Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 23.08.2007 року у виконкомі Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8. Від даного шлюбу у сторін дітей немає. У позовній заяві позивач посилається на те, що у них з відповідачкою спільне життя не склалося. Більше трьох років разом не проживають, не ведуть спільного господарства, припинили будь-які стосунки. На даний час у кожного із них своє особисте життя. За таких обставин позивач вважає, що їх шлюб існує формально і подальше збереження сімї не можливе та суперечить його інтересам. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справу у його відсутності. Позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, що стверджено поштовими повідомленнями при матеріалах справи. Передбачених ч.1 ст.169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.08.2007 року у виконкомі Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис №8, що стверджено повторним свідоцтвом про шлюб серії 1-НМ № 154606 від 27.11.2015 року(а.с.4). Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3. ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що позивач та відповідач шлюбних відносин не підтримують, примирення між ними не можливе. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому суд приходить до висновку, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім`ї, а подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам позивача у звязку з чим даний шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому враховуючи вищенаведене, після розірвання шлюбу, слід залишити за відповідачем прізвище «Собченко». На підставі вищенаведеного, ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved