Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказав, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24 грудня 2013 року, посвідчене приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу [PERSON], він придбав з прилюдних торгів квартиру [ADDRESS], право на яку, в подальшому, було зареєстрованого КП «Горлівське міське бюро технічної інвентаризації» та виданий новий технічний паспорт. Позивачем вказано, що окрім нього в зазначеній квартирі зареєстрований також відповідачі, які з часу торгів по теперешній час не мешкають за вказаною адресою. Позивач бажає розпорядитися своєю власністю, крім того йому важко сплачувати комунальні послуги. У зв'язку з чим просить суд визнати ПриваловуЛарису Григорівну та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. У судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглядати справу без нього, про що надав суду заяву, в якій також зазначив, що на задоволенні позовних вимог наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує, наслідки якого йому зрозумілі. Відповідачі, в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надавали. Заяви про розгляд справи за їх відсутності, суду від відповідачів не надходило, у зв'язку з чим, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, та надавши їм оцінку в їх сукупності, приходить до наступного . Так, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24 грудня 2013 року, посвідчене приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу [PERSON], позивач [PERSON] придбав з прилюдних торгів квартиру [ADDRESS], право на яку, в подальшому, було зареєстрованого КП «Горлівське міське бюро технічної інвентаризації» та виданий новий технічний паспорт, що в свою чергу підвтерджено копією технічного паспорту та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкту нерухомого майна. Згідно з довідкою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Союз-2» від 18.02.2014 року, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані окрім позивача, також й відповідачі - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених позивачем. Правом власності, згідно ст.316 ЦК України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Таким чином, відповідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Позивач, всупереч вимогам ст. 321 ЦК України, згідно якої, право власності є непорушним, й ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, не має можливості розпорядитися своєю квартирою [ADDRESS], оскільки існують перешкоди в її користуванні. При цьому, підстав для позбавлення позивача права власності або обмеження у його здійсненні, які передбачені лише у випадках і в порядку, встановлених законом, не встановлено. Так, не доведений факт того, що позивач, при здійснені свого права на власність, може використовувати це право на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. До того ж, згідно ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до роз`яснень, які дани п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України по розгляду цивільних та кримінальних справ №24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року, вимоги ст.391 ЦК України не розповсюдужються на випадки, коли власником житлового приміщення стала інша людина, а колишній власник продовжує бути зареєстрованим на житловій площі в цьому приміщенні. Пунктом 8 ч.1 ст.346 ЦК України, передбачено, що право власності припиняється в разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника, при цьому, відповідно до ст.ст.401-403 ЦК України, ст.156 ЖК України, в разі правомірного припинення право власності й якщо колишній власник не є колишнім членом сімї нового власника, його право користування житловою площею в неналежній йому квартирі також підлягає припипиненню, а сам колишній власник та мешкаючи з ним члени його родини повинні бути позбавлені права користування даним житловим приміщенням. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню, відповідачів слід визнати таким, що втратили право користування житловим приміщенням, по вищевказаній адресі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved