Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, так як [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 6,04 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Коноплянської сільської ради іванівського району Одеської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю , серія ІІІ-ОД №067198, виданого Коноплянською сільською радою 04 червня 2002 року. За життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого дану земельну ділянку заповів позивачу, що підтверджується копією заповіту від 12 серпня 2013 року, посвідченого секретарем Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області. У встановлений законодавством термін позивач звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Від нотаріуса дізнався, що заяву про прийняття спадщини також подала донька померлого, [PERSON], яка є інвалідом другої групи та має обов»язкову частку у спадщині. Правовстановлюючі документи на вказане майно знаходяться у відповідачки. Нотаріус рекомендувала позивачу звернутися до суду в зв»язку з тим, що наявність спору не дозволяє отримати свідоцтво про право на спадщину. Позивач позовні вимоги підтримав та просив визнати за ним право власності на земельну ділянку згідно із заповітом . Відповідачка проти позову не заперечувала та визнав його в повному обсязі, надала суду письмову заяву в якій зазначила, що заяву про прийняття спадщини написала в зв'язку з необізнаністю, мала намір від неї відмовитись, але у встановлений законом строк не встигла написати заяву, на даний час претензій до позивача не має. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказі в сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити виходячи з наступного. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом досліджено документи , які свідчать про те , що померлий володів вказаним майном на законних підставах. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст.16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового; або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути, зокрема, визнання права (п.1 ч.2 цієї статті). Таким чином, власник або інша заінтересована особа мають право звернутися до суду за забезпеченням прав власності, пов'язаних з усуненням перешкод, які заважають власнику або іншому титульному володільцеві здійснювати в повній мірі та беззаперечно свої права володіння та розпорядження майном. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення . Відповідачка по справі позов визнала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст.174 ЦПК України .Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилалася позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Outcome: approved