Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просить стягнути із [PERSON] на його користь кошти на утримання (аліменти) у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 01.09.2014р. та до закінчення ним навчання - до 01.07.2017р. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що із жовтня 1993р. по лютий 1999р. його батьки перебували у зареєстрованому шлюбі. 18.02.1999р. шлюб між ними було розірвано та позивач залишився проживати із матір'ю. Так як відповідач добровільно не хотів сплачувати кошти на утримання позивача то рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 07.05.1998 р. із відповідача були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] до досягнення ним повноліття. [INFO]. позивачу виповнилось 18 років і виконавче провадження по стягненню аліментів було закрито. У вересні 2010 р. позивач поступив на навчання до Київського коледжу будівництва, архітектури та дизайну і закінчив навчання 01.07.2014р. За рішенням Ірпінського міського суду Київської області з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти до закінчення ним навчання. Із 01.09.2014р. позивача було зараховано на 1 курс денного відділення будівельного факультету Київського національного університету будівництва і архітектури. Строк закінчення навчання 01.07.2017р. Позивач зазначає, що так як він продовжує навчання то до моменту закінчення навчання не має можливості заробляти кошти на своє забезпечення, а тому потребує матеріального забезпечення. Матеріальну підтримку позивачу надає лише тільки мати, яка працює в ТОВ «Агро-КС» і отримує невелику заробітну плату. Однак цих коштів, які отримує мати не вистачає на придбання одягу, продуктів та ін. Крім цього позивач стверджує, що батько будь-якої матеріально підтримки йому не надає. Позивач вказує, що не дивлячись на те, що відповідач є пенсіонером, однак розмір його пенсії є великим, майже вдвічі перевищує заробіток його матері, інших дітей у нього не має і він у змозі надавати йому матеріальну допомогу. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про що в матеріалах справи містяться розписки, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у його відсутності та відповідно до вимог ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. 18.02.1999р. шлюб між ними було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.4). У вересні 2014р. позивача було зараховано на 1 курс денного відділення будівельного факультету Київського національного університету будівництва і архітектури, що стверджується копією довідки Київського національного університету будівництва і архітектури від 25.09.2014р. за №778 (а.с.6). На даний час позивач проживає із матір'ю, яка надає йому матеріальну підтримку, а згідно довідки ТОВ «Агро-КС» від 01.10.2014р. вих. №01/10-01 [PERSON] отримала заробітну плату за 6 місяців у сумі 15000,00 грн. (а.с.7). Відповідно до ст.198 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст.ст.199, 200 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги та продовжують навчання, за умови, що батьки можуть таку матеріальну допомогу надавати. Кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Крім цього при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що відповідач як батько повнолітнього [PERSON] може надавати кошти на його матеріальне утримання, син знаходиться на утриманні його матері та продовжує навчання, то суд з врахуванням вимог ст.199, 200 Сімейного Кодексу України задовольняє позовні вимоги позивача частково. Судом з'ясовано, що відповідач має на своєму утриманні неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ОК №077645. Крім цього відповідач зазначив, що за останні два роки зір його неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], погіршується і вона перебуває на диспансерному обліку, вказаний факт підтверджується довідкою «Санаторію для батьків з дітьми «Дубки» від 13.01.15р. Враховуючи вимогу ч.1 ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно ч.1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial