overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . У свідоцтві про народження дитини батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження №00005892594 від 16.10.2010, наданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, відомості про батька записані за заявою матері згідно з частиною першою статті 135 сімейного кодексу України. [PERSON] не бере участі у вихованні сина, не провідує дитину, не цікавиться здоров`ям дитини, успіхами у вихованні та навчанні, морально не підтримує та матеріально не утримує дитину. [PERSON] була запрошена 26.11.2019р. та 10.12.2019р. на засідання комісії з питань захисту прав дитини, однак не прибула та не повідомила про причини відсутності. Станом на 10.12.2019р. [PERSON] не надала будь-яких пояснень щодо її участі у вихованні дитини та турботи про дитину. Ч.5 ст. 150 Сімейного кодексу України визначено, що передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського управління юстиції у Донецькій області 15 вересня 2012 року, актовий запис №467. Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. Шлюб з відповідачем [PERSON], [INFO] було зареєстровано 15 вересня 2012 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського управління юстиції у Донецькій області 15 вересня 2012 року, актовий запис №467. Від шлюбу дітей немає. Шлюбні відносини з відповідачем припинені у наслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Проживають окремо. Відповідач ніде не працює, веде дозвільний спосіб життя та схильний до вживання спиртних напоїв. Спору про розділ майна немає. Тому позивач звернулася до суду. У судове засідання позивач не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій просила позовні вимоги задовольнити - розірвати шлюб з відповідачем, також зазначила, що з березня 2013 року не проживає з відповідачем, оскільки останній проживає з іншою жінкою. Відповідач у судове засідання не прибув. Про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність, згідно з ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню, з наступних підстав. 15 вересня 2012 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського управління юстиції у Донецькій області, зареєстровано шлюб між [PERSON], народження [INFO], уродженцем м. Донецька та [PERSON], народження 29 квітня 1987 року, уродженкою м. Маріуполя Донецької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 15 вересня 2012 року зроблено відповідний актовий запис №467, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 15 вересня 2012 року. Позивач наполягала на розірванні шлюбу, оскільки шлюбні відносини з відповідачем припинені з березня 2013 року, примирення вважає неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, схильністю відповідача до вживання спиртних напоїв. Спору про розділ майна немає. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 ч.2 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких умовах, суд вважає, що сім'я фактично припинила існування і шлюб між сторонами підлягає розірванню, оскільки перебування у шлюбі буде порушувати права та інтереси сторін. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 09.08.2008 року у Куйбишевському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області, актовий запис № 342. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя неможливе. Позивач просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила суд справу розглядати без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про шлюб, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстровано 09.08.2008 року у Куйбишевському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області, актовий запис № 342. Фактично шлюбні відносини припинені. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Відповідно до положень статті 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Враховуючи встановлені конкретні обставини у справі, оцінивши надані в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 109, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 11.07.2009 року у Куйбишевському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області, актовий запис № 250. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя неможливе. Позивач просить шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов. Відповідач та її представник у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про шлюб, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстровано 11.07.2009 року у Куйбишевському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області, актовий запис № 250. Фактично шлюбні відносини припинені у червні 2013 року. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Відповідно до положень статті 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Враховуючи встановлені конкретні обставини у справі, оцінивши надані в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 109, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 12.11.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис № 943. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя неможливе. Позивач просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивач у судове засідання не зявилася, просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, просив суд розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив суд справу розглядати без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про шлюб, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстровано 12.11.2005 року у у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис № 943. Фактично шлюбні відносини припинені. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Відповідно до положень статті 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Враховуючи встановлені конкретні обставини у справі, оцінивши надані в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 109, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 15.06.1996 року у Куйбишевському районному відділі реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, актовий запис № 151. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя неможливе. Позивач просить шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, дала пояснення аналогічні викладеним у позові обставинам та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про шлюб, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстровано 15.06.1996 року у Куйбишевському районному відділі реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, актовий запис № 151. Фактично шлюбні відносини припинені. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Відповідно до положень статті 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Враховуючи встановлені конкретні обставини у справі, оцінивши надані в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 109, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 17.08.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 318. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя неможливе. Позивач просить шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, дала пояснення аналогічні викладеним у позові обставинам та наполягала на їх задоволенні. Відповідачка у судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем. Суд, вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про шлюб, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстровано 17.08.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 318. Фактично шлюбні відносини припинені. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Відповідно до положень статті 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Враховуючи встановлені конкретні обставини у справі, оцінивши надані в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 109, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 21.10.2000 року у Київському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області, актовий запис № 580. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя неможливе. Позивач просить шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила суд справу розглядати без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про шлюб, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстровано 21.10.2000 року у Київському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області, актовий запис № 580. Фактично шлюбні відносини припинені у липні 2013 року. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Відповідно до положень статті 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Враховуючи встановлені конкретні обставини у справі, оцінивши надані в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 109, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 24.04.2009 року у Донецькому міському відділу реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 263. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя неможливе. Позивач просить шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, дала пояснення аналогічні викладеним у позові обставинам та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про шлюб, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстровано 24.04.2009 року у Донецькому міському відділу реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 263. Фактично шлюбні відносини припинені. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Відповідно до положень статті 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Враховуючи встановлені конкретні обставини у справі, оцінивши надані в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 109, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 24.08.2002 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 296. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя неможливе. Позивач просить шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, дав пояснення аналогічні викладеним у позові обставинам та наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про шлюб, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстровано 24.08.2002 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 296. Фактично шлюбні відносини припинені. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Відповідно до положень статті 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Враховуючи встановлені конкретні обставини у справі, оцінивши надані в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 109, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved