Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду, який в подальшому змінив та просить суд визначити частку [PERSON] і [PERSON], померлої [INFO], в квартирі [ADDRESS], загальною площею 64.7 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м., що належить їм на праві спільної сумісної власності по ? частки кожному та визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], право власності на ? частку квартири [ADDRESS]. В обґрунтуванні позовних вимог позивач вказав, що [INFO] померла [PERSON], яка є його бабусею, у зв'язку з цим відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS], яка належить на праві спільної сумісної власності також і матері позивача [PERSON]. Відповідно до змісту заповіту [PERSON], померлої [INFO], посвідченого секретарем Червонокостянтинівського виконавчого комітету Ради народних депутатів Петрівського району Кіровоградської області та зареєстрованого в реєстрі за №21, все майно, що належало на день її смерті і на що за законом вона матиме право, спадкодавець заповіла позивачу, який після відкриття спадщини звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO], оскільки спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини. У зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду, при цьому також вказав, що він не пропустив строку для прийняття спадщини оскільки фактично прийняв її, бо після смерті спадкодавця продовжував проживати та користуватися квартирою [ADDRESS], яка належала [PERSON], померлої [INFO], на праві спільної сумісної власності, тобто вступив у володіння майном спадкодавця, що відповідає вимогам ст.ст. 548, 549 ЦПК України (в редакції 1963 року), який діяв на момент відкриття спадщини. Окрім зазначеного, позивач вважає, що оскільки частка майна спадкодавця з квартирі [ADDRESS], загальною площею 64.7 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м., що належить на праві спільної сумісної власності останній та відповідачу [PERSON] не виділена, він також просить суд для реалізації свого права на спадщину виділити частку в зазначеній квартирі. Ухвалою суду від 04 серпня 2014 року за клопотанням представника позивача до участі у справі залучений співвідповідач в особі виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в зміненій позовній заяві та доданих до неї документах. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала позов, а також пояснила, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], квартирою [ADDRESS] її онук [PERSON] користується квартирою, частина якою за життя належала [PERSON], він оплачує комунальні послуги, зробив ремонт, поміняв вікна. За життя [PERSON], їй - відповідачеві, та [PERSON], спільно, сумісно належала квартира [ADDRESS]. Ніяких домовленостей щодо розміру часток кожного з співвласників, не було. Представник відповідача виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини його відсутності суду не відомі. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши надані позивачем докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, мотивуючи своє рішення наступним чином. Згідно ст.ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх оспорюванних прав, а суд здійснює правосуддя захищаючи порушенні права осіб у спосіб, визначений законом України. Відповідно до змісту свідоцтва про право власності на житло, квартира [ADDRESS], загальною площею 64,7 кв.м., належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ч. 2, 3 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 ЦК України. [INFO] померла [PERSON] (а.с. 4), у зв'язку з чим відкрилась спадщина. Згідно змісту заповіту від 10 листопада 1989 року [PERSON] у випадок смерті розпорядилась, що належне їй на праві особистої власності жилий будинок, що знаходиться в селі Новопетрівка, Петровського району кіровоградської області і все майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с. 6). В силу ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач звернувся до державного нотаріуса Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. з заявою про видачу свідоцтво про право на спадщину після смерті своєї бабусі [PERSON], померлої [INFO], проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском строку для її прийняття (а.с.20). Відповідно до вимог ст. 548 ЦПК України (в редакції 1963 року), який діяв на момент відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно змісту ст. 549 ЦПК України (в редакції 1963 року), який діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач після смерті [INFO] своєї бабусі [PERSON] продовжував користуватись квартирою [ADDRESS], оплачував користування комунальними послугами, робив поточний ремонт, про що в судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечувала, а також визнала позов в повному обсязі. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Приймаючи до уваги вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Визначити, що частка кожного із співвласників [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] є рівною та складається із 1/2 частки та визнати право власності за [PERSON] у порядку спадкування за заповітом на ? частку квартири [ADDRESS] Дніпропетровської області, загальною площею 64,7 кв.м., житловою площею 38,8 кв.м. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved