Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із названим позовом у якому просив скасувати арешт на земельну ділянку, яка розміщена на території [ADDRESS], з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: [NUMBER], який був накладений на підставі постанови від 19 квітня 2010 року Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського РУЮ в Київській області; виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис від 19квітня 2010 року, реєстраційний номер обтяження - 9742527 про арешт названої земельної ділянки. Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 22 лютого 2005 року на підставі договору дарування йому належить названа земельна ділянка. 23 січня 2017 року звернувшись до державного реєстратора прав на нерухоме майно Вишгородської міської ради із заявою про проведення державної реєстрації права власності, отримав відмову у державній реєстрації, оскільки на дану земельну ділянку зареєстровано обтяження за іншою особою. 09 лютого 2017 року звернувся до Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського РУЮ в Київській області з заявою про зняття арешту з даної земельної ділянки, однак свої листом від 09.02.2017 року за № 1101 Відділ Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції в Київській області також відмовив йому в знятті арешту. Позивач у судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив про їх задоволення. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справу був повідомлений належним чином. Суд заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У статті 10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 22 лютого 2005 року посвідченого державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Єременко Т.М. та зареєстрований в реєстрі за № 948 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0, 0301 га, яка розміщена на території [ADDRESS], з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] (а.с. 5). З державного акту на право власності на земельну ділянку від 15 червня 2006 року вбачається що [PERSON] є власником зазначеної земельної ділянки (а.с. 6). Рішенням державного реєстратора від 27 січня 2017 року за № 33601313 [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, яка розміщена на території [ADDRESS], з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] оскільки встановлено зареєстроване обтяження за іншою особою (а.с. 7). 09 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції в Київській області із заявою про зняття арешту з земельної ділянки площею 0,0301 га, яка розміщена на території [ADDRESS], з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: [NUMBER], на що того ж дня отримав лист за № 1101 в якому зазначено, що на земельну ділянку накладено арешт за № 9742527 від 19 квітня 2010 року та виконавче провадження при виконанні якого державним виконавцем накладено арешт, відсутнє в реєстрі «АСВП», оскільки знаходилось на виконанні до функціонування зазначеного реєстру (а.с. 8). З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у кого здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Згідно з пункту 1 статті 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Виходячи з вищевикладеного, вбачається, що порушується право приватної власності позивача, у зв'язку з чим він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися своїм правом власності на нерухоме майно. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов є законним і обґрунтованим, в зв'язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved