Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, яке складається з домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , після смерті діда - [PERSON] , який помер [INFO] . Вимоги мотивовує, тим, що позивач звернувся до приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу Білан Є.Г., однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме житловий будинок, який належав його померлому діду - [PERSON] . Ухвалою від 30.04.2021р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач - представник Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області подали заяву про розгляд справи без участі представника та визнання позову. З наданих доказів, встановлено такі факти і обставини: З свідоцтва про народження Серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] /а.с. 8/. Із свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] /а.с.9/. З наданих суду документів встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження Серії [NUMBER] /а.с. 10/. Судом достовірно встановлено, що позивач є онуком [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] , помер [INFO] , про що виконкомом Феневицької сільської ради Іванківського району Київської області, зроблено відповідний актовий запис № 36 /а.с. 6/. Згідно довідки № 123 від 07.04.2021р., виданої Іванківською селищною радою Вишгородського району Київської області, вбачається, що згідно записів погосподарської книги №2 за померлим [PERSON] значиться житловий будинок [ADDRESS] . Земельна ділянка площею 0,25 га надана для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS] не приватизована і право приватної вланост і на земельну ділянку не виготовлялося. Номер об`єкта по господарського обліку №01-0179-1 /а.с.12/. За час життя [PERSON] зробив заповітне розпорядження, а саме: належний йому будинок, який знаходиться в [ADDRESS] заповів онуку [PERSON] , [INFO] . Зазначений заповіт зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій 2019 року під № 3 /а.с.7/. Постановою приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу Київської області Білан Є.Г. від 07.04.2021р. № 41/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок /а.с.11/. Після смерті [PERSON] , спадщину прийняли [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Інших спадкоємців не має. Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, не прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966р. та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966р., який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995р., та інших нормативно-правових актів. Так, згідно п. 1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Пунктом 7 даної Інструкції передбачено, що така реєстрація проводиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком N 1, зокрема, на підставі свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів. Факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , будинку є записи погосподарської книги №2, номер об`єкта по господарського обліку №01-0179-1 рахується житловий будинок в [ADDRESS] . Із технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, виготовленого на замовлення [PERSON] , вбачається, що спірний житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 58,4 кв.м., в плані під літерою «А» (житлова площа 27,1 кв.м.) Надвірні будівлі та споруди: сарай «Б, В, Г, Ж», навіс «Д», вбиральня «З», літній душ «К», колодязь №1, колодязь інженерних мереж №2, вигрібна яма №3, огорожа 4-6. Таким чином, встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , належав будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті спадщину прийняв [PERSON] . Таким чином, позивач прийняв спадщину після діда і набув право власності на належний діду вказаний ним будинок в порядку спадкування за заповітом, тобто з законних підстав. Оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного нерухомого майна із законних підстав, то позивач має право на судовий захист. Таким чином, позов є обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved