Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

\~Позивач звернувся до суду із позовом в якому просив в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 11228971000 від 04.10.2007 року, яка станом на 24.09.2014 р становить 80355,36 дол. США, що згідно курсу НБУ є 1086896,96 грн. перед ПАТ «Дельта Банк» звернути стягнення на предмет іпотеки однокімнатну квартиру під №3, загальною площею: 25,6 кв.м., житловою площею: 14,4 кв.м., яка знаходиться у будинку №17, що розташований по вулиці Степова в місті Одеса., шляхом передачі Іпотекодержателю ПАТ «Дельта Банк» вказаного предмета іпотеки у власність; визнати за позивачем право власності на вищезазначене нерухоме майно; виселити та зняти з реєстрації місця проживання та перебування осіб, які зареєстровані та проживають за адресою:[INFO], кВ.№3, дані про яких внесенні до Єдиного державного реєстру про місце проживання або місце перебування особи; зобов'язати [PERSON] передати позивачу правовстановлюючі документи на предмет іпотеки (свідоцтво про право власності, державний акт), ключі від вхідних дверей (дублікати ключів), документи, що характеризують об'єкт нерухомості (технічний паспорт на будинок), та інші документи, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», а також судові витрати покласти на [PERSON] посилаючись на такі обставини. \~ 04.10.2007 року АКІБ «УкрСиббанк» (зараз - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк») та [PERSON] уклали кредитний договір про надання споживчого кредиту № 11228971000, відповідно до якого банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 50 500,00 дол. США строком до 04.10.2028 року зі сплатою 10,5 % річних за користування кредитними коштами із цільовим використанням на особисті потреби, а саме на: Іпотечний кредит, а відповідач зобов'язався сплачувати мінімальні платежі, встановлені договором. В забезпечення виконання зобов'язань щодо погашення кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, пов'язаних із порушенням умов кредитного договору, згідно кредитного договору, Банк укладає в день укладення цього договору з [PERSON] договір іпотеки. \~\~\~\~\~\~Згідно договору іпотеки, Іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов'язань Іпотекодавця за договором про надання споживчого кредиту № 11228971000 від 04.10.2007 року. Предметом іпотеки є однокімнатна квартира під №3, загальною площею: 25,6 кв.м., житловою площею: 14,4 кв.м., яка знаходиться у будинку №17, що розташований по вулиці Степова в місті Одеса. У зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 24.09.2014 р. виникла прострочена заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11228971000 від 04.10.2007 року на загальну суму складає 1086896,96 грн, на підставі цього позивач вимушений звернутися з цим позовом за захистом своїх законних прав та інтересів. Представник позивача надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі, та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, був сповіщений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. \~\~\~\~04.10.2007 року АКІБ «УкрСиббанк» (зараз - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк») та [PERSON] уклали кредитний договір про надання споживчого кредиту № 11228971000, відповідно до якого банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 50 500,00 дол. США строком до 04.10.2028 року зі сплатою 10,5 % річних за користування кредитними коштами із цільовим використанням на особисті потреби, а саме на: Іпотечний кредит, а відповідач зобов'язався сплачувати мінімальні платежі, встановлені договором. В забезпечення виконання зобов'язань щодо погашення кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, пов'язаних із порушенням умов кредитного договору, згідно кредитного договору, Банк укладає в день укладення цього договору з [PERSON] договір іпотеки. \~\~\~\~\~\~Згідно договору іпотеки, Іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов'язань Іпотекодавця за договором про надання споживчого кредиту № 11228971000 від 04.10.2007 року. Предметом іпотеки є однокімнатна квартира під №3, загальною площею: 25,6 кв.м., житловою площею: 14,4 кв.м., яка знаходиться у будинку №17, що розташований по вулиці Степова в місті Одеса. \~\~\~\~ У зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 24.09.2014 р. виникла прострочена заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11228971000 від 04.10.2007 року на загальну суму складає 1086896,96 грн. \~\~\~\~ На підставі зазначених пунктів кредитного договору позивачем було направлено повідомлення про порушення основного зобов'язання від 29.09.2014 року. \~\~\~\~ Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).\~\~\~\~\~\~Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~\~\~\~ В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. \~\~\~\~ Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. \~\~\~\~ Згідно із положеннями п. п. 38, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у випадку, якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України «Про іпотеку»), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Наявність договору про позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку. \~\~\~\~ \~\~\~\~ З урахуванням положень ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. \~\~\~\~ У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цим норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі ч. 2 ст. 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. \~\~\~\~ За іпотечним договором від 04.10.2007 року, встановлено, що в повідомленні на адресу іпотекодавця зазначається який зі способів, встановлених ч. 3 ст. 36 «Закону України «Про іпотеку», застосовуються іпотекодержателем для задоволення своїх вимог. Згідно договору у разі законодавчої можливості при застосуванні передачі предмету іпотеки у власність іпотекодержателя як способу задоволення вимог іпотекодержателя (абз. 2 ч. 3 ст. 36 «Закону України «Про іпотеку») право власності переходить до іпотеко держателя з моменту отримання повідомлення. Повідомлення направлялося 29.09.2014 року. \~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 590, ст. 578 ЦК звернення стягнення на предмет застави/іпотеки здійснюється лише за рішенням суду, якщо для укладення такого договору щодо майна фізичної особи вимагалось отримання згоди чи дозволу іншої особи чи органу. \~\~\~\~ Згідно зі ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців. \~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. \~\~\~\~ Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» встановлено певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. \~\~\~\~ Таким чином, подана позовна заява ґрунтується на вимогах чинного законодавства та договорів про надання кредиту, іпотечному договорі. \~\~\~\~ При цьому суд має врахувати положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року за №1304-VIІ, який діє на час ухвалення судового рішення. \~\~\~\~ На підставі цього Закону вбачається, протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку;2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки);3) кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи. \~\~\~\~ \~\~\~\~За викладених обставин суд має позов задовольнити, встановивши при цьому згідно ст. 217 ЦПК України порядок виконання рішення суду, за яким відстрочити його виконання до закінчення дії вказаного мораторію. \~\~\~\~ Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. \~\~\~\~

Outcome: approved