Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою 14.01.2016 року, в обґрунтування якої зазначив, що рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 10.06.2009 року з нього стягнуті аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів. Також рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17.05.2012 року з нього стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку. Окрім того, що він сплачує аліменти на утримання своїх дітей, в провадженні ВДВС Криворізького районного управління юстиції знаходяться виконавчі листи № 177/2288/14 та № 177/916/14 про стягнення з нього на користь ПАТ «Приват Банк» боргу на загальну суму 34 604,80 грн. заборгованості за кредитами, які вони брали разом з відповідачкою, однак нині погашає їх один. Після сплати аліментів в розмірі 50% від заробітної плати та заборгованості перед ПАТ «Приват Банк» у нього майже не залишається коштів на власне існування, тому просив зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішеннями Криворізького районного суду Дніпропетровської області на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], з 1/4 до 1/6 від усіх видів доходів та [PERSON], [INFO] з 1/4 до 1/6 усіх видів доходів. Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23.05.2016 року позовна заява [PERSON] до [PERSON] в частині зменшення розміру аліментів, утриманих з [PERSON] за рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], з 1/4 частини до 1/6 частини усіх видів доходів залишена без розгляду за заявою позивача на підставі п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України. Позивач та його представник за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявилися, від представника позивача надійшла заява, в якій він просив справу розглянути за їх відсутності (а.с.58). Відповідач [PERSON] також не скористалися правом на участь в судовому засіданні, в письмовій заяві вказала, що позовні вимоги [PERSON] не визнає, оскільки викладені в позові обставини не є підставою для зменшення розміру аліментів, заробітна плата позивача є достатньою для його забезпечення в повному обсязі, справу просила розглянути без її участі (а.с. 37). В звязку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 4,5). Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 10.06.2009 року з [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, на користь матері [PERSON], починаючи з 05.05.2009 року (а.с. 19-20). Крім того, рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11.06.2012 року з [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, на користь матері [PERSON], починаючи з 24.02.2012 року (а.с. 27-28). Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За приписами ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При цьому, як розяснено в постанові Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як на підставу необхідності зменшення розміру аліментів позивач посилався на наявність в нього боргових зобовязань перед ПАТ «Приват Банк» згідно виконавчих листів № 177/916/14 від 09.10.2014 р. та № 155/2288/14 від 25.12.2014 року, виданих Криворізьким районним судом Дніпропетровської області на загальну суму заборгованості в розмірі 34604,80 грн. (а.с. 8-11). Також вказував, що після сплати аліментів та боргових зобовязань перед ПАТ «Приват Банк» у нього майже не залишається коштів на власне існування. Проте така позиція позивача не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи. Так, згідно довідки про доходи ТОВ «Криворізька будівельна компанія» від 23.02.2016 року №12, із заробітної плати [PERSON] відраховуються окрім обовязкових платежів лише витрати по аліментним зобовязанням, що становить близько 33% від нарахованої заробітної плати за період з серпня 2015 р. по січень 2016 р. (а.с. 18) Крім того, виконавчі провадження за виконавчими документами № 177/916/14 від 09.10.2014 р. та № 155/2288/14 від 25.12.2014 року, виданими Криворізьким районним судом Дніпропетровської області на загальну суму заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Приват Банк» в розмірі 34604,80 грн. закінчені в звязку з погашенням боргу в повному обсязі (а.с. 39-56) Отже, суду не надані належні та допустимі докази в підтвердження зміни обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, після винесення рішення Криворізьким районним судом Дніпропетровської області від 10.06.2009 року про стягнення аліментів, які б доводили необхідність зменшення розміру аліментів, у звязку з чим суд приходить до висновку, що у задоволенні позову належить відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed