Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та просив суд солідарно стягнути з відповідачів грошові кошти борг у розмірі 57529 грн. 00 коп., неустойку за несвоєчасне повернення грошових коштів у розмірі 310656 грн. 60 коп., три відсотки річних у розмірі 2553 грн. 00 коп., 6959 грн. 92 коп. інфляційних втрат. Позов мотивований тим, що [PERSON] здійснив замовлення № [NUMBER] на сайті інтернет - магазину «Mobilluck.ua». На виконання умов договору купівлі-продажу 12.01.2018 року сплатив 57529 гривень (повну вартість товару). Позивачем була здійснена повна попередня оплата за товар, що підтверджується банківською випискою про рух коштів. Відповідачами не були виконані умови відносно передачі попередньо оплаченого товару, відповідачі зобов`язувались до 04.02 2018 року доставити замовлення № 187120003. Відповідачі не повернули суму попередньої оплати товару у розмірі 57529 (п`ятдесят сім тис. п`ятсот двадцять дев`ять) гривень до теперішнього часу. Відповідно до ч. 9 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей. 540 днів Х 575, 29 грн. = 310656,60 грн. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою штрафом пенею є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України обов`язком боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання є - сплатити суму боргу на вимогу Позивача з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідачів інфляційних нарахувань та трьох процентів річних починаючи з 04.02.2018 року. За період часу з 04.02.2018 року по 29 липня 2019 року загальний розмір 3% річних становить - 2553.00 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят три гривні) грн., 6959,92 (шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять грн. 92 коп.) грн. - інфляційних. Таким чином позивач просив стягнути з відповідачів зазначені вище кошти в солідарному порядку та керувався ЗУ «Про захист прав споживачів». 05 вересня 2019 р. (л.с.30) провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 18 червня 2020 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд по суті позову. (а.с. 71). В установлений строк відповідачами відзиву на позов не надано. Позивач в судове засідання не з`явився, однак представник позивача-адвокат Лисогор В. В. надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. (а.с. 50). Відповідачі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи неодноразово повідомлялись у встановленому порядку, причин неявки суду не сповістили. Окрім того про розгляд справи неодноразово відповідачі повідомлялись на офіційному веб-сайті суду. (а.с. 32,33,42,43,44,45,46,47,58,59, 60,61,65,66,67,68,72,73). За час розгляду справи від ТОВ «МОБІЛЛАКЮНЕТ» в особі директора [PERSON] засобами електронної пошти 09 вересня 2020 року надходило клопотання про відкладення розгляду справи. (а.с. 74) Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідачів. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення за письмовою згодою представника позивача. (а.с. 50). Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] здійснив замовлення № [NUMBER] на сайті інтернет - магазину «Mobilluck.ua». На виконання умов договору купівлі-продажу 12.01.2018 року сплатив 57529 гривень (повну вартість товару) Позивачем була здійснена повна попередня оплата за товар, що підтверджується банківською випискою про рух коштів. (а.с. 7). Відповідачами не були виконані умови відносно передачі попередньо оплаченого товару, відповідачі зобов`язувались до 04.02 2018 року доставити замовлення № 187120003. Відповідачі не повернули суму попередньої оплати товару у розмірі 57529 (п`ятдесят сім тис. п`ятсот двадцять дев`ять) гривень до теперішнього часу та іншого за час розгляду справи не встановлено. За період часу з 04.02.2018 року по 29 липня 2019 року загальний розмір 3% річних становить - 2553.00 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят три гривні) грн., 6959,92 (шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять грн. 92 коп.) грн. - інфляційних. Відповідно до ч. 9 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей. 540 днів Х 575, 29 грн. = 310656,60 грн. Згідно з ч. 3 ст.\~2\~ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Частиною 3 статті 13\~ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частина 2 статті 43\~ЦПК встановлює, що учасники справи зобовязані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Правилами ч.1 ст.81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до 4.1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно зі ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. Зет. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Врахувавши наведене та відповідно до статті 549 ЦК України Верховний Суд України зазначив, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб. Згідно з п. 8 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір, укладений на відстані, - договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв`язку. Відповідно до ч. 7 ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів» до договору, укладеного на відстані, застосовуються положення, передбачені частинами п`ятою - дев`ятою статті 12 цього Закону. Будь-яких конкретних правових доказів про повне або часткове спростування позовних вимог або доказів того, що відповідачами виконані умови договору, відповідачі суду не надали і судом таких доказів не здобуто. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України,\~суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Зазначене дає правові підстави для висновку, що відповідачами по відношенню до позивача, порушені вищевказані норми права. За таких обставин, позов задовольняється. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, тому судовий збір стягується з відповідачів на користь держави, оскільки позивач звільнявся від його сплати.

Outcome: approved