Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки із земель житлової та громадської забудови, під розміщення прибудови площею: 0,0001 га за адресою: [ADDRESS] в Приморському районі міста Маріуполя, та приведення її у придатний до використання стан шляхом демонтажу прибудови. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач [PERSON] згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 05.09.2017 року, самовільно займає та використовує земельну ділянку площею: 0,0001 га під розміщення вигрібної ями за адресою: [ADDRESS], що є порушенням ст..ст. 125,126,211,212 Земельного кодексу України. [PERSON] було видано вказівку про необхідність усунення порушень вимог земельного законодавства від 05.09.2017 року. № 121/2017, згідно якої відповідачу було надано час на усунення порушень. 29.09.2017 року після приведення додаткової перевірки спеціалістами відділу землеустрою та охорони земель управління земельних відносин міської ради вдруге складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та встановлено що вимоги вказівки (попередження) №121/2017 від 05.09.2017 р. відповідачем не виконано. Також, до теперішнього часу порушення не усунені. У зв'язку з викладеним позивач просить зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку від зведених споруд та привести її до придатного для використання стану, та стягнути судові витрати. Представник позивача за довіреністю Зінов`єв І.Г. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, але у судових дебатах залишила питання розгляду позову на розсуд суду. Дослідивши позовну заяву, вислухавши пояснення сторін, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що земельна ділянка загальною площею 0,0001 га, що розташована по [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполя входить до складу земель житлової та громадської забудови та знаходиться в адміністративному підпорядкуванні Маріупольської міської Ради. Маріупольською міською радою рішення про надання [PERSON] земельної ділянки для розміщення вигрібної ями не приймалось, правовстановлюючі документи на земельну ділянку у відповідача відсутні. Як вбачається з акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 05.09.2017 року, яким встановлено, що відповідачем самовільно зайнята та використовується земельна ділянка загальною площею 0,0001 га, що розташована по [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполя під розміщення вигрібної ями.(а.с.5) На підставі складеного акту перевірки відповідачу рекомендованим листом 05.09.2017 року була надана вказівка про необхідність усунення порушень вимог земельного законодавства. (а.с.6) Вказану вимогу відповідач добровільно не виконала, про що свідчить акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 29.09.2017 року яким було встановлено, що відповідачем вимоги вказівки від 05.09.2017 року №121/2017 не виконано, самовільно зайнята та використовується земельна ділянка загальною площею 0,0001га, що розташована по [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполя під розміщення вигрібної ями.(а.с.7) Відповідно до ч.1 ст.116, ч.1 ст.125 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно з абз.15 ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки. Відповідно до п. б. ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення: самовільне зайняття земельних ділянок. Відповідно до вимог ст.212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування витрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельної ділянки в придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель, споруджень, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Приймаючи до уваги те, що у відповідача відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на яку остання самочинно використовує під вигрібну яму, крім того, [PERSON] не зверталася у встановленому законом порядку до органів самоврядування із заявою про надання їй у користування (оренду) земельної ділянки, необхідної для організації вигрібної ями, а тому зобов'язана звільнити самовільно зайняту нею земельну ділянку площею 0,0001 га з земель житлової та громадської забудови Маріупольської міської ради, розташовану по [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполя, привести її в придатний для використання стан шляхом засипання вигрібної ями. Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат суд виходить з положень ст.88 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1600,00 гривень.

Outcome: approved