Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із указаним вище позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № 150/2-1358 від 04.06.2007 року з [PERSON] в сумі 44993,46 дол.США та витрати по сплаті судового збору. На обґрунтування позову зазначив, що 04.06.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір кредиту № 150/2-1358, згідно з яким відповідачу було надано кредит у сумі 31000,00 доларів США, а позичальник зобов`язаний виконати зобов`язання згідно з кредитним договором у повному обсязі, у тому числі повернути суму отриманих коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку сплати кредиту. 09.03.2010 року банк змінив назву на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». 10.08.2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» змінило назву на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Однак, Позичальником не було виконано свої зобов`язання за Кредитним договором перед Банком. В результаті порушення умов Кредитного договору станом на 19.09.2018 року, згідно розрахунку заборгованості по кредиту загальний розмір заборгованості складає 19398,43 доларів США - заборгованість за кредитом та 25595,03 доларів США - заборгованість по відсоткам. На підставі викладеного позивач звернувся до суду та просив позов задовольнити, стягнути з відповідача вказану суму заборгованості 44993,46 доларів США та сплачений судовий збір в розмірі 18939,00 грн.. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність із зазначенням про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області веб-порталу Судової влади України. Будь-яких клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову (відзиву), суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини із зобов`язального права. Судом встановлено таке. 04.06.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір кредиту № 150/2-1358 (а.с.44-47). Відповідно до умов п.1.1.1. договору кредиту, Банк надає Відповідачу кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в розмірі 31000,00 (тридцять одна тисяча) доларів США, зі сплатою Позичальником 17,5 відсотків річних в гривнях та 10 відсотків річних в доларах США в межах максимального ліміту. Відповідно до п. 2.1.1. договору кредиту, надання кредиту на цілі, зазначені в п. 1.3.1. цього договору, проводиться, шляхом видачі позичальнику готівкових грошей. Відповідно до п.1.3.1. кредитного договору, кредит надається позичальнику для оплати придбаного автомобіля. Відповідно до п.3.3.8 договору кредиту, позичальник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі повернути кредит в порядку, визначеному в п.2.4. цього договору. Відповідно до п.7.3. кредитний договір, набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Згідно договору про внесення змін №2 від 26.09.2013 року до договору кредиту №150/2-1358 від 04.06.2007 року вбачається (п.3.1), що сторони прийшли до взаємної згоди внести зміни до умов кредитування: погашення залишку заборгованості позичальника за кредитом в сумі 20420,15 доларів США здійснюватиметься до 26 числа (включно) кожного місяця, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 26.12.2013 року (включно), в наступному порядку: заборгованість в сумі 6126,05 доларів США до 26.09.2013 року, 6126,05 доларів США до 25.11.2013 року, 8168,05 доларів США до 25.12.2013 року, 5105,04 доларів США до 26.12.2013 року (а.с.49). Відповідно до п.3.2 договору про внесення змін, процентна ставка за користування кредитом встановлено в розмірі 1% річних протягом тримісячного строку з дати підписання цього договору. 09 березня 2010 року загальними зборами акціонерів було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства та зміну назви банку з Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». 26 квітня 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» змінило назву на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», що підтверджується копіями статуту АТ «Укрсоцбанк» (нова редакція) (а.с.53-56) та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб (а.с.57-64). Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1 ст. 3 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства, гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак у той же час обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Частиною 3 ст. 533 ЦК України передбачено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (ст.ст. 530,631 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.15-17), [PERSON] належним чином не виконував зобов`язання за договором з погашення кредиту, процентів за користування кредитом. Згідно розрахунку, наданого позивачем (а.с. 15-17), заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором № 150/2-1358 від 04.06.2007 року станом на 19.09.2018 року становить 44993,46 доларів США, яка складається з: 19398,43 доларів США - заборгованість за кредитом; 25595,03 доларів США - заборгованість по відсоткам. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 18939,00 грн. (а.с.1).

Outcome: approved