Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування. В позові зазначив, що квартира [ADDRESS] належала [PERSON], яка була прабабкою позивачу. Спадкоємцем після її смерті був [PERSON] - дідусь позивача. Останнім не була прийнята спадщина в установлені законом строки. Після смерті [PERSON], [INFO], спадкоємицею стала його дружина [PERSON], яка також не приймала спадщину. Остання померла 30.08.2011 року. На теперішній час позивач є спадкоємцем 5 черги, інших спадкоємців немає. Факт родинних відносин з [PERSON] встановлений рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 04.02.2014 року. Уточнивши позовні вимоги, позивач зазначив, що [PERSON] за життя належним чином не оформила право власності на квартиру. Квартира була кооперативною і бабуся лише отримала довідку з ЖБК про сплату пайових внесків, яку зареєструвала в БТІ. У зв'язку з вищенаведеним, позивач просив суд визнати за ним в порядку спадкування після смерті бабки [PERSON] право власності на 12/25 частки квартири [ADDRESS]. Позивач до залу судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Відповідачка до залу судового засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя №2о/263/4/2014 від 04.02.2014 року встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO], доводиться прабабкою [PERSON] (а.с. 10). З мотивувальної частини рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя №2о/263/4/2014 від 04.02.2014 року вбачається, що [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.08.1991 року. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З договору купівлі-продажу від 13.11.1994 року вбачається, що [PERSON] подарував [PERSON] 5/1000 частки квартири [ADDRESS]. З витягу про державну реєстрацію прав від 20.07.2012 року вбачається, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 13/25 частки квартири [ADDRESS]. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 27.08.2014 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] відсутня (а.с. 14). Відповідно до ст. 4 Заключних і перехідних положень Цивільного Кодексу України (в редакції 2004 р.) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільного Кодексу України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Отже спірні правовідносини регулюються Цивільним Кодексом України (в редакції 1963 року), законом України «Про власність» від 07.02.1991 року який діяв на момент виникнення спірних правовідносин. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно із ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох чи більше осіб без визначення частки кожного з них в праві власності є спільною сумісною власністю. З огляду на вищенаведене, позивач прийняв спадщину після свого батька [PERSON] відповідно до ст. 549 ЦК УРСР та після смерті прабабки [PERSON] у відповідності зі ст.1266 ЦК України. Як вбачається зі спадкової справи, інші можливі спадкоємці з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися. На підставі вищенаведеного, суд вважає за можливе визнати за позивачем [PERSON] право власності на 12/25 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті прабабки [PERSON], померлої [INFO].

Outcome: approved