Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір банківського вкладу «Англійський «Перший» Здорова добавка» № 671239/2013 (надалі - Договір). На виконання умов Договору відповідач прийняв від позивача грошові кошти у сумі 160 000 грн. 00 коп. строком до 29 квітня 2014 року та з щомісячною виплатою процентів. Разом з тим, незважаючи на те, що 15 квітня 2014 року позивач повідомив відповідача про бажання отримати весь свій вклад у встановлену Договором дату, 29 квітня 2014 року грошові кошти позивача так і не були видані. При цьому, як пояснив представник відповідача, грошові кошти не видані позивачу через відсутність готівки в касі та введення банком обмежень на повернення вкладів. Крім того, всі неодноразові звернення позивача до відповідача щодо повернення коштів були залишенні останнім без уваги і до теперішнього часу вклад позивачу так і не повернуто. На підставі зазначеного та у зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від повернення суми вкладу за Договором, позивач просить суд позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на його користь 160 000 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяви, в яких просить справу розглядати у його відсутність, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. При цьому, у зв'язку з частковим поверненням відповідачем суми боргу, просив стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 158 000 грн. 00 коп. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, надав до суду заяву про відкладення розгляду справи, оскільки представник за дорученням [PERSON] не може взяти участі в судовому засіданні. Разом з тим, причини неявки представника визнані судом неповажними, оскільки до заяви про відкладення не додано жодного доказу, який би підтверджував поважність причин неявки в судове засідання представника відповідача. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, а повідомлені причини неявки представника відповідача у судове засідання визнано неповажними, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 29 жовтня 2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» було укладено Договір банківського вкладу «Англійський «Перший» Здорова добавка» № 671239/2013 (а.с. 8). Згідно умов п.п. 1.1, 1.3 Договору його предметом є розміщення позивачем у відповідача грошових коштів у розмірі 160 000 грн. 00 коп., строком зберігання на шість місяців, тобто до 29 квітня 2014 року. Також, відповідно до п.п. 1.5 Договору відповідач зобов'язався нараховувати проценти на суму вкладу з розрахунку 21 % річних. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином, що підтверджується квитанцією № 1299218 від 29 жовтня 2013 року (а.с. 9). Проте, відповідач вклад у строки, визначені Договором, позивачу не повернув. При цьому, зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що позивач як до, так і після закінчення строку дії Договору неодноразово звертався до відповідача з вимогою щодо повернення вкладу (а.с. 10, 11, 34-37). Проте, відповідач умови Договору належним чином не виконав та лише частково повернув позивачу його вклад у розмірі 2 000 грн. 00 коп. після звернення позивача з позовом до суду, про що свідчать заяви на видачу готівки № 408507 від 12 травня 2014 року, № 782583 від 18 червня 2014 року (а.с. 32, 33). Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно із ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач свої зобов'язання по поверненню вкладу у строки, встановлені у Договорі повністю не виконав, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми вкладу у розмірі 158 000 грн. 00 коп., є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 580 грн. 00 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 612, 1058, 1060 ЦК України та

Outcome: approved