Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищевказаною позовною заявою, посилаючись на наступне. Після смерті 01.12.2014 року матері [PERSON], відкрилась спадщина, яка складалась із житлового будинку та земельної ділянки, які знаходяться в м. Ужгороді по вулиці Яна Гуса, 11. На підставі свідоцтва про право на спадщину від 11.06.2015 року за законом позивачем було отримано у спадщину житловий будинок (спадкова справа № 26/2014, зареєстрована в реєстрі за № 1113). Однак, щодо оформлення земельної ділянки за вищевказаною адресою позивачу було відмовлено нотаріусом, у звязку з тим, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Яна Гуса, 11 необхідно подати оригінал документу, який підтверджує належність вказаної вище земельної ділянки [PERSON], а саме державного акту, у відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України. Позивач зазначає, що земельна ділянка площею 900 м2, вартістю 108486,00 грн., що знаходиться в м. Ужгороді по вулиці Яна Гуса, 11; кадастровий № 2110100000:001:0271) належала покійній мамі позивача на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.03.2009 року, однак, за життя мама не оформила державний акт про право власності на землю. У звязку із вище наведеним та оскільки при житті померла не оформила у встановленому порядку право власності на спадкову земельну ділянку, позивач і звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, не зявився, причини неявки суду не повідомив, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно державного акту серії ЗК-015-00074, [PERSON], 15.05.1994 року розпорядженням голови управи та Ужгородської міської ради народних депутатів, № 206, була видана земельна ділянка загальною площею 0,09 га. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 березня 2009 року, [PERSON] успадкувала земельну ділянку, що знаходиться в м. Ужгороді по вулиці Яна Гуса, 11 за своїм чоловіком, [PERSON], після його смерті 05 серпня 2008 року. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] І-ФМ 167409, [PERSON] померла 30 листопада 2014 року, про що складено актовий запис № 1142. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельна ділянка, яка розташована за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вулиця Яна Гуса, 11 за кадастровим номером 211010000:27:001:0271 належить [PERSON], на підставі рішення органу виконавчої влади глави управи та Ужгородської міської ради (16.05.1994 № 206). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON], [INFO], яка померла 30 листопада 2014 року є її син, [PERSON], [INFO]. Згідно листа Приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу, [PERSON], від 11.06.2015 року № 135/02-14, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки потрібен оригінал документу, який підтверджує належність вказаної земельної ділянки [PERSON], а саме державний акт. Оцінивши докази, зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи, у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Статтею 1220 ЦК України регламентовано, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ст. 1218 ЦК України в склад спадкового майна входять усі права і обов'язки, які належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. У відповідності до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1299 ЦК України, яка діяла на момент видачі свідоцтва про право на спадщину, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна ( ст.182 цього Кодексу), право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Частиною 3 статті 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону. Як зазначено у ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 25, 30, 346 ЦК України та листа МЮ України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника і спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Враховуючи вищенаведене, та те, що позивач, у встановленому законом порядку, успадкував нерухоме майно, а саме земельну ділянку, яка розташована за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вулиця Яна Гуса, 11; за кадастровий номер 211010000:27:001:0271, суд вважає, що останній правомірно набув право власності на нерухоме майно і це право в силу ст. 392 ЦК України підлягає судовому захисту шляхом визнання за ним права власності на земельну ділянку з належними до нього будівлями та спорудами, у звязку з чим вимога позивача про визнання права власності на нерухоме майно підлягає задоволенню.

Outcome: approved