Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Відповідача про визнання права власності за неповнолітнім [PERSON] на спадкове майно прадіда [PERSON], що складається з садиби за адресою [ADDRESS], зокрема житловий будинк літера А-1,а, погрібів літер а1,в1, літніх кухонь літери Б,б,В, сараїв В1,в,Г, вбиральні літера Д, воріт з хвірткою № 1. Позивач в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулась до Полтавської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, але йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно. В судове засідання представник позивача не з'явився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача Абазівської сільської ради Полтавського району та області до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Третя особа: [PERSON] до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що згідно розпорядження Голови Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області № 1141 від 08.11.2010 року [PERSON] було влаштовано до прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON]. В подальшому 10.11.2010 року між Полтавською районною державної адміністрації Полтавської області та [PERSON], [PERSON] укладено Договір про влаштування дитини на виховання та спільне проживання у прийомній сім`ї. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 150 СК України та п. 2.1. Договору про виховання від 10.11.2010 року прийомні батьки зобов'язані захищати права та інтереси дитини. Окрім того, 26.12.2012 року Розпорядженням Голови Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області № 1088 [PERSON] надано статут дитини сироти. Після смерті [PERSON], що являвся рідним прадідом по материній лінії [PERSON] залишилося спадкове майна, садиба за адресою [ADDRESS], що складається з житлового будинку літера А-1,а, погрібів літер а1,в1, літніх кухонь літери Б,б,В, сараїв В1,в,Г, вбиральні літера Д, воріт з хвірткою № 1. Судом встановлено, що на підтвердження родинних відносин між покійним [PERSON] (прадідом по материній лінії [PERSON]) та [PERSON] позивачем надано наступні аргументи: - 27.05.1957 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». - [PERSON] - приходиться [PERSON] - прадідом. - У шлюбі між [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON]. - [PERSON] приходиться [PERSON] - бабою. - [PERSON] померла [INFO]. - [PERSON] помер [INFO]. - [PERSON] померла [INFO]. - 15.08.1987 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». - У шлюбі між [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON]. - [PERSON] приходиться [PERSON] - матір'ю. - [PERSON] померла [INFO]. - [INFO] поза шлюбом у [PERSON] народився син [PERSON]. Згідно довідки № 01-14/2126 від 25.10.2011 року, в Полтавській районній державній нотаріальній конторі відкрита спадкова справа після померлої [PERSON], дана справа відрита за заявою [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON], але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено в зв»язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Право власності за покійним [PERSON] на садибу за адресою [ADDRESS] підтверджується Довідкою Абазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 37/02-25 від 15.01.2014 року. Встановлено, що позивач в інтересах неповнолітнього [PERSON] був змушений звернутись до суду із позовом про визнання права власності на спадкове нерухоме майно за законом по тій причині, що правовстановлюючі документи на спадкове майно не збереглися, що є перешкодою у нотаріальному порядку прийняти спадщину відповідно до вимог статті 1265 ЦК України (п'ята черга спадкування за законом). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч. 3 ст.1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд вважає, що [PERSON], як єдиний спадкоємиць, має усі підстави для узаконення права власності на спадкове нерухоме майно, шляхом визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з по господарськими будівлями, за адресою [ADDRESS], що складається з житлового будинку літ. «А-1,а»; погрібу літ. «а1»; літньої кухні літ. «Б,б»; літньої кухні літ. «В»; сараю літ. «В1»; сараю літ. «в»; погрібу літ. «в1»; сараю літ. «Г»; вбиральні літ. «Д»; воріт з хвірткою «№1», оскільки зараз він не має можливості оформити свої спадкові права та розпоряджатися спадковим майном, і це не порушує права інших осіб. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved