Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання, у розмірі 5000 грн. на весь період навчання, але не більше ніж до досягнення позивачем 23 річного віку, починаючи з дня пред`явлення позову. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що відповідач є його батьком. Позивач є студентом 1 курсу факультету психології, політології та соціології денної форми навчання Національного університету «Одеська юридична академія» на контрактній основі. Мати позивача самостійно займається утриманням дитини, матеріально погано забезпечена, позивач стипендії не отримує. Відповідач у добровільному порядку не надає допомогу на утримання сина. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.01.2021 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 16.04.2021 року Херсонським міським судом Херсонської області ухвалено заочне рішення про задоволення позовних вимог. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.08.2021 року скасовано дане заочне рішення та призначено справу до розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених в позові. Зазначила, що відповідач не довів неможливість сплачувати аліменти на утримання дитини. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, заперечує проти задоволення позову в повному обсязі. Зазначає, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утримання позивача, який є працездатним. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , батьком зазначено [PERSON] . Відповідно до довідки Національного університету «Одеська юридична академія» №ВК-5 від 11.11.2020 року, [PERSON] є студентом першого курсу факультету психології, політології та соціології (контракт) денної форми навчання Навчального університету «Одеська юридична академія». Термін навчання - з 21.09.2020 року по 30.06.2024 року. З договору № 690317-2020 про надання освітніх послуг від 08.09.2020 року, а саме з п.3.2 договору вбачається, що вартість навчання складає 26 730 грн. на рік. В обґрунтування неможливості сплачувати аліменти на утримання сина, відповідачем надано свідоцтво про його шлюб серія [NUMBER] про реєстрацію шлюбу від 18.09.2009 року, довідку до акту огляду про хворобу дружини - [PERSON] від 28.10.2020 року, свідоцтво про народження сина [PERSON] [INFO] . Наведені документи не свідчать про неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання. Твердження представника відповідача, зазначені в заяві, що позивач є працездатним, суд не бере до уваги, оскільки [PERSON] навчається на денній формі навчання, що вказує на його зайнятість в денний час. Крім того долучено копію трудової книжки на ім`я відповідача серія [NUMBER] з останньою відміткою про його звільнення з 18.05.2006 року. Даний доказ також не є підтвердженням того, що відповідач не може надавати допомогу дитині, оскільки є особою працездатного віку й перешкод для працевлаштування та виконання обов`язку щодо утримання дітей - не має. Представником позивача долучено до матеріалів справи, довідку про стан здоров`я матері позивача - [PERSON] , свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого записано [PERSON] , серія [NUMBER] , медичний висновок щодо стану здоров`я [PERSON] , довідку про доходи [PERSON] . Також долучено відомості від 19.08.2021 року з Національного університету «Одеська юридична академія» щодо вартості проживання в гуртожитку з додатковими послугами становить 850 грн. на місяць, вартість навчання - 26730 грн. за навчальний рік. Обов`язок батьків утримувати свою дитину непов`язаний з тим, чи одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. За приписами ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України у постанові від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у пункті 20, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Належних та допустимих доказів на підтвердження наявності доходів відповідача, які б давали можливість стягнути з нього на утримання сина аліменти в розмірі 5000,00 грн. щомісячно позивачем не надано. Належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості працювати та надавати мінімально рекомендовану суму аліментів на утримання сина відповідачем не надано. Враховуючи вік сина, беручи до уваги, що відповідач є особою працездатного віку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у мінімально рекомендованому розмірі, а саме в розмірі прожиткового мінімуму на одну особу, таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», враховуючи дату ухвалення рішення, прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2021 року складає 2270,00 гривень. Таким чином підлягає стягненню з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 2270,00 грн. щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення позивачем 23 річного віку. Відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи дату подання позову та положення ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню з 04.01.2021 року. Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України та з урахуванням положень закону України «Про судовий збір». Так, відповідно до ст. 5 ч. 1 п. 3 закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів, тому під час подання позову судовий збір не сплачувався. Враховуючи наведене та дату звернення до суду, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 908 грн. 00коп.

Outcome: partial