Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачкою 16 жовтня 2004 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. У теперішній час з відповідачкою склались важкі відношення. Розлад сімейного життя стався через суперечки та нерозуміння один одного. Зараз проживають окремо, фактично шлюбні відносини припинені з вересня 2015 року. Вважає, що шлюб розпався остаточно, на примирення не згоден. Позивач до судового засідання не з'явився надавши заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, на задоволенні позову наполягає. Відповідачка до судового засідання не з'явилась надавши заяву з проханням провести розгляд справи без її присутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2004, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого 12 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 02. Згідно свідоцтва про народження, виданого 12 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 319, [PERSON] народився [INFO], батьками якого у свідоцтві зазначені сторони по справі. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 16 березня 2016 року [PERSON] та [PERSON] було надано строк для примирення терміном два місяця. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачкою. Таким чином судом встановлено, що позовна заява [PERSON] відповідає його дійсній волі. Судом були прийняти заходи до примирення подружжя. На підставі того, що відповідачка повністю визнала позов, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. З урахуванням переліченого суд вважає, що шлюб між сторонами по справі підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 109,110, 112 СК України,

Outcome: approved