Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що 19 грудня 2006 року між АКБ «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 899/06-034-646, за умовами якого останній отримав кошти в сумі 65\~000 доларів США. З метою забезпечення зобов`язань за даним кредитним договором між Банком та відповідачем 19 грудня 2006 року укладено договір іпотеки № ІД 899/06-34-646, згідно до якого на забезпечення виконання основного зобов`язання іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: квартиру за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що відповідач не виконав своїх зобов`язань перед позивачем за кредитним договором і має заборгованість з повернення кредиту та сплати відсотків, позивач має намір скористатися правами кредитора та іпотекодержателя та звернути стягнення на вищезазначене майно, що є предметом іпотеки. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що на іпотечне майно накладено арешт та внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: № 8991850, за яким заборонено відчуження всього нерухомого майна, що належить відповідачу, обтяжував Центральний відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, обтяження зареєстровано 25 серпня 2009року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 449789 від 25 серпня 2009 року. Вказане обтяження було накладено на іпотечне майно після підписання договору іпотеки від 19 грудня 2006 року та реєстрації іпотеки, а тому вважає, що позивач має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок спірного нерухомого майна. У зв`язку з цим, просить скасувати арешт нерухомого майна, що знаходиться в іпотеці АТ «Укрсоцбанк», а саме: квартири за адресою: [ADDRESS] , накладений Центральним відділом державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на підставі постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 449789 від 25 серпня 2009 року. 01 липня 2019 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 13 грудня 2019 року по справі залучено до участі в справі замість позивача АТ «Укрсоцбанк» його правонаступника Акціонерне товариство «Альфа-Банк». Ухвалою суду від 13 грудня 2019 року провадження по справі зупинено до розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до АТ «Укрсоцбанк» про визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію права власності та скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Ухвалою суду від 29 січня 2021 року провадження по справі поновлено та призначено до розгляду. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач та його адвокат позовні вимоги не визнали та просили у їх задоволенні відмовити. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, у вирішенні спору поклався на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства та Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно зі\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України\~передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до вимог ст. 16 ЦК України, захист права позивача необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто звільнити майно з-під арешту. Судом встановлено, що 19 грудня 2006 року між АКБ «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 899/06-034-646, за умовами якого останній отримав кошти в сумі 65\~000 доларів США. З метою забезпечення зобов`язань за даним кредитним договором між Банком та відповідачем 19 грудня 2006 року укладено договір іпотеки № ІД 899/06-34-646, згідно до якого на забезпечення виконання основного зобов`язання іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: квартиру за адресою: [ADDRESS] . АТ «Альфа-Банк» є правонаступником всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», що підтверджується рішенням № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» та протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року. На підтвердження позовних вимог позивачем надано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 14 березня 2019 року за № 159590640, відповідно якої 07 березня 2019 року право власності на квартиру за адресо.: [ADDRESS] , зареєстроване за АТ «Укрсоцбанк» державним реєстратором Діденко О.П. Комунального підприємства «Реєстраційний центр» Черкаська область, на підставі повідомлення про звернення стягнення, виданого 22 січня 2019 року АТ «Укрсоцбанк» та іпотечного договору від 19 грудня 2006 року, укладеного між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] . Відповідно вказаної інформаційної довідки на вказану квартиру за реєстраційним номером обтяження 8991850 зареєстровано 25 серпня 2009 року арешт нерухомого майна на підставі постанови АА № 449789 від 25 серпня 2009 року виданої Центральним відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції. Відповідно положень частини 1\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Судом встановлено, що вказаний арешт був накладений державним виконавцем в межах виконавчого провадження № 13320913 щодо виконання виконавчого листа № 2-1933 від 13 квітня 2009 року про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 126\~628,69 грн. З листа Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси від 21 грудня 2019 року вбачається, що 18 червня 2013 року вказане виконавче провадження завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 жовтня 2020 року у справі № 712/7904/19, задоволено позов [PERSON] до АТ «Укрсоцбанк» про визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію права власності та скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Рішення про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, індексний номер 45949518 від 14.03.2019 року, прийняте державним реєстратором Діденком Олександром Петровичем, на квартиру [ADDRESS] , за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», визнано протиправним та скасовано. Запис про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на кватиру [ADDRESS] за акціонерним товариством «Альфа-Банк» скасовано. Отже, на час вирішення спору скасовано право власності за АТ «Укрсоцбанк» на вказану квартиру, у зв`язку з чим доводи позивача АТ «Альфа-Банк» щодо порушення його прав, як власника нерухомого майна в порядку правонаступництва, спростовуються матеріалами справи. Відповідно до ч.ч.1,5\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, позивач АТ «Альфа-Банк» не довів, що його права були порушені та взагалі не має права на звернення до суду з таким позовом, оскільки не є власником майна, на яке накладено арешт, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. В порядку ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.\~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed