Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Житомирської міської ради про визнання права власності на житло за набувальною давністю, а саме на 28/100 ідеальних часток будинку [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що в травні 2005 року він вселився до квартири [ADDRESS] . Частка даної квартири в житловому будинку складає 28/100 ідеальної частки. На момент вселення квартира перебувала в занедбаному стані, майже були відсутні вікна та двері, а приміщення потребувало капітального ремонту та відновлення. Позивач зазначив, що за власні кошти здійснив капітальний ремонт вказаної квартири, встановив вікна та двері, опалення, відновив електропостачання та став постійно проживати за вказаною адресою. В березні 2012 року одружився та за час перебування у шлюбі має двох дітей: сина 2012 року народження та доньку 2020 року народження. Також зазначив, що на час звернення до суду з даним позовом продовжує разом з сім`єю проживати у вказаній квартирі. Добросовісно та безперервно володію та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за квартирою та утримує її, постійно робить поточний та капітальний ремонт, сплачує комунальні послуги, тому вважає, що у нього виникло право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за набувальною давністю у порядку статті 344 Цивільного кодексу України. Ухвалою суду від 12.10.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 02.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали повністю із викладених у ньому підстав. Відповідачем - Житомирською міською радою було подано відзив на позовну заяву від 10.11.2020 року , в якому останні позов не визнали в повному об`ємі, оскільки згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником 28/100 ідеальних часток будинку [ADDRESS] рахується [PERSON] . Також відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до ст 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно пункту 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду кримінальних та цивільних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року - Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст. 15, 16 ЦК України , а також ч.4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником 28/100 ідеальних часток будинку [ADDRESS] рахується [PERSON] , однак остання померла [INFO] , що стверджує копією актового запису про смерть. Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] в травні 2005 року вселився до квартири № [ADDRESS] . На момент вселення вказана квартира перебувала в занедбаному стані та приміщення потребувало капітального ремонту та відновлення. За власні кошти [PERSON] здійснив капітальний ремонт вказаної квартири, встановив вікна та двері, опалення, відновив електропостачання , що стверджується доданими до матеріалів справи письмовими доказами на придбання та встановлення вікон, дверей, котла на опалення та став постійно проживати за вказаною адресою. В березні 2012 року [PERSON] одружився та став проживати за вказаною адресою вже з дружиною. Він даного шлюбу [PERSON] має сина 2012 року народження та доньку 2020 року народження, які також проживають разом з батьками за вказаною адресою на обліку в дитячій поліклініці м.Житомира, син навчається в загальноосвітній школі № 21 м.Житомира, що підтверджується відповідними довідками доданими до матеріалів справи. За отримані комунальні послуги за вказаною адресою [PERSON] проводить їх оплату , що стверджується відповідними квитанціями , які додані до матеріалів справи. Крім цього, викладені обставини підтверджуються показами свідків, які були допитані в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] , які вказали, що [PERSON] в 2005 році вселився до квартири [ADDRESS] (нинішня адреса - [ADDRESS] , здійснив капітальний ремонт квартири, відновив електропостачання, опалення, здійснив утеплення та по сьогоднішній день проживає разом з сім`єю за цією адресою. Також вказані обставини стверджуються актом ТОВ «Управляюча компанія «Полісся» про проживання у вищевказаному житлі [PERSON] разом із своєю родиною та технічним паспортом на квартиру № [ADDRESS] , які додані до матеріалів справи. Іншого житла [PERSON] не має, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.01.2021 року. Отже, [PERSON] з травня 2005 року проживає у вказаній квартирі № [ADDRESS] , добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за квартирою та утримує її, постійно робить поточний та капітальний ремонт, сплачує комунальні послуги. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що у зв`язку із добросовісним, безперервним володінням чужим майном, у [PERSON] виникло право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за набувальною давністю у порядку ст. 344 Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ч. ст. 344 ЦК України право власності на нерухоме майно за набувальною давністю набувається за рішенням суду. Такої ж позиції дотримується і Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17. За вимогами позивача судові витрати, а саме сплачений судовий збір при вирішенні даного спору покладається на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved