Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON], [INFO], про що видано свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] від 17 грудня 2008 року, після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з належного останній житлового будинку, розташованого по [ADDRESS]. За життя померла залишила заповіт від 22 липня 1994 року, посвідчений секретарем Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 29, по якому вказаний житловий будинок заповідала йому, тому він є єдиним спадкоємцем за заповітом вказаного житлового будинку, при цьому інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадковому майні не має. Для оформлення свідоцтва на спадщину він у встановлений законом строк 13 червня 2009 року звернувся до Магдалинівської державної нотаріальної контори, де йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок та роз'яснено право на звернення до суду, в зв'язку з чим, він вимушений звернутись до суду з даним позовом. У попереднє судове засідання позивач не з'явився, до суду надав заяву (а.с. 64), згідно якої просить справу розглянути в його відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в попереднє судове засідання не з'явився, до суду надано заяву (а.с. 61), в якій просить суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи Магдалинівської державної нотаріальної контори в попереднє судове засідання не з'явився, до суду надано заяву (а.с. 21), в якій просить суд справу розглянути без його участі та по вирішенню питання по суті покладається на розсуд суду. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити судове рішення при попередньому розгляді справи, згідно ст. ст. 130, 174 ЦПК України, а також відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 11) - [PERSON], [INFO] (а.с. 5), про що видано свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] від 17 грудня 2008 року (а.с. 6), після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з належного останній житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] (а.с. 13, 15, 55, 56-59). За життя померла залишила заповіт від 22 липня 1994 року, посвідчений секретарем Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 29 (а.с. 9), по якому вказаний житловий будинок заповідала позивачу, тому останній є єдиним спадкоємцем за заповітом вказаного житлового будинку, при цьому інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадковому майні не має та до нотаріальної контори із заявами окрім позивача ніхто не звертався (а.с. 16, 17, 25-51). Для оформлення свідоцтва на спадщину позивач у встановлений законом строк 13 червня 2009 року (а.с. 25) звернувся до Магдалинівської державної нотаріальної контори, де йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок та роз'яснено право на звернення до суду, в зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом (а.с. 1, 2-3, 54а). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно до ст.ст. 1235, 1236 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, при цьому заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. У відповідності до ст.ст. 1268, 1273, 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, при цьому спадкоємець за законом чи за заповітом може відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги протягом строку для прийняття спадщини подавши заяву про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Право позивача на спадщину в порядку спадкування за заповітом підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах цивільної справи в їх сукупності та які були приведене вище, а також наданою суду нотаріусом копією спадкової справи № 240/2009 від 13 червня 2009 року, відкритої після смерті [PERSON] (а.с. 24-51). Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити позов і визнати за позивачем право власності на спадкове майно по праву спадкування за заповітом, оскільки згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, законність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову відповідає вимогам чинного законодавства і обґрунтована на обставинах справи та доказах про належність житлового будинку спадкодавцю, суд вважає за необхідним постановити рішення про визнання за позивачем права власності на спадкове майно по праву спадкування за заповітом. Дане рішення суд ухвалює в рамках заявлених позивачем вимог і на підставі наданих доказів (ст.ст. 57-66 ЦПК України). На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved