Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, в порядку регресу, посилаючись на те, що між Моторним (транспортним ) страховим бюро України» та [PERSON] укладено договір обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників транспортних засобів АС/9817387 23.04.2014 року, згідно якого в період з 23.04.2014 року по 22.04.2015 року забезпечувалася цивільно правова відповідальність водія, який керував автомобілем «ВАЗ», державний номер [NUMBER]. 15 серпня 2014 року о 16:35 годині на 11 км. автошляху Цюрупинськ -Гола Пристань-Скадовськ у м.Херсоні відповідач, керуючи автомобілем ВАЗ 21044, ДНЗВТ 6255 АХ здійснив наїзд на автомобілі ВАЗ, ДНЗ ВТ 9375 ВВ, Nissan, ДНЗ АЕ 0216 НА, Rover, ДНЗ 083-56 ХО, ВАЗ ДНЗ 179-27 ХО, що призвело до їхнього пошкодження та завдало матеріальних збитків. Вина [PERSON] підтверджена постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 15.09.2014 року та його притягнуто до відповідальності за ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП був пошкоджений, зокрема, автомобіль ВАЗ», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] На час скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому відповідно до умов договору страхування позивач виплатив потерпілій особі страхове відшкодування в сумі 23619,37 гривень. У звязку з чим позивач звернувся до суду із даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП в порядку регресу у розмірі 23619,37 гривень та судові витрати. Представник позивача надала на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено відповідно Полісу №АС/9817387 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого з 23.04.2014 року до 22.04.2015 року включно, страховиком Моторне (транспортне ) страхове бюро України, страхувальником [PERSON], [INFO], забезпечений транспортний засіб ВАЗ 21 099, державний номер [NUMBER]. Згідно постанови Суворовського районного суду Херсонської області №668/12234/14-п від 15.09.2014 року, яка 26.09.2014 року набрала законної сили, 15 серпня 2014 року о 16:35 годині на 11 км. автошляху Цюрупинськ-Гола Пристань-Скадовськ у м.Херсоні [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], здійснив наїзд на автомобілі [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], що призвело до їхнього пошкодження. Вищевказаною постановою [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень. Згідно заяви (повідомлення) про дорожньо транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування від 26.09.2014.2014 року, [PERSON] страхову компанію повідомлено про ДТП, яка сталась 15.08.2014 року. Згідно платіжного доручення № 7770 від 21 жовтня 2014 року Моторне (транспортне ) страхове бюро України виплатило страхове відшкодування згідно наказу № 5249 від 15.10.2010 року власнику автомобіля ВАЗ 21 099, державний номер [NUMBER] [PERSON] у сумі 23619,37 гривень. Крім того, згідно платіжного доручення № 8071 від 06.11.2014 року позивач виплатив на користь ТОВ «ЕАК «Довіра» 1140,00 грн за послуги аварійного комісара згідно акту № 9485 за дорученням позивача № 24290 від 22.08.2014 року. Згідно ст.9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування-страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Відповідно до ст.20 Закону України «Про страхування» та ст.988 ЦК України, страхувальник зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Крім цього, відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового характеру, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст.38 п.1.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані спяніння під впливом алкоголю, наркотичних, психотоксичних чи інших одурманюючих речовин, а також якщо він не повідомив страховика у строки, передбачені ст.33 зазначеного Закону (не пізніше 3-х робочих днів). Крім цього статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Оскільки ДТП мало місце 15 серпня 2014 року, а відповідач повідомив про це позивача 26.09.2014 року, суд дійшов переконання, що порушене право позивача на зворотну вимогу (регрес) підлягає судовому захисту, а тому заявлені позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Разом з цим у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Згідно п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006р. (Заява N 33949/02), відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром. Судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору, згідно платіжного доручення №43284 від 30.05.2016 року в сумі 1378,00 гривень, оплаті витрат на правову допомогу, згідно Додаткової угоди № 261 від 16.05.2016 року до контракту про надання правової допомоги № 77 від 04.10.2012 року в розмірі 2000 грн., позивачем доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром, тому вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає вимогам ч.1 ст.88 ЦПК України, п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України») від 09.11.2006р.

Outcome: approved