Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач, звернувся до суду та просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ТДВ «СК «Віді-страхування»: - суму в розмірі 190 085.90 гривень в рахунок відшкодування шкоди; - сплачений судовий збір у розмірі 2 851,29 гривень за подання до суду позовної заяви; - витрати, пов`язані з розглядом справи 3000.00 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що 02.09.2019 року між [PERSON] та ТДВ «СК «Віді-страхування» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту АС № 012903, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Toyota RAV4, реєстраційний номер [NUMBER] . 23.06.2020 року на вул. Французький бульвар в м. Одесі сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого ТЗ Toyota RAV4, реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіля BMW, реєстраційний номер якого [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] .. Вина відповідача у вчиненні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 04.08.2020 року. 05.08.2020 року до ТВД «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернулась [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування від 05.08.2020 року у зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування. У подальшому ТВД «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» здійснило виплату потерпілій від ДТП [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 190 085,90 гривень. По твердженню позивача до нього перейшло право вимоги відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України, оскільки саме він виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат. Саме з цих підстав позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 08.10.2020 року провадження по справі за вищеназваним позовом було відкрито та призначено до підготовчого розгляду на 03.11.2020 року о 10:00 годині (а.с.68), про що повідомлено сторонам (а.с.69, 70). 15.10.2020 року до суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] про проведення підготовчого розгляду в режимі відеоконференції (а.с.71-75). Ухвалою суду від 19.10.2020 року у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про проведення підготовчого розгляду в режимі відеоконференції по даній справі - відмовлено (а.с.76). У підготовче засідання призначене на 03.11.2020 року, сторони будучи належним чином повідомленими - не прибули. Представник позивача - адвокат Невідомий О.М. (а.с.73-74) надіслав заяву про проведення підготовчого розгляду у його відсутність (а.с.79-80). Відповідач по справі також не прибув у підготовче засідання. Ухвалою від 03.11.2020 року підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду на 26.11.2020 року (а.с.82), про що повідомлені сторони (а.с.83). Ухвалою суду від 18.11.2020 року клопотання представника позивача про проведення відеоконференції задоволено та доручено Києво-Святошинському районному суду Київської області забезпечення проведення відеоконференції (а.с.89). В судове засідання призначене на 26.11.2020 року: - представник позивача не прибув, про час та місце проведення судового розгляду повідомлений згідно вимог чинного законодавства. На електронну пошту суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо заочного розгляду справи (а.с.94). - відповідач повідомлявся згідно вимог чинного законодавства про час та місце проведення судового розгляду за адресою свого постійного місця реєстрації: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області та довідкою Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.64). Згідно ст.128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою (ч.2). Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (ч.8 Суд надсилав судову повістку повідомлення на 03.11.2020 року (а.с.69), яка була отримана відповідачем, та на 26.11.2020 року (а.с.83), яке повернулося до суду без вручення з відміткою листоноші, що «Адресат за вказаною адресою відсутній» (а.с.87-88). Крім того, згідно довідки Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області від 05.10.2020 року за №2105 [PERSON] [INFO] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не проживає, та не є головою даного домоволодіння (а.с.66). Жодної іншої адреси місця перебування відповідача, суду не повідомлено. Надалі суд повідомляв відповідача про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/ (а.с.85). Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач по справі повідомлений належним чином про час та місце розгляду даної справи. Будь-яких заяв, пояснень, заперечень щодо спростування доводів, викладених в позовній заяві, від відповідача до суду не надходило. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України (а.с.94). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяву представника позивача, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Судом встановлено, що 02.09.2019 року між [PERSON] та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-страхування» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту АС № 012903, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Toyota RAV4, реєстраційний номер [NUMBER] . Строк дії договору з 03.09.2019 року по 02.09.2020 року (а.с.6-12). [PERSON] є власником транспортного засобу Toyota RAV4, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 29.08.2019 року (а.с.13). 23 червня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного Toyota RAV4, реєстраційний номер [NUMBER] та транспортного засобу BMW, Х5, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що зафіксовано довідкою Управління патрульної поліції в Одеській області НПУ від 25.06.2020 року (а.