Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати незаконними дії ПАТ КБ «Приватбанк», щодо звернення до нотаріуса для укладення від його імені договору купівлі-продажу квартири без достатніх і законних підстав та повноважень на такі дії. Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 47,40 кв.м, житловою 20,70 кв.м від 28.01.2014року, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] та за реєстрованого в реєстрі за №255, що був укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» від імені якого діяла особа [PERSON] та [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним: 28 січня 2014 року приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] посвідчила та зареєструвала договір купівлі - продажу нерухомого майна, що належало йому на праві власності, а саме - однокімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 47,40 кв.м ,у тому числі житловою площею 20,70 кв.м. Продаж квартири від його імені здійснив представник Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.03.2010 року та ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 02.06.2010 року. Вищезазначену квартиру придбав за 233 925 грн. [PERSON] Даний договір купівлі-продажу порушує його права. В договорі купівлі-продажу, який оспорюється, зазначено, що ПАТ КБ «Приватбанк» в особі представника [PERSON], яка діє від імені ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі довіреності, на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.03.2010 року та ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 02.06.2010 року, від його імені уклав договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] з громадянином [PERSON], який сплатив за квартиру ціну 233 925 грн. В рішенні Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.03.2010 року, на підставі якого нотаріус здійснив оформлення договору купівлі-продажу в резолютивній частині рішення було зазначено: позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення задовольнити. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 14.02.2008 року № CVRSGK00000010 в розмірі 44 000 доларів США, що у перерахунку по курсу НБУ, станом на 26.06.2009 року становить 356 132,65 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, за договором іпотеки від 15.02.2008року № CVRSGK00000010 на квартиру [ADDRESS], загальною площею 47,4 кв.м., належну йому на праві приватної власності, шляхом її продажу ПАТ КБ «Приватбанком», із укладенням від його імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності і наданням банку повноважень необхідних для здійснення продажу. Задовольняючи позов про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу вказаного предмету іпотеки, в резолютивній частині рішення суд не зазначив початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Також суд не надав ніяких повноважень та вказівок за якою ціною від його імені банк може продати квартиру. Вказав, що істотна умова договору - ціна повинна бути узгоджена між продавцем та покупцем, якщо в такому випадку суд не зазначив ціну за якою має бути реалізована квартира ПАТ КБ «Приватбанк» від його імені, як власника квартири повинен був узгодити ціну реалізації квартири . Проте, ПАТ КБ «Приватбанк» реалізував квартиру на власний розсуд від його імені, не узгодивши з ним, як власником квартири ціну, за якою може бути здійснено продаж, чим порушив його права. Крім того, ухвалюючи рішення, Шевченківський районний суд фактично надав ПАТ КБ «Приватбанк» довіреність на дії від його імені. Вважає, що нотаріус не мав право приймати та оформлювати договір купівлі-продажу саме за рішенням суду від ПАТ КБ «Приватбанк», оскільки жодним нормативним актом не передбачено, що нотаріус може брати до уваги не довіреність а саме рішення суду, яке дозволяє одній особі вчиняти дії з майном іншої особи від її імені. Чинним законодавством України не передбачено представництво за рішенням суду. Крім того, банкам заборонена така діяльність, як представництво особи та здійснення (укладання) договорів купівлі - продажу (торгівельна діяльність) Також невідомо ,чи мала довіреність від ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] (яка підписала від імені Банку та нього договір купівлі-продажу) на укладення саме договору купівлі-продажу. Вважає, що такої довіреності дана особа не мала. Крім того, в п.8 договору купівлі-продажу, що оспорюється зазначено, що «Представник позивача повідомляє, що [PERSON] на момент придбання вказаної вище квартири і на момент оформлення та підписання цього договору у зареєстрованому шлюбі не перебуває, ні з ким не проживає однією сім*єю без укладення шлюбу». Однак, він дійсно проживаю однією сім*єю з жінкою без укладення шлюбу та в нього на момент подання позову народилась дитина. Заяви він, як відчужувач майна не надав, а відповідно нотаріус не мав право в такому випадку вчиняти даний правочин. Зазначив, що в порушення вимог закону суд у 2010 році, задовольняючи позов про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу вказаного предмету іпотеки, в резолютивній частині рішення не зазначив початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Також суд не надав ніяких повноважень та вказівок за якою ціною від його імені банк може продати квартиру. А оскільки він є власником квартири, то ПАТ КБ «Приватбанк» повинен був узгодити ціну реалізації квартири. ПАТ КБ «Приватбанк» реалізував квартиру на власний розсуд від його імені, не узгодивши з останнім, як власником квартири, ціну. Чинним законодавством України не передбачено представництво за рішенням суду. Нотаріальна дія від імені іншої особи представником може вчинятись тільки на підставі довіреності. Крім того, Банкам відповідно до Закону заборонена така діяльність, як представництво особи та здійснення (укладання) договорів купівлі-продажу. Невідомо, чи мала довіреність від ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] на укладення даного договору. Крім того, банком не було надано заяву, у якій зазначається, що майно, яке є предметом цього правочину не є спільною сумісною власністю. Просить визнати незаконними дії ПАТ КБ «Приватбанк», щодо звернення до нотаріуса для укладення від його імені договору купівлі-продажу квартири без достатніх і законних підстав та повноважень на такі дії. Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 47,40 кв.м, житловою 20,70 кв.м від 28.01.2014року, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] та за реєстрованого в реєстрі за №255, що був укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» від імені якого діяла особа [PERSON] та [PERSON] В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав в повному об'ємі, підтвердив обставини, що викладені в позові і просив позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що доводи позивача з приводу незаконності рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.03.2010 р. є необґрунтованими, оскільки вказане рішення набрало законної сили та відповідає нормам цивільного законодавства. Після набрання рішенням Шевченківського суду від 26.03.2010 р. законної сили, банком було вручено наручно [PERSON] повідомлення про стан існуючої заборгованості та намір банку здійснити продаж квартири за адресою: [ADDRESS], що перебуває в іпотеці ПАТ КБ «ПриватБанк». Тобто позивач знав про наміри банку здійснити реалізацію іпотечної квартири. Експертна ж оцінка вищевказаної квартири здійснювалася безпосередньо перед продажем квартири та була надана нотаріусу при укладенні договору купівлі-продажу. Банк згідно договору купівлі-продажу іпотечної квартири не виступає продавцем, а тільки представником [PERSON] згідно рішення Шевченківського суду від 26.03.2010 р., відповідно до якого звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності і надання банку, необхідних для здійснення продажу. Тобто, продавцем квартири виступав її власник - [PERSON] та звернення безпосередньо банком до нотаріуса на укладення договору-купівлі продажу від імені [PERSON] є законним. Крім того, зазначила, що від імені ПАТ КБ «ПриватБанк» діяла - [PERSON], яка представляє інтереси банку згідно нотаріальної довіреності № 4412-Н від 31.10.2013 р., посвідченої приватним нотаріусом [PERSON] вказана довіреність внесена в Єдиний реєстр довіреностей. На момент укладення договору іпотеки від 15.02.2008 р. [PERSON] не перебував у шлюбі і не перебуває до моменту подання позову до суду, що підтверджено самим позивачем у своїй позовній заяві, а отже згода на укладення як договору іпотеки так і договору купівлі-продажу квартири не є необхідною. Статею 203 ЦК України чітко встановлені вимоги, які повинні бути дотримані при підписанні договорів. Дані вимоги, при підписанні договору купівлі-продажу квартири були дотримані, а отже підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири за [ADDRESS] відсутні. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи на стороні відповідача - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що оголошення про продаж квартири [ADDRESS] постійно опубліковувалось в засобах масової інформації, починаючи з 2011-го року. При подачі заявки на участь в аукціоні (прилюдні торги) [PERSON], що діяла на підставі нотаріальної довіреності, було ознайомлено з незалежною експертною оцінкою вартості квартири. При цьому ПАТ КБ «Приватбанк» письмово повідомляв про це [PERSON] ПАТ КБ «Приватбанк» оприлюднював в ЗМІ вартість квартири, що продається, умови участі в аукціоні тощо, тобто доводи [PERSON] про те, що банк продав квартиру без його відома безпідставні. Адже кожний громадянин України, який бажав придбати квартиру по [ADDRESS], міг це зробити згідно чинного законодавства України, в тому і сам [PERSON] міг прийняти участь в аукціоні. Крім того, банк неодноразово пропонував [PERSON] на пільгових умовах (реструктуризація) погасити кредит перед банком та повернути собі у власність вищевказану квартиру до проведення аукціону. В рішенні Шевченківського районного суду від 26.03.2010 року вказано, що банк мав право на свій розсуд та від імені [PERSON] будь-яким способом продати вищевказану квартиру. Але банк виконав всі вимоги ЗУ «Про іпотеку», тобто провів прилюдні торги з оприлюдненням в ЗМІ, використавши незалежну експертну оцінку майна, яке виставлялось на аукціонні торги. Просить в задоволенні позову відмовити. Третя особа - приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], в судове засідання не з*явилася, надала суду заперечення щодо позову, в яких вказала, що обов'язок вчинити нотаріальну дію, якщо немає підстав для відмови в її вчиненні, а їх не було, є прямим обов 'язком нотаріуса. Безпідставна відмова в її вчиненні заборонена. Оскільки позивачем не оскаржується сама нотаріальна дія, а значить і не ставиться під сумнів законність процедур вчинених нотаріальних дій, оскільки не підлягають дослі\-дженню, й відповідно не можуть бути визнані доказами по справі документи, що стосуються вчиненої нотаріальної дії - оригінали/копії нотаріально посвідченого догово\-ру, заяви, рішення і ухвала суду, інші документи, надані нотаріусу і видані ним після вчинення правочину сторонам договору. Так, нотаріусу при посвідченні правочинів, вчиненні інших нотаріальних дій за участю уповноваженого представника подається довіреність або інший документ,що надає повноваження представникові. У даному випадку іншим до\-кументом, крім довіреності №4412-Н, посвідченої [PERSON], приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, 31.10.2013 р. за реєстровим №4546, на підставі якої від імені ПАТ КБ «Приват Банк» діяла [PERSON], є також рі\-шення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 26.03.2010 року. Іпотекодержатель документально підтвердив нотаріусу, що він по\-відомив [PERSON] про намір укласти договір купівлі-продажу нерухомо\-го майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ще 29.12.2010р., про що свідчить власноручно проставлена позивачем відмітка «Один екземпляр отримав [PERSON] 29.12.2010». Крім того іпотекодержатель починаючи з 2010року, що буде підтверджено іншими учасниками процесу, публікував у ЗМІ повідомлення про продаж вказаної квартири. До речі саме завдяки таким повідомленням третя особа - [PERSON] дізнався про її реалізацію та всі істотні умови договору купівлі-продажу. Крім того, вказала, що ціна продажу предмета іпотеки (двісті тридцять три тисячі дев'ятсот двадцять п'ять гривень) вища за ціну, яка встановлена експертною оцінкою (двісті вісімнад\-цять тисяч п'ятсот шістдесят шість гривень), що підтверджується відповідним актом про оцінку. Просить в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 26 березня 2010 року задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки, на квартиру № 50, загальною площею 47, 4 кв.м., розташованої у будинку [ADDRESS], належну на праві приватної власності [PERSON], шляхом її продажу ПАТ КБ «ПриватБанком», із укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності і наданням банку повноважень, необхідних для здійснення продажу. Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 02 червня 2010 року рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 26 березня 2010 року залишено без змін. 28 січня 2014 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] посвідчено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] між ПАТ КБ «ПриватБанком» від імені [PERSON] та [PERSON] [PERSON] вважає, що даний договір купівлі-продажу підлягає визнанню недійсним, оскільки з ним не погодили ціну продажу квартири, представництво за рішенням суду не передбачено, невідомо, чи мала місце довіреність у банка на укладення договору купівлі - продажу, крім того банком не надано нотаріусу довідки щодо перебування чи не перебування майна у спільній сумісній власності. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п*ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Як передбачає норма ст. 203 ч.1-3 та 5-6 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Виходячи зі змісту даних вимог закону, суд вважає, що твердження позивача чи була в наявності у представника ПАТ КБ «Приватбанк» довіреності на укладення договору купівлі-продажу спростовується наступним, а саме відповідно до довіреності №4412-Н, посвідченої 31.10.2014 року за реєстровим №4546, [PERSON], приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, було уповноважено [PERSON] на здійснення від імені ПАТ КБ «ПриватБанк» наступних дій: «бути представником ПАТ КБ «ПриватБанк», в тому числі при вирішенні питань, пов'язаних із укладенням договорів купівлі-продажу нерухомого майна ( в тому числі земельних ділянок), в тому числі, яке знаходиться в заставі/ іпотеці у ПАТ КБ «ПриватБанк», якщо банк має право продажу, у тому числі, але не виключно: на підставі відповідного судового рішення, з правом укладення у разі потреби попередніх договорів та додаткових угод до них; отримання витягів, інформаційних довідок, інших відомостей із будь-яких державних реєстрів або від будь-яких органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, галузевої належності або підпорядкованості. Для виконання наданих повноважень представнику надаються наступні права: підписувати договори, попередні та додаткові угоди до них; одержувати необхідні для відчуження довідки та документи, в тому числі, але не виключно: експертну оцінку, довідку про відсутність зареєстрованих у відчужуваному нерухомому майні осіб, довідки про відсутність заборгованості по комунальним та іншим платежам; подавати заяви, отримувати аванс або завдаток, отримувати та повертати належні ПАТ КБ «Приватбанк» від продажу грошові кошти…» Дана довіреність відповідно до норм чинного законодавства внесена до Єдиного реєстру довіреностей. Відповідно до ч. 7 ст. 44 Закону України «Про нотаріат» нотаріусу при посвідченні правочинів, вчиненні інших нотаріальних дій за участю уповноваженого представника подається довіреність або інший документ, що надає повноваження представникові. У даному випадку іншим документом, крім довіреності є також рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 26 березня 2010 року та ухвала апеляційного суду Чернівецької області від 02 червня 2010 року. В даному випадку представник ПАТ КБ «ПриватБанк» діяла на підставі довіреності від 31.10.2014 року та рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.03.2010 року. Слід також зазначити, що відповідно до п.2.7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для посвідчення такого договору іпотекодержатель зобов'язаний за тридцять днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані в установленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти такий договір. Іпотекодержатель, ПАТ КБ «Приватбанк» документально підтвердив нотаріусу, що він по\-відомив [PERSON] про намір укласти договір купівлі-продажу нерухомо\-го майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]» ще 29.12.2010р. Крім того іпотекодержатель починаючи з 2010 року, що публікував у ЗМІ повідомлення про продаж вказаної квартири. Саме завдяки таким повідомленням [PERSON] дізналвся про її реалізацію та всі істотні умови договору купівлі-продажу. Згідно з п.2.13 глави 2 розділу III Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ціна продажу предмета іпотеки має бути встановлена за згодою між іпотекодержателем та іпотекодавцем. У разі недосягнення згоди шодо ціни, продаж предмета іпотеки здійснюється за ціною, не нижчою за встановлену незалежною оцінкою, що підтверджується відповідним актом про оцінку. Тому посилання позивача, в обґрунтуванні своїх вимог визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, на те, що з ним не було досягнуто згоди у визначенні ціни продажу предмету іпотеки є безпідставними. Ціна продажу предмета іпотеки була встановлена експертною оцінкою, що підтверджується відповідним актом про оцінку майна від 29 жовтня 2013 року. Щодо подачі відчужувачем заяви про те, що майно, яке предметом правочину не є спільної сумісною власністю, то сам позивач в позовній заяві стверджує, що в шлюбі він не перебуває, а отже згода на укладення договору іпотеки і договору купівлі - продажу квартири не є необхідною. Крім цього, рішенням Шевченківського райсуду м. Чернівці від 09 грудня 2014 року в позові [PERSON] до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», [PERSON], приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] про визнання незаконними дії приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] щодо посвідчення договору купівлі-продажу відмовлено. В позові [PERSON] до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», [PERSON] про скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 28 січня 2015 року рішення Шевченківського райсуду м. Чернівці від 09 грудня 2014 року залишено без змін. Таким чином, суд приходить до висновку, що договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS], укладений 28 січня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанком» від імені [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] не суперечить загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину відповідно до норм Цивільного Кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Всі вимоги, відповідно до ст. 203 ЦК України при укладенні даного договору були дотримані, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed