Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі судового наказу про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Посилаючись на те, що розмір аліментів визначений судом, значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, виникли підстави для зміну розміру аліментів. Тому просить змінити розмір аліментів, стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] ј частки від заробітку відповідача щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 100% від прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача надав суду про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити в задоволенні в позовних вимог з підстав наведених у відзиві на позов. Відповідач вказав, що не має постійного місця роботи, а одноразові заробітки не забезпечують йому стабільного доходу. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом досліджено свідоцтво про народження серії І-ФП № 259756 згідно якого [PERSON] народилася 08 грудня 2016 року, батько-Кричевський [PERSON], мати [PERSON]. Судом досліджено судовий наказ Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.07.2017 року згідно якого стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 18.07.2017 року і до повноліття дитини. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України).Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тількист. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, якій були визначені в твердій грошовій сумі, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. У зв'язку з чим, 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку станом на дату винесення судового наказу аліментів не можуть забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки даний розмір навіть менший ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років станом на 01.01.2019 року, який складає 813 грн.. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Однак позивачем не надано доказів достатності заробітку відповідача для сплати аліментів в розмірі мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину. Суд вважає , що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч.9 ст.7\~СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на ј частку від заробітку відповідача щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму\~ВСУ від\~15\~травня 2006\~року N\~3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висноку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved