Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробіткувідповідача щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму, а також 33 470 грн. за минулий час, посилаючись на те, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини, не надає жодних коштів, проте може їх надавати. Дитина сторін проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував, що позивач звертався до нього з вимогами щодо надання аліментів, однак у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, такі кошти у добровільному порядку надані не були. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається із матеріалів справи, 12.08.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №1106. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, проте може її надавати та зобов`язаний це робити. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст.183 СК України визначено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що дитина проживає разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік та стан здоров`я дитини, а також визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе визначити стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробіткувідповідача щомісячно. За змістом ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. З урахуванням встановленого чинним законодавством прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років відповідач повинен сплатити позивачу аліменти на дитину за останні три роки в розмірі 33 470 грн., виходячи з наявного в матеріалах справи розрахунку (а.с.3), згідно якого за період з серпня 2017 року по липень 2020 року загальна сума прожиткового мінімуму становить 66940 грн., 50% від якої складає 33470 грн. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі та тієї обставини, що позивач зверталась до нього з приводу сплати аліментів, а він не мав матеріальної змоги задовольнити такі правомірні вимоги, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з нього аліментів за минулий період підлягають задоволенню. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved