Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому просив позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] [INFO] Свої вимоги позивач мотивував тим, що [PERSON] [INFO] народила дитину [PERSON]. Відомості про батька дитини записані за вказівкою матері згідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (довідка відділу ДРАЦС по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції від 04.05.2011 № 411/02-214/327). Однак, матір не виявляла материнської любові до дитини та уваги, почала зловживати алкоголем, вести асоціальний спосіб життя, вчиняла злочини, що призвело до того, що за вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20.12.2005 р. за ст. ст. 187 ч. 4, 185 ч. З, 70 КК України [PERSON] була засуджена до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Рішенням виконавчого комітету від 23.05.2006 р. № 137 встановлено опіку над малолітнім [PERSON] та призначено опікуна. На даний час дитина проживає з опікуном [PERSON] у [ADDRESS] Малолітній [PERSON] забезпечений усім необхідним для гармонійного проживання, виховання і розвитку. [PERSON] є опікуном малолітнього на підставі рішення виконавчого комітету від 28.10.2008 р. № 339. Мама дитини повернулася з місць позбавлення волі на підставі ухвали від 21.02.2013 року Малиновського районного суду в м. Одеса (умовно-достроково звільнена на 2 роки 4 місяці і 12 днів на підставі ст. 81 КК України). На даний час громадянка [PERSON] зареєстрована у с. Брустури Косівського району, але там не проживає і її реєстрація місця проживання носить формальний характер. Фактично проживає з сином опікуна дитини [PERSON] по [ADDRESS] у м. Коломиї. Працює на підприємстві «Тенмарк», що знаходиться у м. Коломия на бульварі Лесі Українки, 32а. Як повідомила опікун дитини [PERSON] мама не часто провідує сина, інколи приносить йому цукерки. Дитина насторожено ставиться до матері та не усвідомлює її як свою маму. Свого опікуна називає мамою. З часу звільнення з місць позбавлення волі громадянка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не бере участі у належному вихованні сина, не піклується про стан його здоров'я, духовний розвиток, не виявляє до нього щонайменшої батьківської турботи. Згідно ч. 14, п. 27 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, на підставі заяви матері, яка повернулася з місць позбавлення волі, про повернення їй дитини обстежує її житлово-побутові умови, перевіряє наявність або відсутність заробітку чи іншого доходу, про що складає відповідний акт та готує висновок виконавчого органу міської ради про можливість передачі дитини для подальшого виховання матері. Громадянка [PERSON] не зверталася з заявою про передачу їй дитини для подальшого виховання. В даному випадку це свідчить про відсутність бажання чи реальної спроможності у матері [PERSON] займатися вихованням та утриманням сина. Рішенням виконавчого комітету міської ради від 30.07.2013 № 125 затверджено висновок про неможливість передачі дитини [PERSON], [INFO], для подальшого виховання матері [PERSON], [INFO] П. 27 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», також передбачає, якщо виконавчий комітет зробить висновок про неможливість передачі дитини для подальшого виховання матері, то служба у справах дітей, за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування збирає документи, необхідні для порушення питання про позбавлення матері батьківських прав. Такі документи можуть бути підготовлені також у разі, коли після повернення з місць позбавлення волі або звільнення з-під варти, батьки не звернулися із заявою про повернення дитини. Працівники служби у справах дітей міської ради провели обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] в м. Коломиї, [ADDRESS] та виявили, що дитина проживає в хороших житлово-побутових умовах. Опікун забезпечує дитину всім необхідним для повноцінного розвитку. Дитина навчається в 3-А класі Коломийської спеціальної загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 ім. В. Стефаника. Зазначені обставини у відповідності з п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до сина. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачає, що ухилення батьків від виконання ними батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не створюють умов для отримання нею освіти та не проявляють інтересу до її внутрішнього світу. Рішенням виконавчого комітету від 30.07.2013 № 124 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до сина [PERSON]. Представник позивача просив позов задовольнити, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Опікун належно виконує свої обов'язки, а матір не виконує своїх батьківських обов'язків. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] пояснила, що матір більше року як повернулася з місць позбавлення волі, раніше приходила, дитину вона нагуляла, а тому батьки відповідачки не захотіли брати дитину. Вважає, що відповідач заслуговує, щоб позбавити її батьківських прав, оскільки відповідач не займається його вихованням, і не утримує, з жовтні 2013 року перестала навіть платити аліменти. Відповідач приходить рідко її, третьої особи сина який проживає у літній кухні, інколи кличе свого сина, а інколи і не кличе. Хто є батьком дитини вона не знає. Відповідач проживала у м. Коломия, і 02 липня 2005 року син приніс дитину додому і сказав, що відповідач залишила йому дитину до вечора, а не приходить уже три дні. Вона з чоловіком вирішили цю дитину залишити у себе. У березні 2013 року вона появилася, однак з її сином не проживала. Дитина ходить до школи, відповідач не заходить до школи, не цікавиться його навчанням, та здоров'ям. Неповнолітній [PERSON] вказав, що він не хоче щоб відповідач була його матір'ю, вона купляла йому машинку, вертоліт, цукерки. Як він хворий, то з ним сидить бабуся, до школи матір не приходить. Їсти йому варить бабуся, а матір ні. Його мама видається злою, деколи сварила. Коли матір приходить то грає з ним у карти, також читали енциклопедію. Мама книжки не купляла. Прокурор просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилася повторно, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Беручи до уваги пояснення представника позивача, та свідка, врахувавши думку прокурора, та неповнолітнього, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, а також зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. У відповідності до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Встановлено, що відповідач [PERSON] є матір»ю дитини - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Згідно довідки відділу ДРАЦС по місту Коломия від 04.05.2011 року № 411/02-2-14/327 в актовому записі про народження [PERSON], [INFO], батьком дитини записаний - [PERSON], відповідно до п. 1 ст. 135 СК України. Вироком апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2005 року [PERSON] засуджено за ст. ст. 187 ч.4, 185 ч.3, 70 КК України на десять років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна. Згідно довідки про звільнення № 07407, [PERSON] відбувала покарання в Чорноморській виправній колонії Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань в Одеській області № 74, звідки звільнена згідно ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 21.02.2013 року на підставі ст. 81 КК України умовно - достроково на 2 роки 4 місяці 12 днів. Згідно рішення виконавчого комітету Коломийської міської ради від 28.10.2008 р. № 339 над малолітнім [PERSON] встановлено опіку та призначено його опікуном - [PERSON]. Матеріально-побутові умови, в яких проживає - [PERSON] зі своїм опікуном - [PERSON] в м. Коломия по [ADDRESS] - добрі, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 19.04. 2013 року. Рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради від 30.07.2013 р. № 125 затверджено висновок про неможливість передачі дитини [PERSON] матері [PERSON]. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав затвердженого рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради від 30.07.2013 року № 124 визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до малолітньої дитини - [PERSON] [INFO], так як відповідач з часу звільнення з місць позбавлення волі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не бере участі у вихованні сина, не піклується про стан його здоров'я, духовний розвиток, не виявляє до нього щонайменшої батьківської турботи, та після звільнення з місць позбавлення волі не звернулася із заявою про повернення дитини. Наведені факти вказують на те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, щодо виховання та розвитку дитини [PERSON] [INFO], а тому є підстави для позбавлення її батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO], актовий запис про народження №16, жителя [ADDRESS] На підставі наведеного, ст.ст. 150, 164-166, СК України, та

Outcome: approved