Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом в суд до відповідача, де з подальшими уточненнями позовних вимог покликається на те, що в 1988 році колгоспом імені Леніна с. Комарівка, Бродівського району, Львівської області було прокладено в с. Комарівка водогін загального користування. В ніч з 22.06.2018 на 23.06.2018 року [PERSON], який є сусідом позивача, було розкопано на території господарства останнього водогін і шляхом його пошкодження перекрито доступ води в господарство позивача. Відповідач в категоричній формі відмовився відновити в господарство позивача водопостачання, що було зафіксовано комісією в складі сільського голови [PERSON], депутатів сільської ради [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка провела обстеження господарства та бесіду із [PERSON], про що позивач отримав відповідь на свою заяву за підписом сільського голови [PERSON] за № 729 від 27.06.2018 року. Окрім того, на засіданні адміністративної комісії виконавчого комітету Комарівської сільської ради 24.07.2018 року розглядалися адміністративні матеріали протоколу № 477971 Бродівського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності громадянина [PERSON] за ст. 186 КУпАП України і згідно із протоколом №3 засідання адміністративної комісії виконавчого комітету Комарівської сільської ради [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності і на нього накладено стягнення у вигляді попередження. Із акту від 05 листопада 2018 року, що складений і підписаний мешканцями с. Комарівка слідує, що водогін був побудований у 1989 році. На прокладення водогону, а саме на закупівлю труб, з кожного господарства надавали кошти. І після прокладення головного водогону, від господарства до господарства в с. Комарівка було прокладено індивідуальні водогони, які є у користуванні мешканців села на даний час. Мешканець села Комарівка - [PERSON] та члени його сім'ї брали безпосередню участь у фінансуванні та прокладенні водогону, як загального користування, так і до власного господарства. Водопровід, який забезпечує водопостачання до господарства [PERSON] було прокладено через земельну ділянку сусіда [PERSON], за попередньою його згодою, а водопровід до сусіда [PERSON] проведено через земельну ділянку сусіда [PERSON] за попередньою його згодою. Проте, [PERSON], яким є зятем сусіда позивача [PERSON] будинковолодіння, якого знаходиться за адресою: [ADDRESS]. та через земельну ділянку, яка перебуває у його користуванні, було проведено водопровід до господарства позивача, за відсутності будь-яких правових підстав зруйнував водогін, що тридцять років забезпечував водою позивача і членів його сім'ї та в будівництві якого позивач брав безпосередню участь, чим порушив його конституційне право на користування покладами підземних вод. Тому, із посиланням на вимоги ст.ст.15-16,1192 ЦК України вважає, що враховуючи той факт, що водопровід був побудований у 1989 році, а тому його вартість на даний час не відома, вважає, що належним способом захисту його цивільного права є зобов'язання відповідача відновити становище, яке існувало до порушення права (відремонтувати пошкоджений ним водопровід). Крім цього, на підставі ст.23, ч.1 ст.1167 ЦК України, п.п.3,9 постанови ПВСУ №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» просить стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду у розмірі 10000.00грн. Зазначає, що відсутність водопостачання створює великі незручності як для нього особисто так і членів його сім'ї, що негативно впливає на його здоров'я та його сім'ї. Крім цього, просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. 18.09.2018 відкрито провадження у справі. 29.11.2018 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали просять позов задоволити у повному обсязі. Додатково пояснили, що у 1989 році всім селом проводили водопровід, він особисто їздив в м.Кременець за трубою для водогону. Однак його господарство було останнім, кому провели воду, а так як не вистачало труб, то сусід [PERSON] дав особисту згоду на прокладення водопроводу через його господарство. І таким чином він користувався водою понад тридцять років. В даний час [PERSON] поїхав на заробітки, а в його господарстві почав проживати зять [PERSON], який в ніч з 22.06.2018 на 23.06.2018 розкопав та шляхом пошкодження перекрив доступ води до його господарства. Після чого він звертався з відповідними листами у відповідні органи, зокрема в сільську раду, поліцію. Неправомірними діями [PERSON] йому заподіяно також моральну шкоду, яку оцінює в 10 000 грн., оскільки неодноразового перебував на лікуванні, оббивав пороги не до однієї державної інстанції, що завдало значної шкоди його здоров'ю, правам та інтересам. Відповідач та його представник адвокат [PERSON] позов не визнали, проти задоволення позову заперечили та пояснили, що будинок належить тестю [PERSON] Його сусід [PERSON] використовує по господарству багато води через, що падає тиск і він не може нормально користуватися водою для власних потреб. Він попереджав сусіда про перекривання води, і просив його провести свій водопровід від загального водогону, однак той відмовився. Після перекривання ним води з ним розмовляв голова сільської ради та рекомендував йому усунути добровільно шкоду, відновити водопровід та порозумітися із сусідом [PERSON] Однак він погодився тільки тимчасово відновити постачання води до господарства [PERSON], за умови, що позивач в подальшому прокладе свій водопровід. На таку пропозицію [PERSON] відмовився. Вважає, що своїми діями не порушував прав та інтересів позивача та не завдавав йому моральної шкоди, а тому його позов є безпідставним. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача представник Комарівської сільської ради Бродівського району Львівської області в судове засідання не з'явився, однак подав суду письмову заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов [PERSON] визнав (а.с.44). Заслухавши пояснення сторін їх представників, свідків, з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади га органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципами верховенства права. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що в 1988-1989 роках колгоспом ім.Леніна с. Комарівка, Бродівського району, Львівської області було прокладено в с. Комарівка водогін загального користування. На прокладення водогону жителі с. Комарівка з кожного господарства здавали кошти. Будь-яка документація та схема водогону відсутня, на балансі Комарівської сільської ради сільський водогін не знаходиться. Оплата за спожиту воду проводиться з розрахунку п'ять гривень з людини та п'ять гривень з ВРХ щомісяця кожним господарством. (а.с.20,27). Актом від 05.11.2018 підтверджено, що [PERSON] та члени його сім'ї брали безпосередню участь у фінансуванні та прокладенні водогону як загального користування, так і до власного господарства. Водопровід, який забезпечує водопостачання до господарства [PERSON] було прокладено через земельну ділянку сусіда [PERSON] за попередньою його згодою, а водопровід до сусіда [PERSON] проведено через земельну ділянку сусіда [PERSON] за попередньою згодою (а.с.63). Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №28630192 від 11.01.2011 р. [PERSON] є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS](а.с.12). По сусідству за адресою [ADDRESS] знаходиться господарство [PERSON] (а.с.122-123). В даний час в будинковолодінні [PERSON] проживає його зять з дружиною - відповідач по справі [PERSON] Висновком по повідомленню [PERSON] від 06.07.2018 року Бродівського ВП Золочівського ВП ГУНП У Львівській області встановлено, що в ніч з 22.06.2018 на 23.06.2018 року [PERSON] перекрив трубу з водою, що проходить до будинку [PERSON].(а.с.87). В судовому засіданні даний факт [PERSON] не заперечив, пояснивши свої дії тим, що водопостачання через господарство, де він в даний час мешкає, до будинковолодіння [PERSON] створює йому ряд незручностей. Через велике споживання води [PERSON] у нього малий тиск води і він не може користуватися побутовою технікою, крім того труби є доволі старі і час від часу стається прорив, а так як труба проходить біля погребу, де зберігаються продукти харчування, то у випадку наступного прориву це може негативно вплинути на його інтереси. Факт перекриття водопроводу до господарства [PERSON] в судовому засіданні підтверджують також показання свідків. Так, свідок [PERSON] пояснив, що він працює на посаді сільського голови Комарівської сільської ради. Приблизно 19.06.2018 року у Комарівську сільську раду Бродівського району Львівської області звернувся [PERSON] і заявою у якій повідомив про те, щоб [PERSON] зробив собі окремий водопровід, тому що труба стара і може в будь-який час прорвати. 22.06.2018 до них звернулася дружина позивача [PERSON] про те, що в них немає води. По даному питанню сільською радою була створена комісія та встановлено, що [PERSON] перекрив воду до будинковолодіння [PERSON] [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.186 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді попередження. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що являється дружиною позивача [PERSON] В 1988 році вони разом із сусідом [PERSON] спільно, за спільні кошти провели воду із водогону загального користування. Однак вночі з 22-23 червня 2018 сусід [PERSON] дану воду перекрив, що створило її сім'ї ряд побутових незручностей. Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги в частині приведення водопроводу до попереднього стану законними та обґрунтованими та такими що доведені з боку позивача, та не спростовані належними та допустимими доказами з боку відповідача. Судом встановлено, що право позивача щодо користування водопроводом порушено і відповідачу [PERSON] слід відновити становище, яке існувало до порушення шляхом приведення водопроводу до попереднього стану, провівши ремонт водопроводу за власні кошти. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоду, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно зі ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діяти чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Позивач моральну шкоду обґрунтовує тим, що зазнав моральних страждань, що полягали в негативних змінах в його житті та його сім'ї. Суму моральної шкоди позивач оцінює в 10 000 гривень. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із подальшими змінами) суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд вважає, що в судовому засіданні не доведено причинно-наслідковий зв'язок між діями чи бездіяльністю відповідача та наслідками, пов'язаними з душевними стражданнями, погіршенням стану здоров'я, з порушенням нормального життєвого ритму та звичок позивача, а тому відмовляє у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди. Згідно ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судові витрати розподіляються відповідно до ст.141 ЦПК України, а саме із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] в зв'язку із частковим задоволенням позову необхідно стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн. та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об'єктивному розгляді справи, зібравши по справі докази,

Outcome: partial