Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути із ЛМКП «Львівтеплоенерго» компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати. В обґрунтування позову зазначає, що він з 10.11.2011 року працював у ЛМКП «Львівтеплоенерго» на посаді машиніста-обхідника з котельного устаткування третьої групи в котлотурбінному цеху, Теплоелектроцентралі-1, відповідно до наказу №150-к від 02.04.2012 він з 02.04.2012 переведений на посаду машиніста котлів четвертої групи цього ж цеху та звільнений 30.09.2015 року. Починаючи із листопада 2011 по червень 2015 року відповідач порушував законодавство про працю, що призвело до не дорахування та недоплати за вищевказаний період належної йому заробітної плати. У зв`язку із зазначеним позивач звернувся до Сихівського районного суду м. Львова, який 21 березня 2019 року виніс рішення про стягнення з відповідача основну заробітну плату у розмірі 22227 гривень, доплату за шкідливі умови праці у розмірі 2175 гривень, доплату за високу професійну майстерність у розмірі 1401 гривня, оплату за роботу в нічний час у розмірі 2390 гривень, а всього 28193 гривні без врахування сум на відповідні податки і збори . Вказане рішення суду не було оскаржене відповідачем та набрало законної сили. 27 травня 2020 Сихівським районним судом м.Львова було прийнято рішення про стягнення 35 000,00 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. 14.08.2019 року відповідач здійснив виплату заборгованості по заробітній платі відповідно до рішення суду від 21.03.2019, проте компенсація за порушення строків виплати заробітньої плати так і не була виплачена. З огляду на зазначене позивач вважає, що має право на отримання компенсації за порушення строків виплати заробітної плати. У зв`язку з зазначеним просить суд стягнути з відповідача на його користь 33 660 грн. 79 коп. компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з листопада 2011 року до липня 2019 року. Окрім цього просить суд здійснити розподіл судових витрат. Ухвалою суду від 18.06.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі. 13 липня 2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому той з позовними вимогами не погоджується, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Мотивує свій відзив тим, що посилання позивача на Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» є необґрунтованим, оскільки вказаним нормативно-правовим актом не регулюються питання індексації перерахунку заробітної плати нарахованої під час розгляду спору у суді. З огляду на вказане просить у задоволенні позову відмовити. 20.07.2020 від представника позивача [PERSON] до суду поступила відповідь на відзив, в якій зазначає, що твердження наведені в запереченнях на позов є безпідставними та не підтверджуються належними доказами, а заявлені позовні вимоги є доведеними та обгрунтованими. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просить таку задоволити. Представник відповідача Бекерська О.І. в судовому засіданні позов заперечила, з підстав наведених в відзиві на позовну заяву, просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що позивач з 10.11.2011 року працював у ЛМКП «Львівтеплоенерго» відповідно до наказу № 679-к на посаді машиніста-обхідника з котельного устаткування третьої групи в котлотурбінному цеху Теплоелектроцентраль №1. Відповіднодо наказу №150-к від 02.04.2012 переведений на посаду машиніста котлів четвертолї групи в котлотурбінному цеху Теплоелектроцентраль №1 та був звільнений 30.09.2015 на підставі наказу №610-к. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 21.03.2019 стягнуто з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь [PERSON] основну заробітну плату у розмірі 22227 гривень, доплату за шкідливі умови праці у розмірі 2175 гривень, доплату за високу професійну майстерність у розмірі 1401 гривня, оплату за роботу в нічний час у розмірі 2390 гривень, а всього 28193 гривні без врахування сум на відповідні податки і збори. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 27.05.2020 стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь [PERSON] 35000 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з відрахуванням від цієї суми податків та обов`язкових зборів. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Статтями 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).Така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21 лютого 2001 року затверджено «Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», зокрема визначено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, в тому числі і заробітна плата (грошове забезпечення) (п. п. 2, 3 Порядку). Розрахунком суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати стверджується, що позивачем було втрачено 33 660 грн. 79 коп. заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з листопад 2011 року по липень 2019 року. Відповідач розрахунок, який би спростовував проведений позивачем розрахунок суми компенсації втрати частини заробітної плати, суду не надав. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними і знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, а тому їх слід задовольнити і стягнути з ЛМКП «Львівтеплоенерго» на користь [PERSON] компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з листопада 2011 року до липня 2019 року у розмірі 33 660 грн. 79 коп. Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Із змісту ст. 137 ЦПК України вбачається, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно долучених до матеріалів справи договору на надання правової /професійної правничої/, акта виконаних робіт з надання правової допомоги від 13.07.2020 р., сума витрат на правову допомогу складає 3000,00 грн. Відтак, із відповідача на користь позивача слід стягнути витрат на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved