Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, в якому просить суд визначити місце проживання дитини разом із матірю. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний рішенням суду 09.02.2015 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом із матірю. Між колишнім подружжям немає згоди щодо місця проживання дитини, відповідач без згоди матері систематично забирає сина, залишає його у себе на ніч. Позивач не заперечує проти спілкування батька із сином, однак просить визначити місце проживання дитини разом із нею. Представник позивача уточнену позовну заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити, та додатково пояснив суду, що мати проти спілкування батька з дитиною не заперечує, але враховуючи напруженні стосунки між сторонами, наполягає на позовних вимогах. Представник відповідача не заперечував проти задоволення уточненої позовної заяви. Представник третьої особи надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також про долучення до справи висновку органу опіки про доцільність визначення місця проживання дитини з матір'ю. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.02.2015 р. шлюб між сторонами розірвано.(а.с.16) Із свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився 26.12.2011 р., батьками якого є сторони у справі. (а.с.15). Згідно висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 14.12.2016 року №715 дитина фактично проживає разом із матір'ю [PERSON] Орган опіки вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] разом із матір'ю - [PERSON] (а.с.57,58). Відповідно до\~статті 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За частинами першою, другою\~статті 161 цього Кодексу\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У даній справі судом встановлено, що мати дитини має постійне місце проживання, постійне місце роботи та джерело існування, вона створила всі умови для проживання, виховання та розвитку сина. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи, що відповідач позов визнав, суд задовольняє позов на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК Укрїни.

Outcome: approved