с.15, 14). Відповідно постанови Приморського районного суду Одеської області від 04.08.2020 року, справа №522/12230/20, слідує, що «громадянин [PERSON] , керуючи автомобілем «BMW», державний номер [NUMBER] , по провулку Спортивний в м. Одеса, при виїзді на нерегульоване перехрестя з Французьким бульваром, не надав переваги у русі автомобілю Toyota RAV4, реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався з правого боку по Французькому бульвару та скоїв зіткнення з автомобілем Toyota, після чого, по інерції, авто BMW здіснило зіткнення з авто HONDA, реєстраційний номер [NUMBER] , який зупинився ліворуч. При дорожньо-транспортній пригоді усі транспортні засоби отримали механічні пошкодження» (а.с.49). Цією постановою суду від 04 серпня 2020 року громадянин [PERSON] був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340.00 гривень (а.с.49). Згідно положень ч.6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Пунктом 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що підставами звільнення від доказування є постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрало законної сили, обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року з подальшими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода підлягає відшкодуванню в повному об`ємі особою, що її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина даної особи. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що саме порушення відповідачем [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої транспортний засіб Toyota RAV4, реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження, тобто вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. Згідно звіту №1846V Суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] від 30.06.2020 року сума матеріального збитку автомобіля Toyota RAV4, реєстраційний номер [NUMBER] складає - 206 591,31 гривень, вартість відновлювального ремонту - 206 591.31 гривень (а.с.19-44). Товариство з обмеженою відповідальністю «Віді Пальміра» виставило рахунок №ВПтС-0002011 від 06.07.2020 року [PERSON] - оплата за товари, роботи, послуги згідно наряду-замовлення №ВПтСА-003980 від 24.06.2020 року на суму 190 085.90 гривень (а.с.16-17). Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» звернулось до позивача у цій справі ТДВ «СК «Віді-Страхування» з приводу необхідності перерахування суми фактичного розміру збитків за пошкоджений транспортний засіб Toyota RAV4, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2019, який знаходиться у заставі АБ «Укргазбанк», власник [PERSON] - безпосередньо на рахунок СТО (а.с.45). Відповідно до заяви від 05.08.2020 року, [PERSON] (власник автомобіля Toyota RAV4, реєстраційний номер [NUMBER] ) звернулась до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-страхування» щодо відшкодування завданої ДТП шкоди належному їй транспортному засобу (а.с.46). 07.08.2020 року ТВД «СК «Віді- Страхування» згідно з договором страхування на підставі заяви і страхового акту № 6722 від 06.08.2020 року на суму 190 085.90 гривень (а.с.47), виходячи з розрахунку ТОВ «ВІДІ Пальміра» від 06.07.2020 року здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 190 085,90 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 3293 від 07.08.2020 року (а.с.48). За повідомленням Моторного транспортного бюро України від 26.08.2020 року за №9-02/24021 за результатами запиту ТДВ «СК «Віді-Страхування» інформації про чинний станом на 23.06.2020 року договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений щодо забезпечення автомобілю BMW Х5, державний номер [NUMBER] - не виявлено. Крім того, [PERSON] не звертався до МТСБУ з повідомленням про ДТП, що сталася 23.06.2020 року, як особа на яку поширюється дія п.13.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.50). Позивач ТДВ «СК «Віді-Страхування» звертався до відповідача [PERSON] , шляхом надіслання рекомендованого листа на адресу його постійного місця реєстрації, з вимогою від 17.08.2020 року про відшкодування шкоди в розмірі 190 085.90 гривень (а.с.51), що підтверджується фіскальним чеком від 18.08.2020 року (а.с.53). Вимога була вручена відповідачу 22.08.2020 року, що також підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 03194 08298594 (а.с.54). У подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю «Віді Пальміра» надало на ім`я [PERSON] . Акт виконаних робіт №ВПтС-0002011 від 08.09.2020 року на суму 190 085.90 гривень (а.с.18). Законом України «Про страхування» №85/96-ВР від 07.03.1996 року врегульовано відносини у сфері страхування які спрямовані на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб. Згідно ст.1 цього Закону, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Положеннями ст.8 цього Закону №85/96-ВР визначено, що: Страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Приписами ст.9 названого Закону передбачено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхова сума може бути встановлена по окремому страховому випадку, групі страхових випадків, договору страхування у цілому. Страхова сума не встановлюється для страхового випадку, у разі настання якого здійснюються регулярні, послідовні страхові виплати у вигляді ануїтету. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. У відповідності до вимог ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином,

Outcome: partial