Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить напис від 12.12.2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 6705, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначає, що 30.05.2017 року ним отримано лист Дзержинського ВДВС м.Харкова ГРУЮ у Харківській області, з якого йому стало відомо, що постановою державного виконавця від 16.05.2017 року відкрито виконавче провадження № 53903502 щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» суми боргу 21838,52 грн. Підставою для відкриття виконавчого провадження став Виконавчий напис від 12.12.2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 6705, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем. Даним виконавчим написом стягнуто з [PERSON] грошові кошти у сумі 21 838, 52 грн., на користь ПАТ «КБ «Приват Банк» які є заборгованістю за кредитним договором № HAXRRX11570019 від 17.02.2007, де: -2 149, 58 грн. заборгованість за тілом кредиту; -6 564, 14 грн. сума заборгованості по відсоткам; -10, 51 грн. заборгованість з комісії; -11 598, 17 грн. заборгованість з пені; -500, 00 грн. заборгованість по штрафам; -1016, 12 грн. заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості), а всього заборгованість становить 21 838, 52 грн.. У цьому ж виконавчому написі нотаріуса зазначено, що строк за який провадиться стягнення 8 років 9 місяців та 27 днів, а саме період з 15.02.2008 по 12.12.2016. Позивач зазначає, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт безспірності заборгованості, чи входить в перелік безспірних заборгованостей заборгованість, відносно якої вчинявся виконавчий напис. Крім того, по тексту зазначеного виконавчого напису не вказано жодного документа, що підтверджує суму безспірної заборгованості, документів, що підтверджують факт настання кінцевого терміну виконання зобовязань чи факт прострочення зобовязань, чи факт прострочення виконання зобовязання. У 2010 році ПАТ «КБ «ПриватБанк» звертався до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] щодо стягнення заборгованості по даному кредитному договору (справа № 2-12971/2010). Ухвалою від 03 грудня 2010 року за заявою представника ПАТ «КБ «ПриватБанк» дану позовну заяву залишено без розгляду. Сам факт подачі такої позовної заяви свідчить про спір про право, а отже відсутність «безспірності». Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Представником відповідача надано письмові заперечення проти позову, в яких він вважає позовні вимоги необґрунтованими, оскільки кредитний договір між сторонами продовжує свою дію і після 15 лютого 2008 року, бо позивач не виконав свого обовязку з повернення кредитних коштів, тому твердження позивача про пропуск трирічного строку позовної давності є необґрунтованим; твердження про порушення нотаріусом вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» є безпідставними, оскільки виконавчий напис вчинено у суворій відповідності з вимогами даного Закону. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях, просив у задовленні позову відмовити. Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович у судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Представник Дзержинського ВДВС м.Харкова ГРУЮ у Харківській області у судове засідання не з»явився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Суд, вважає за таких обставин необхідним допустити заочний порядок розгляду вказаного позову, що відповідає положенням ст.ст. 224-225 ЦПК України. Статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони посилаються,я к на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно зі статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно зі статтею 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника та дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини. 12 грудня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем на підставі ст. 34 ч. 1 п. 19, ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» вчинено Виконавчий напис від 12.12.2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 6705, щодо стягнення з [PERSON] 21838,52 гривень на користь ПАТ «Комерційний Банк «ПриватБанк» за договором № HAXRRX11570019 від 17.02.2007 року. Згідно з виконавчим написом, строк за який провадиться стягнення 8 років 9 місяців та 27 днів, а саме період з 15.02.2008 по 12.12.2016. Як вбачається із заяви позичальника № HAXRRX11570019 від 17.02.2007 року про отримання кредиту, позивач зобов'язався повернути кредит до 15 лютого 2008 року. Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Щодо безпірності, суду зазначає, що відповідно до ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 03 грудня 2010 року позов КБ « ПРИВАТ БАНК» до [PERSON] було за заявою представника позивача залишено без розгляду ( справа 2-12971\\2010). Тобто спірність правовідносин існувала, що і стало підставою для звернення до суду з позовом позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості. Тако, якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Як вбачається із заяви позичальника № HAXRRX11570019 від 17.02.2007 року про отримання кредиту, [PERSON] зобов'язався повернути суму кредиту до 15 лютого 2008 року. Отже, з вказаної дати у відповідача виникло право вимоги до позивача щодо повернення кредиту. Таким чином, трирічний строк з моменту виникнення права вимоги на підставі договору від 17 лютого 2007 року закінчився 16 лютого 2011 року. Враховуючи, що на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису (12.12.2017) з моменту виникнення права вимоги банку (17.02.2007) минуло більше трьох років, вчинення нотаріусом вказаного виконавчого напису здійснено всупереч вимогам статті 88 Закону України «Про нотаріат», у звязку з чим позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Окремо суд звертає увагу на територіальну складову вказаного виконавчого напису. Суду не надано жодних даних, які б свідчили про повноважність приватного нотаріуса Чернігівського МНО Завалієв Артем Анатолійович вчиняти відповідних виконавчий напис. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у звязку з чим підлягають присудженню позивачеві понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved