Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовною заявою до суду про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування після смерті батька, який помер [INFO]. Земельна ділянка площею 2,4064 га була виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована в адмінмежах Гереженівської сільської ради Уманського району Черкаської області. Свої доводи обґрунтовують наступним : позивач була донькою померлого [PERSON],що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її народження. Покійний 19.04.2013 року склав заповіт, яким земельну ділянку площею 2,4064 га заповів їй, позивачу по справі. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії 1-ЧР № 010385 від 11.09.2001 року. Зареєстрований в книзі державних актів на право приватної власності на землю № 1169. У встановлений строк вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову, так як у Державний акт на право власності на земельну ділянку не зареєстрував в Управлінні Держкомзему, про свідчить відсутність відповідної відмітки, а тому Держкомзем не може надати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Іншим шляхом отримати у власність спадкове майно вона не має можливості, тому і вимушена звернутися з позовом до суду. У судовому засіданні представники позивача [PERSON]який діє по дорученню, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просить визнати за [PERSON], право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 2,4064 га була виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована в адмінмежах Гереженівської сільської ради Уманського району Черкаської області. Представник відповідача у судове засідання подав заяву, якою просить справу розглядати без їх участі та не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи на адресу суду подав аналогічну заяву. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи судом встановлено : позивач була донькою померлого [PERSON],що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її народження. Покійний 19.04.2013 року склав заповіт, яким земельну ділянку площею 2,4064 га заповів їй, позивачу по справі. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії 1-ЧР № 010385 від 11.09.2001 року. Зареєстрований в книзі державних актів на право приватної власності на землю № 1169. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть. У встановлений строк позивач звернулася ся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову, так як у Державний акт на право власності на земельну ділянку не зареєстрував в Управлінні Держкомзему, про свідчить відсутність відповідної відмітки, а тому Держкомзем не може надати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. З 1 січня 2013 року набув чинності Закон України ''Про державний земельний кадастр '', відповідно до якого документом, що посвідчує право власності, стає свідоцтво на право власності, видане територіальним органом Державної реєстраційної служби. Проте документом, що підтверджує право власності на земельну ділянку, є витяг з Державного земельного кадастру. Законом '' Про державний земельний кадастр '' визначено, що витяг з державного земельного кадастру містить усі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Згідно листа № 810/7119 управління Держземагенства в Уманському районі зазначено, що у разі якщо відомості про земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється за заявою власника земельної ділянки. А так як власник земельної ділянки помер, то провести реєстрацію не можливо. Згідно ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Відповідно до ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Суд вважає, що так як позивач виконала усі дії для прийняття спадщини, а нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, то у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст.328,1216, 1218,1225 ЦК України, ст. 81 ЗК України

Outcome: approved