Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,3143 га, кадастровий номер 182428400:06:000:0263, яка розташована на території Листвинської сільської ради Овруцького району і належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ№045237, виданого 10.02.2003 на підставі розпорядження голови Овруцької райдержадміністрації №23 від 17.01.2003, мотивуючи тим, що [INFO] померла [PERSON] . Спадкоємцем після її смерті була її дочка, а його, позивача, мати - [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті своєї матері. [INFO] [PERSON] померла. Він прийняв спадщину після смерті матері, так як у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, в нотаріальній конторі, куди він звернувся за оформленням права на спадщину на зазначену земельну ділянку, йому було відмовлено, так як оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку виданий спадкодавцю не за життя, а після смерті. В судове засідання позивач не з`явився, але в позовній заяві просить справу слухати у його відсутність. Відповідач надіслав клопотання, в якому просить справу розглядати у відсутності їх представника. Щодо задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України, що підтверджується поштовим повідомленням. Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ж п.5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до пункту 3.5.Листа Вищого спеціалізованого суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 - спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Абзацами 17 та 18 пункту 3.5. вищевказаного Листа ВССУ передбачено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Копія Державного акту на право колективної власності на землю серії ЖТ №1916000012 свідчить, що КСП «Мрія» с. Листвин Овруцького району Житомирської області передано у колективну власність 1369,7 гектарів землі. Землю передано у колективну власність для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Овруцької районної ради від 25.04.1996 (а.с.13). З книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Овруцькою районною державною адміністрацією, вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0309177 був виписаний та виданий на ім`я [PERSON] 21.12.1998 на підставі рішення Овруцької райдержадміністрації від 30 січня 1998 року №35. Вартість земельної частки (паю) по КСП «Мрія» розміром 1,64 в умовних кадастрових гектарах становила 4510 грн.. Відтак, [PERSON] була включена до списку громадян - членів КСП «Мрія», які мають право на земельну частку (пай) та отримала при житті сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0309177. Відповідно, вона при житті набула право власності на земельну частку (пай). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.10.2020 (а.с.5). На день смерті останньої відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,3143 га, яка розташована на території Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області. Спадкоємцем після смерті [PERSON] була її дочка - [PERSON] , яка прийняла спадщину на підставі ст.549 ЦК України (1963 року) після смерті матері, вчасно подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом. Документально [PERSON] не оформила своїх спадкових прав, оскільки померла [INFO] . Вказані обставини підтверджуються копіями: довідки виконавчого комітету Словечанської сільської ради №899, заповіту, зареєстрованого в реєстрі за №19, та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.11.2020 (а.с.4,7,11). Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Позивач є сином спадкодавця [PERSON] та спадкоємцем за законом 1-ї черги. Після смерті матері він прийняв спадщину, подавши у встановлений законом строк заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області на земельну ділянку. Крім позивача, інших спадкоємців немає. В нотаріальній конторі, куди він звернувся за оформленням права на спадщину на зазначену земельну ділянку, йому було відмовлено в її оформленні, так як державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий після смерті спадкодавця. Зазначені обставини підтверджуються копіями: свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.06.1983, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00029814900, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09.06.1979, державного акту на право колективної власності на землю серії ЖТ №1916000012, довідки виконавчого комітету Словечанської сільської ради №224 від 04.03.2021, витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.06.2021, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1265/02-31 від 17.06.2021, повідомлення Овруцької ДНК №1375/01-16 від 05.07.2021. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №261364411 від 14.06.2021 свідчить, що земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,3142 га, кадастровий номер 1824284000:06:000:0263, яка розташована на території Листвинської сільської ради, перебуває в оренді ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся», яке знаходиться в с. Радчиці вул. Центральна,24 Овруцького району Житомирської області; код ЄДРПОУ 41102844. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника ( спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому слід визнати за позивачем право власності на спадкову земельну ділянку. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 908 грн. в доход держави.

Outcome: approved