Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, з врахуванням уточнення (а.с.79-81. 102-104) про визнання таким, що відбувся договору купівлі-продажу, укладеного із відповідачем, та про визнання права власності на нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: вул.Незалежності, буд.77а, село Мала Перещепина, Новосанжарського району Полтавської області. Позовні вимог обґрунтовані тим, що позивач за результатами аукціону уклав із відповідачем договір купівлі-продажу спірної будівлі, сплатив грошові кошти та фактично отримав будівлю за актом приймання-передачі. Позивач вступив в управління будівлею, здійснив ремонт, сплачує комунальні послуги, податки за будівлю та земельну ділянку. В той же час, позивач не може здійснити нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу через відсутність правовстановлюючого документа на будівлю. Ухвалою суду від 27.07.2017 року відкрито провадження у справі (а.с.39). 29.01.2018 року за результатами повторного авторозподілу справу розподілено судді Лизенко А.В. (а.с.67). Ухвалою суду від 12.02.2018 року суддею Лизенко А.В. справу прийнято до провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.68). Відповідач надіслав до суду лист, який оцінюється судом як відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вказана будівля продана позивачу через аукціон, укладено договір купівлі-продажу, підписаний акт приймання-передачі. Претензії до позивача відсутні (а.с.78). Ухвалою суду від 28.03.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.117-118). Позивач в судовому засіданні підтримав позовну заяву, додатково пояснив, що нотаріус відмовляється посвідчити договір купівлі-продажу будівлі через відсутність правовстановлюючих документів у відповідача на земельну ділянку під будівлею. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання представника не забезпечив, в заяві від 27.02.2018 року зазначив про розгляд справи без участі представника (а.с.78). Третя особа, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання представника не забезпечила, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника, просить позов задовольнити (а.с.138). Справу розглянуто в загальному позовному провадженні. Суд, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини та вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідач є власником нежитлової будівлі (магазину), розташованого за адресою: вул.Пролетарська, буд.77а, с.Мала Перещепина, Новосанжарського району, Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 27.12.2004 року (а.с.8). Право власності зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с.9-10). 19.02.2008 року між позивачем та відповідачем підписано договір купівлі-продажу вищевказаної будівлі. Відповідно до п.13 вказаного договору договір є укладеним з дня його підписання Сторонами, нотаріального посвідчення, державної реєстрації (а.с.16). Позивачем сплачено відповідачу повну вартість будівлі в сумі 30800 грн (а.с.17). 19.02.2018 року між позивачем та відповідачем підписано акт приймання-передачі вказаної будівлі (а.с.18). Згідно рішення Малоперещепинської сільської ради вулиця Пролетарська перейменована на вулицю Незалежності (а.с.34). Відповідно до ст.657 ЦК України (в редакції станом на час підписання договору та передачі будівлі) договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України (в редакції станом на час підписання договору та передачі будівлі) якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до\~ст.220\~ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Оскільки договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріально, не зареєстрований відповідно до чинної на той час Постанови КМУ №671 від 26.05.2004 року «Про затвердження Тимчасового порядку державної реєстрації правочинів», суд вважає, що підписаний між позивачем та відповідачем договір купівлі-продажу будівлі є нікчемним та не створює жодних правових наслідків, в тому числі, не є підставою для набуття права власності. Крім цього, відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд зазначає, що ні законом, ні підписаним позивачем та відповідачем договором не передбачено такого способу захисту цивільного права або інтересу позивача як визнання договору таким, що відбувся. Таким чином, відсутні підстави для визнання спірного договору таким, що відбувся, та відсутні підстави для визнання права власності. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed