клопотання про призначення експертизи після роз'яснення у судовому засіданні. Частиною 3 статті 9 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що при розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. За правилами ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» право споживачів на відшкодування моральної шкоди виникає тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Законом України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» № 3390-VI від 19.05.2011, яким внесено зміни в положення пункту 5 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», що передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), визначено термін такої шкоди - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект (п. 6 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону»). Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд - приходить до висновку, що позивачем не доведено укладання договору купівлі-продажу саме ним, звернення саме позивача до ТОВ « Smart Modern Technologies» з питання гарантійного ремонту, та відмови останньому у здійсненні гарантійного ремонту з підстав викладених у гарантійному талоні, та чим було йому заподіяна моральна шкода у розмірі 5000,00 грн., не надано висновку експерта щодо встановлення недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару. Крім того, у позовній заяві та у судовому засіданні позивачем було зазначено, що він придбав телевізор марки LG модель 32 LH 570U EU, та просить стягнути сплачені грошові кошти за договором купівлі-продажу телевізору марки LG модель 32 LH 570U EU, серійний номер 61МАNJ2H83, а в обґрунтування позовних вимог позивачем надана квитанція від 02.12.2016 року, відповідно до якої клієнт +++ ( без зазначення ПІБ) сплатив 7320,00 грн. за заказ телевізору LG 32» LED32LH570U Grey. Статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з підстав недоведеності позивачем обставин, які зазначені в обґрунтування позовних вимог.

Outcome: dismissed