Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача, у якій зазначив, що відповідно до укладеного договору № DOK0RX00580043 від 03 серпня 2006 року отримав кредит у розмірі 2269.30 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 18.09.2013 року має заборгованість: 32427,08 гривень, яка складається з наступного: 2269,30 гривен - заборгованість за кредитом; 11999,96 гривен - заборгованість по процентам за користування кредитом; 367,68 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; 15769,80 гривень - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 3.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 гривен - штраф (фіксована частина); 1520.34 гривен - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з'явився, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, тому суд вважає за доцільне винести рішення заочне. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Стаття 627 ЦК України встановлює, що сторони є вільними в визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, відповідно до статті 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними. Згідно ч.1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи статті 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондуються із вимогами статті 629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України, які регламентують договір позики, якщо інше не встановлено ЦК України і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Положення статті 612 ЦК України встановлює прострочення боржника, відповідно до даної норми Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 549 ЦК України встановлене поняття неустойки, так - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання. Згідно зі статтею 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то воно підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування. На підставі викладеного, відповідно до ст.526, 554, 610 ЦК України,

Outcome: approved