overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду позовом про стягнення з відповідача несплаченої за договором реструктуризації суми у розмірі 11059,65 грн. В обгрунтування позову затверджував, що 02.08.2013 року між АК « Харківобленерго» в особі начальника Люботинського РВЕ Салиги С.В. та [PERSON] було укладено угоду про порядок погашення боргу. Предметом вказаного договору був Акт про порушення правил користування електричною енергією для населення від 27.06.2013 року № 06280 та сума нарахувань за ним, яка становила 15059,65 грн. Згідно умов договору відповідач зобов*язався сплачувати заборгованість відповідно до наданих платіжних документів, щомісячно 307,21 грн. на протязі 36 місяців, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати поточні платежі за використану електричну енергію. [PERSON] сплатив лише перший внесок в розмірі 4000 грн, після чого перестав виконувати умови договору, внаслідок чого за ним залишається заборгованість в розмірі 11059,65 грн. У судове засідання представник позивача не з*явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності,підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих обставин, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню за таких обставин. Відповідно до п.п. 19, 20, 42, 48 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 р., споживачі зобов'язані оплачувати спожиту електроенергію щомісяця. Відповідно до договору від 15.05.2004 року між АК « Харківобленерго» та [PERSON] було укладено договір про користування електричною енергією. Згідно до Акту про порушення правил користування електричною енергією для населення від 27.06.2013 року № 06280 сума нарахувань за [PERSON] становила 15059,65 грн. Судом встановлено, що 02.08.2013 року між АК «Харківобленерго» в особі начальника Люботинського РВЕ Салини С.В. та [PERSON] було укладено угоду про порядок погашення зазначеного боргу. Згідно умов договору відповідач зобов*язався сплачувати заборгованість щомісячно в сумі 307,21 грн. на протязі 36 місяців, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати поточні платежі за використану електричну енергію. Як вбачається з розрахунку від 15.11.2013 року [PERSON] сплатив внесок в розмірі 4000 грн. та на даний час за ним залишається заборгованість в розмірі 11059,65 грн. Окрім цього з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись на наступні обставини. 06 вересня 1996 року він уклав з відповідачем договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS]. Зазначений договір був зареєстрований за № 509 на Миколаївській Універсальній товарно-сировинній біржі. 11 вересня 1996 р. право власності на вказану квартиру було зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] в Миколаївському МБТІ за р. № 5920. В звязку з тим, що вказаний договір не був нотаріально посвідчений, позивач не може належним чином розпорядитися своєю власністю, тому був вимушений звернутися до суду. Представник позивача надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Треті особи в судове засідання не зявилися про дату і час розгляду справи повідомлені належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що правовстановлюючим документом на квартиру [ADDRESS] є договір купівлі-продажу зареєстрований на Миколаївській Універсальній товарно-сировинній біржі за № 509 від 06.09.1996 року. Обставини належності квартири [PERSON] та [PERSON], укладення ними з відповідачем біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS], реєстрація в МБТІ права власності на вказану квартиру підтверджуються письмовими матеріалами справи. (а.с. 8). Відповідно до ст. 47 ЦК Української РСР 1963 р., який діяв на момент укладення договору: нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених в законі. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р.: за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Тобто на підставі ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р. зазначений біржовий договір є дійсним, так як сторони виконали всі істотні умови договору. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись на наступні обставини. 19.01.2000 року він уклав з відповідачем договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно до якого [PERSON] придбав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 7 по вул. Космонавта Волкова у м. Миколаєві. Зазначений договір був зареєстрований за № 156 на Універсальній товарній біржі «Марія». В зв'язку з тим, що вказаний договір не був нотаріально посвідчений, позивач не може належним чином розпорядитися своєю власністю, тому був вимушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, судом про дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовстановлюючим документом на житловий будинок № 7 по вул. Космонавта Волкова м. Миколаєва є договір купівлі-продажу, зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Марія» № 156 від 19.01.2000 року. Обставини належності будинку [PERSON], укладення ним з відповідачем біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна, згідно до якого [PERSON] придбав житловий будинок № 7 по вул. Космонавта Волкова м. Миколаєва, реєстрація в МБТІ права власності на вказаний житловий будинок підтверджуються письмовими матеріалами справи. (а.с. 5). Відповідно до ст. 47 ЦК Української РСР 1963 р., який діяв на момент укладення договору: нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених в законі. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р.: за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Тобто на підставі ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р., зазначений біржовий договір є дійсним, так як сторони виконали всі істотні умови договору. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись на наступні обставини. 19 квітня 2000 року він уклав з відповідачами договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS]. Зазначений договір був зареєстрований за № 10515 на Південній товарній біржі. 21 квітня 2000 р. право власності на вказану квартиру було зареєстровано за [PERSON] в Миколаївському МБТІ за р. № 5429. В зв'язку з тим, що вказаний договір не був нотаріально посвідчений, позивач не може належним чином розпорядитися своєю власністю, тому був вимушений звернутися до суду. Позивач надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, судом про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, доказів про поважність причин неявки суду не надали. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився про дату і час розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що правовстановлюючим документом на квартиру [ADDRESS] є договір купівлі-продажу, зареєстрований на Південній товарній біржі за № 10515 від 19.04.2000 року. Обставини належності квартири [PERSON], укладення ним з відповідачем біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] права власності на вказану квартиру підтверджуються письмовими матеріалами справи. (а.с. 3). Відповідно до ст. 47 ЦК Української РСР 1963 р., який діяв на момент укладення договору: нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених в законі. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р.: за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Тобто на підставі ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р. зазначений біржовий договір є дійсним, так як сторони виконали всі істотні умови договору. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись на наступні обставини. 20 квітня 2000 року він уклав з відповідачем договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] придбав квартиру № 17 в буд. № 75 А по вулиці 295 Стрілкової дивізії в м. Миколаєві. Зазначений договір був зареєстрований за № 987 на Універсальній біржі «Південь». 21 червня 2000 р. право власності на вказану квартиру було зареєстровано за [PERSON] в Миколаївському МБТІ за р. № 18755. В звязку з тим, що вказаний договір не був нотаріально посвідчений, позивач не може належним чином розпорядитися своєю власністю, тому був вимушений звернутися до суду. Представник позивача надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Представник третьої особи в судове засідання не зявився про дату і час розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що правовстановлюючим документом на квартиру [ADDRESS] А в місті [PERSON] є договір купівлі-продажу, зареєстрований на Універсальній біржі «Південь» за № 987 від 20.04.2000 року. Обставини належності квартири [PERSON], укладення ним з відповідачем біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS], реєстрація в МБТІ права власності на вказану квартиру підтверджуються письмовими матеріалами справи. (а.с. 4). Відповідно до ст. 47 ЦК Української РСР 1963 р., який діяв на момент укладення договору: нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених в законі. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р.: за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Тобто на підставі ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р. зазначений біржовий договір є дійсним, так як сторони виконали всі істотні умови договору. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись на те, шо 27 січня 2016 року помер його батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], яку він придбав за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 14.05.1996 року, згідно якого [PERSON] купив квартиру за адресою: [ADDRESS]. Зазначений договір було посвідчено Товарною біржею «Нерухомість-Південь» 14.05.1996 року. 21.05.1996 р. право власності на квартиру [ADDRESS], було зареєстровано на ім'я [PERSON] в Миколаївському МБТІ, р. № 8453. [PERSON] згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем 1 черги за законом після смерті його батька [PERSON], який помер 27.01.2016 року. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено у вчинені нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину, тому він був вимушений звернутися до суду. Позивач надав в заяву, згідно якої підтримав заявлені вимоги, просив розглянути справу у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявилися, не представили доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши надані докази, суд встановив наступні факти та правовідносини сторін. 27.01.2016 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП № 234047 від 28.01.2016 року. Позивач є сином померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АВ № 257229 від 25.04.1969 р. та відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємицею першої черги за законом після його смерті. Постановою завідувача Пятої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON], позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру № 131 по проспекту Корабелів, у будинку № 12-Б в м. Миколаєві після смерті [PERSON], оскільки ним не був поданий належним чином оформлений правовстановлюючий документ на спадкове майно. Обставини належності квартири спадкодавцю, укладення [PERSON] з відповідачами договору купівлі-продажу нерухомого майна, згідно до якого [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS], реєстрація в МБТІ права власності на вказану квартиру, підтверджуються письмовими матеріалами справи.(а.с.10) Відповідно до ст. 47 ЦК Української РСР 1963 р., який діяв на момент укладення договору: нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених в законі. Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р.: за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Тобто на підставі ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р. зазначений біржовий договір є дійсним, так як сторони виконали всі істотні умови договору. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись на те, що 03 лютого 2017 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Петрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області , актовий запис №2. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Позивач зазначив, що подальше сумісне проживання з [PERSON], та збереження шлюбу не можливе, а тому просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Позивач в підготовче судове засіданні не зявився, але письмовою заявою прохав суд слухати справу без його участі . Відповідач в підготовче судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 06 лютого 2018 року вирішено розглядати справу у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву терміном 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. На виконання вимог\~ст.178 ЦПК України\~відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав. Враховуючи те, що позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає повністю, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200,\~206 ЦПК України.\~\~ Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 лютого 2017 року Петрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області , актовий запис №2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO] (а.с.8) Спільне життя не склалось через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сімї, також сторони протягом останніх місяців припинили ведення спільного господарства та припинили сумісне проживання. Позивач заперечує проти примирення, оскільки вважає його неможливим, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження сімї не можливе і шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. ст. 104,105,112,114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду посилаючись на те, що 04.09.2008р. між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк (в подальшому реорганізовано в Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (надалі позивач) та [PERSON] укладено договір кредиту № Ф081135К, згідно якого остання отримала 30 866,00 доларів США. В якості забезпечення виконання кредитних зобов'язань перед позивачем, [PERSON], відповідно до умов Іпотечного договору № 02-23Ф081135К - 1525 від 04.09.2008р. передала позивачеві в іпотеку двокімнатну квартиру [ADDRESS] У зв'язку з невиконанням [PERSON] кредитних зобов'язань, рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 20.10.2011р. стягнуто з [PERSON] на користь банку суму кредитної заборгованості в розмірі 337 815, 61грн. 15.02.2012р. відкрито виконавче провадження ВП № 31266451 ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні. 19.09.2012р. вищевказане виконавче провадження приєднане до виконавчого провадження № 324822998 від 29.05.2012р. 26.10.2012р. виконавче провадження ВП № 31266451 прийнято до виконання відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області. Вищевказаною виконавчою службою здійснено опис та арешт іпотечного майна позивача, а саме двокімнатної квартири [ADDRESS] Була здійснена експертна оцінка цього майна та визначена вартість в розмірі 120 325грн. У відповідності до листа філії № 22 ПП «Нива - В.Ш.» від 30.12.2013р. за вих. № 2773 вищевказане майно виставлене для продажу на прилюдних торгах 20.01.2014р. за ціною 120 325грн. У відповідності до листа філії № 22 ПП «Нива - В.Ш.»від 03.02.2014р. за вих. № 324, здійснена уцінка зазначеного іпотечного майна і виставлено для продажу на прилюдні торги 05.03.2014р. за ціною 91 447грн. Позивач,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись на те, що 04 вересня 2009 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №09. Від шлюбу дітей не мають. Позивач зазначив, що шлюбні відносини між ним та [PERSON] фактично припинилися, вважає збереження сім'ї та подальше спільне проживання з відповідачкою не можливе, просить суд укладений між ними шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, але письмовою заявою прохав суд слухати справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, однак надала до суду заяву, в якій прохала суд слухати справу без її участі, з позовом не згодна. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 вересня 2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №09, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Спільне життя не склалось через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. Сторонам було надано строк для примирення, однак вони не примирилися, так як позивач заперечує проти примирення, оскільки вважає його неможливим, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження сім'ї не можливе і шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідачка з позовом не згодна, а також в своїй заяві не вказала, яке прізвище їй необхідно присвоїти після розірвання шлюбу, а тому суд вважає за необхідне після розлучення залишити їй прізвище [PERSON]. На підставі ст. ст. 104,105,110,112,114 СК України та

Outcome: approved