Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заробітної плати. Вимоги мотивовано тим, що з 30 листопада 2000 року він працював за контрактом в комунальному підприємстві «Каховська міська друкарня» на посаді директора. На підставі розпорядження № 15-к від 30 січня 2014 року його було звільнено із займаної посади у зв'язку із закінченням строку контракту за ч. 2 ст. 36 КЗпП України. При звільненні підприємством з ним не було проведено розрахунку, на його додаткові звернення щодо виплати належних при звільненні сум відповідач не реагував, що змусило його звернутися до суду за захистом своїх прав. За вказаних обставин просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 40 813, 23 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився - надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позовних вимог наполягав, з підстав викладених в позові. Представник відповідача до суду не з'явився, оповіщений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Письмових заперечень проти позову, будь-яких заяв та клопотань від нього не находило. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Вимоги підлягають задоволенню повністю. Судом встановлено, що згідно відомостей, які містяться в трудовій книжці, [PERSON] 01 грудня 2000 року, призначений на підставі розпорядження міського голови № 101/1-12 від 30 листопада 2000 року на посаду директора «Каховської міської друкарні» на умовах контракту (а.с. 5 - 6). Відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України, [PERSON] на підставі розпорядження міського голови № 15-к від 30 січня 2014 року звільнено з посади директора комунального підприємства «каховська міська друкарня», у зв'язку із закінченням строку дії контракту (а.с. 3). Згідно з довідкою, виданою КП «Каховська міська друкарня», заборгованість підприємства перед [PERSON] по заробітній платі на 31 січня 2014 року становить 40 813,23 грн. (а.с. 4). Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю і кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі достроково можуть встановлюватися угодою сторін (ч. 3 ст. 21 КЗпП України). З ч. 1 ст. 94 КЗпП України слідує, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має звернутися до суду з позовом про стягнення йому належної заробітної плати без обмеження будь-яким строком (ст. 233 КЗпП України). Згідно ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі поданих ними доказів. Відповідно до ст.ст. 3, 221, 231 КЗпП України в порядку, передбаченому главою XV цього Кодексу підлягають розглядові індивідуальні трудові спори працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої приналежності, у тому числі членів кооперативів, їх об'єднань, членів колективних сільськогосподарських підприємств. Членів інших громадських організацій, які перебувають з ними в трудових відносинах, членів селянських (фермерських) господарств, осіб, які працюють за трудовим договором із фізичними особами. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що відповідач в порушення норм трудового законодавства не провів з позивачем розрахунок при звільненні, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість з виплати заробітної плати, яка підтверджена в судовому засіданні та станом на 31 січня 2014 року складає 40 813,23 грн. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved