Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом у якому просить розірвати кредитний договір № 85029059101, укладений 25.04.2013 року з АТ «Банк Ренесанс Капітал» з дати винесення рішення. Вимоги мотивує тим, що між ним та Рівненською філією АТ «Банк Ренесанс Капітал» 25 квітня 2013 року було укладено кредитний договір № 85029059101 про надання споживчого кредиту на суму 11 696 грн. 61 коп. строком на 36 місяців. Згідно з графіком платежів кредитного договору він має здійснювати щомісячні платежі у розмірі 512,88 грн., що передує 26 числу кожного місяця. Просить розірвати вказаний кредитний договір з посиланням на ст. 652 ЦК України у зв»язку з істотною зміною обставин. Зазначає, що кредитний договір ним був підписаний на прохання знайомого на ім»я [PERSON], якому терміново були потрібні кошти, однак сам знайомий не мав змоги їх отримати у банківській установі, при цьому останній зобов»язувався своєчасно сплачувати у банк щомісячні платежі. Проте за інформацією банку на його рахунок, який відкритий за кредитним договором, надійшло коштів 3 600 грн., прострочена заборгованість становить 1 561 грн. 59 коп. Вказаний товариш вимоги банку ігнорує та на його дзвінки не відповідає. Він є студентом Рівненського економко-гуманітарного та інженерного коледжу, стипендії не отримує, так як навчання платне, єдиним джерелом його доходу є пенсія по 2 групі інвалідності у розмірі 900 грн., яку витрачає на лікування і навчання. Якби була можливість передбачити такі обставини, то він не укладав би вказаний договір. На підставі його заяви 05.06.2013 року Рівненським МВ УМВССУ в Рівненській області порушено кримінальне провадження за ч. 1 ст. 190 КК України по факту заволодіння малознайомим йому чоловіком на ім»я [PERSON] його грошовими коштами в сумі 12 000 грн. У добровільному порядку відповідач за його зверненнями не погоджується розривати кредитний договір. В судовому засіданні позивач підтримав позов та викладені у ньому обставини. Представник ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» Щудла А.М. суду подав заяву з проханням розглянути справу без участі представника відповідача та відмовити у задоволенні позову на підставі письмових заперечень. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та позивачем 25 квітня 2013 року був укладений кредитний договір, за умовами якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 11 696 грн. 61 коп., з яких сума 9618,92 грн. на оплату товару та 2077,69 грн. для оплати договору страхування, строком на 36 місяців з визначенням дати повернення коштів до 26.04.2016 року та сум щомісячних оплат, згідно графіку платежів (а.с. 6, 7). Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачами у справі зазначено Рівненську філію Публічного акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал» та Публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал». Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 95 Цивільного кодексу України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. У зв»язку з викладеним належним відповідачем у справі являється юридична особа ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», яке є стороною спірного правочину. За заявленими вимогами позивач просить розірвати вказаний кредитний договір з посиланням на істотні зміни обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України, зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. За нормою ч. 2 ст. 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що кредитний договір ним був підписаний на прохання малознайомої особи на ім»я [PERSON], який обіцяв повернути кредит, однак свої зобов»язання останній не виконав, у зв»язку з чим вимоги щодо сплати заборгованості, яка виникла, заявляються до нього; тому якби він мав можливість передбачити такі обставини, то спірний правочин не укладав. Однак дані доводи, як підстави для розірвання кредитного договору, з огляду на вищевказану норму ч. 2 ст. 652 ЦК України суд прийняти до уваги не може, оскільки, оспорюваний правочин укладався між позивачем та ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», яким обумовлені права та обов»язки сторін і порядок їх виконання та у кредитному договорі відсутні будь-які положення щодо виконання його третьою особою. Як визначено ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. При розгляді справи встановлено, що укладаючи кредитний договір позивач мав проявити турботливість та обачність, які від нього вимагалися, оскільки із суті договору випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона, однак при цьому погодився зі всіма умовами правочину, кредитний договір є чинним та його дійсність сторонами при розгляді даної справи не оспорюється. За викладених обставин суд вважає, що правові підстави для задоволення вимог відсутні, у зв»язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed