Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Гаражно-будівельного кооперативу «Восток» про встановлення факту трудових відносин та стягнення заборгованості по заробітній платі, мотивуючи тим, що 21.01.2003р. його було прийнято за заявою на 0,5 ставки електриком у гаражно-будівельний кооператив «Восток», де він сумлінно працював до 21.09.2011р. У січні 2010р. він, як електрик 4 розряду проходив від кооперативу додаткове навчання у навчально-курсовому комбінаті «Професіонал» та проходив курси підвищення кваліфікації з 16.02.2011р. по 27.05.2011р. Також брав участь у закупівлі матеріалів для встановлення ввідної апаратури і приладів обліку електроенергії. Був звільнений за власним бажанням, тому що нерегулярно сплачувалася заробітна плата та виплата її постійно відкладалася. При черговому зверненні в 2014р. до голови Козаренко І.І., він повідомив, що документів по кооперативу немає і нема чим підтвердити заборгованість по зарплаті. Заробітну плату приблизно з 2005р. він одержував за відомостями, однак у 2014р. він дізнався що ніякі відрахування не робилися. Вважає що заборгованість по заробітній платі за 2009р. складає 4000грн., за 2010р. складає 4490грн. ; за 2011р. - 3220грн., всього складає 10710грн. З урахуванням індексу інфляції гривні на 2014р. становить 13923грн. У зв'язку наведеним просив встановити факт його трудової праці за сумісництвом у гаражно-будівельному кооперативі «Восток» на посаді електрика 4 розряду з 21.01.2003р. по 21.09.2011р. та стягнути з гаражно-будівельного кооперативу «Восток» заборгованість по заробітній платі у сумі 10710грн. з урахуванням індексу інфляції гривні на 2014р. - 13923грн.; стягнути з відповідача судовий збір та судові витрати; надати юридичну оцінку діяльності голови кооперативу Козаренко І.І. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 04.02.2015р. позовні вимоги в частині надання юридичної оцінки діяльності голови кооперативу Козаренко І.І. по цивільній справі за позовом [PERSON] до Гаражно-будівельного кооперативу «Восток» про встановлення факту трудових відносин та стягнення заборгованості по заробітній платі - залишено без розгляду, у зв'язку з заявою позивача. В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали зменшені позовні вимоги в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві та просили позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав викладених в письмових запереченнях долучених до матеріалів справи та просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що відповідно до журналу обліку електроенергії та лічильників кооперативу «Восток», він заповнювався на протязі з 2003р. по 2011р. Відповідно до акту виконаних робіт №40 від 20.06.2011р. між ТОВ «ХГП «Агропроменерго» та Гаражно-будівельного кооперативу «Восток», а саме встановлення ввідної апаратури і приладів обліку електроенергії згідно проекту, - 20.06.2011р. фактично виконані роботи підтвердив електрик [PERSON] Відповідно до акту №ОУ-0000008 31.01.2011р. між ТОВ «ХГП «Агропроменерго» та Гаражно-будівельного кооперативу «Восток», а саме виконані лабораторні вимірювання, які виконувалися у присутності електрика ГСК «Восток» [PERSON] Відповідно до довідки №16 від 09.08.2014р. [PERSON] вступив в члени до Гаражно-будівельного кооперативу «Восток» 17.11.1994р. Відповідно до посвідчення №0014 виданого 19.02.2010р. [PERSON], електрик допущений до роботи в електроустановках напругою до і вище 1000В до ГБК «Восток» в якості оперативно -ремонтного працівника. Відповідно до довідки №192 від 19.02.2014р. навчально-курсовому комбінаті «Професіонал» [PERSON] навчався у групі з підвищенням кваліфікації за напрямом «Працівники на знання Правил з електробезпеки» проходив курси підвищення кваліфікації з 16.02.2011р. по 27.05.2011р Відповідно до направлення №418 державної інспекції України з питань праці на проведення перевірки суб'єкта господарювання від 07.05.2014р. у ГСК «Восток» на підставі особистого звернення [PERSON] №21-03-6/П-20 від 04.04.2014р. та через прокуратуру Дніпровського району м.Херсона №56р14 від 10.04.2014р. погодження Держпраці №71/22-05/02-14 від 09.04.2014р. - порушень не виявлено. Відповідно до частини 1 статті 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно статті 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, у письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Положеннями статті 24-1 КЗпП визначено, що у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою, фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем проживання у порядку, визначеному Міністерством праці та соціальної політики України. Згідно статті 29 КЗпП України, до початку роботи за укладеним трудовим договором власник зобов'язаний роз'яснити працівникові його права та обов'язки та проінформувати під розписку про умови праці, ознайомити з правилами внутрішнього трудового розпорядку, визначити робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами, проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці та протипожежної охорони. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, звертаючись з позовом про встановлення факту перебування у трудових відносинах, [PERSON] на підтвердження трудових відносин з відповідачем Гаражно-будівельного кооперативу «Восток» посилався на те, що він був фактично допущений до виконання своїх обов'язків з 2003 року. Однак, ні письмового трудового договору за даний період, ні трудову книжку позивач суду не надав, заяви про прийняття його на роботу не подавалося, наказу про його прийняття не видавалося, місце його роботи не визначалося і фактично на місці роботи позивач в зазначений ним час не перебував. Крім того, на підтвердження своїх позовних вимог [PERSON] надав суду копії журналу обліку електроенергії та лічильників кооперативу «Восток», де зазначені дати, № гаражів, прізвища з ініціалами та підписи, акти виконаних робіт, які виконувалася лише у присутності [PERSON] Твердження позивача, про усі усні домовленості про прийняття на роботу, про умови роботи і про розмір заробітку, викликають сумнів, оскільки нічим це не доведено, а позивач має достатній трудовий стаж і обізнаний з правилами прийому на роботу в т.ч. по сумісництву. Окрім того, твердження позивача, спростовані матеріалами долученими представником відповідача, а саме відомостями про нарахування заробітної плати, платіжними відомостями, табелями обліку робочого часу, табелями розрахунками до нарядів (а.с.33-131). Трудове законодавство може регулювати лише ті відносини з приводу реалізації права на працю, які виникають на підставі трудового договору. За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо. Статтею 256 ЦПК України визначено перелік фактів, які встановлюються судом. Цією нормою передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже встановлення факту перебування у трудових відносинах не передбачено законом. Трудовий договір у встановленому законом порядку між сторонами укладений не був і позивач не зміг довести суду, що він в період 21.01.2003 року по 21.09.2011 року працював на посаді електрика у гаражно-будівельному кооперативі «Восток» за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу, оскільки не довів, яку трудову функцію він виконував; не довів, що дотримувався визначеного режиму роботи гаражно-будівельного кооперативу «Восток»; не довів, що оплата його роботи здійснювалась систематично щомісячно однаковими сумами платежів. Виходячи з наведеного позивач самовільно визначив наявність трудового договору між ним і відповідачем, дату його укладення, підстави його розірвання, розмір заробітної плати і інше, а тому його вимога про встановлення факту перебування у трудових відносинах з відповідачем задоволенню не підлягає. Позовні вимоги про стягнення невиплаченої заробітної плати в сумі 10710 гривень, з урахуванням індексу інфляції гривні на 2014р. в сумі 13923грн. є похідними від первісної позовної вимоги про встановлення факту перебування у трудових відносинах, а тому суд знаходить їх безпідставними та відмовляє в їх задоволенні. Враховуючи зазначені обставини справи, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем у вказаний період трудові відносини не мали місце у розумінні ст.21 КЗпП України.

Outcome: dismissed