Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання його та малолітньої доньки відповідача такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те, що з 27.07.2009 відповідач [PERSON] , позивач [PERSON] , а також треті особи [PERSON] , [PERSON] , та неповнолітній [PERSON] були співвласниками спірної квартири. Вказав, що з 2011 року відповідач [PERSON] чинив перешкоди позивачу та третім особам у проживанні та користуванні спірним майном. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.04.2012 відповідача було зобов`язано усунути співвласникам квартири перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] та вселено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на спірну житлову площу. Разом з тим, вказане судове рішення відповідачем виконано не було. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.07.2020 припинено право власності відповідача на належну йому 1/5 частину спірної квартири, яка внаслідок сплати іншими співвласниками відповідної грошової компенсації [PERSON] була розподілена між позивачем та третіми особами в рівних долях по 1/20 частині квартири кожному. Разом з тим, позивачу стало відомо, що 13.09.2013 відповідач без дозволу та згоди інших співвласників зареєстрував у спірній квартирі місце проживання своєї малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , яка як член сім`ї відповідача також втратила право користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене, просить суд визнати відповідача [PERSON] та його малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції та розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті судової влади. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Надала на адресу суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. Третя особа [PERSON] , яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Надала до суду заяву, у якій позовні вимоги просила задовольнити, та проводити розгляд справи без її участі. Відповідно до ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 23.11.2020 у вказаній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 22.03.2021, яка занесена до протоколу судового засідання в рамках п. 7 ч. 2 ст. 248 ЦПК України, постановлено закрити підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. У порядку, визначеному ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи убачається, що квартира [ADDRESS] загальною площею 78,0 кв.м, жилою площею 44,10 кв.м на праві приватної власності була зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про право власності, виданого 27.07.2009 на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 28.01.2009 №112-С/КІ (а.с. 16). За поясненнями позивача відповідач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з донькою позивача - [PERSON] , третьою особою у справі. Шлюб між ними було розірвано 24.11.2010, після чого відповідач став проживати сам у спірному житлі, змінив замки від вхідних дверей та чинив перешкоди іншим співвласникам квартири у користуванні належним їм майном. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.04.2012 за №2-2323/12 зобов`язано [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS] (а.с. 18-19). Відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Києва від 30.08.2012 та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.12.2012 рішення суду першої інстанції від 12.04.2012 залишено без змін (а.с. 20-22, 25-26). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.07.2020 за №756/11045/15-ц припинено право власності [PERSON] на 1/5 належної йому частки у квартирі [ADDRESS] , визнано право власності на вказану частку за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/20 частини кожному. Крім того, повернуто [PERSON] з депозитного рахунку Оболонського районного суду м. Києва грошові кошти у розмірі 73 539,75 грн., внесені [PERSON] , грошові кошти у розмірі 147 079,50 грн., внесені [PERSON] , грошові кошти у розмірі 73 539,75 грн., внесені [PERSON] як компенсацію вартості 1/5 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 28-31). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.10.2020 право власності на вказану 1/5 частини квартири, власником якої був відповідач, зареєстровано 12.10.2020 за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/20 частині на кожного відповідно (а.с. 32-35). У відповідності до Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва станом на 06.11.2020 за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 4 особи: [PERSON] - з 19.11.2009, [PERSON] - з 19.11.2009, [PERSON] - з 26.11.2009 та [PERSON] - з 13.09.2013 (а.с. 36). Вказані обставини підтверджуються також Довідками про реєстрацію місця проживання особи №13933748 від 14.01.2021 та №13933740 від 14.01.2020 (а.с. 60, 61). У листі обслуговуючої дільниці №506 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського р-ну м. Києва» від 26.10.2020 вказано, що у період з 01.10.2019 по 26.10.2020 [PERSON] із заявою про неможливе проживання та користування, або тимчасову відсутність і збереження за ним місця проживання у квартирі [ADDRESS] до обслуговуючої дільниці не звертався (а.с. 37). Згідно листа Оболонського УП ГУНП у м. Києві від 30.10.2020 за №7734/125/51-2020 проведеною перевіркою відповідно до обліків Оболонського УП ГУНП у м. Києві звернень [PERSON] щодо здійснення йому перешкод у користуванні квартирою зареєстровано не було (а.с. 52). Як убачається з пояснень позивача, відповідач та його дитина [PERSON] , [INFO] , формально зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , проте починаючи з липня 2015 ні постійно, ні тимчасово не проживають у спірному житлі. Відповідач участі в утриманні житла не бере, особистих речей у квартирі не має Судом встановлено, що позивачем та іншими особами не чиняться перешкоди [PERSON] та його малолітній доньці [PERSON] у користуванні житлом. Відповідно до вимог ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. У п. 33, 34 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 за №5 визначено, що позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Крім того, судом встановлено, що рішенням суду від 03.07.2020 за №756/11045/15-ц припинено право власності [PERSON] на частину спірної квартири. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 29.01.2018 за №766/1955/16-ц зазначив, що право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; і з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Таким чином, право користування житловим приміщенням малолітньої [PERSON] втрачено у зв`язку із припиненням права власності на частину у спірному майні її батька - [PERSON] . Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що відповідач та його малолітня дитина в житловому приміщенні, яке перебуває у власності позивача, не проживають понад 6 місяців, в той час як реєстрація місця проживання [PERSON] та малолітньої [PERSON] створює позивачу перешкоди у користуванні квартирою, обмежуючи його майнові права, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved