Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про позбавлення батьківських прав. В обгрунтування заявлених виомг позивачем вказано наступне. Малолітні, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають на обліку в Службі у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як діти, що опинились в складних життєвих обставинах. Відповідно до актового запису № 258 від 01.07.2011, виконаного Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції у Харківській області про народження [PERSON] її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до актового запису № 403 від 19.04.2013, виконаного Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції у Харківській області про народження [PERSON] її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Батьки [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебували зареєстрованому шлюбі з 02.07.2010, який був розірваний рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова 04.11.2016. Мати дітей зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Остання відома адреса місця реєстрації батька: [ADDRESS] . Родина постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу діти постійно проживали з матір`ю, [PERSON] , батько дітей з родиною не проживав, місце його перебування не відомо. Виконавчим комітетом Харківської міської ради ухвалене рішення № 564 від 29.08.2018 про негайне відібрання малолітніх від батьків та їх тимчасове влаштовання до Комунального закладу соціального захисту для дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «міста Харкова» Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради за адресою: місто Харків, вулиця Власенко, будинок 14. Причиною влаштування був факт вилучення сестер з родини через обставини, які становили безпосередню загрозу життю та здоров`ю дітей в сімї батьків та унеможливлювали подальше перебування дітей з батьками. За актами проведення оцінки рівня безпеки дитини від 20.07.2018 було визначено небезпечний рівень, та необхідність вжиття невідкладних заходів щодо малолітніх [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони перебували в несприятливих умовах. Мати дітей мала ознаки алкогольного сп`яніння. Старша дитина, [PERSON] , хвору було доставлено з адреси проживання до Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня № 19» Харківської міської ради. Малолітня [PERSON] залишилась вдома, оскільки її матір чинила опір та категорично відмовилась від госпіталізації молодшої доньки. У ході перевірки фактів ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків було встановлено, що батьки [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебували з 02.07.2010 зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.11.2016. [PERSON] після розлучення залишив сім`ю, місце його перебування невідоме, зв`язок відсутній. Малолітні [PERSON] та [PERSON] залишились проживати з матір`ю, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є власницею квартири. [PERSON] є неблагополучною особою (пиячить, має діагноз синдром залежності від алкоголю, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків, вживання алкогольних напоїв, порушено кримінальне провадження щодо нанесення тілесних ушкоджень), постійного місця роботи не має. Жінка співмешкає з [PERSON] , [INFO] , який ніде не працює, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, в тому числі за вчинення насильства в сім`ї, до кримінальної відповідальності за незаконний обіг наркотиків, перебуває на обліку як сімейний насильник. [PERSON] та її співмешканець зловживають алкогольними напоями, сваряться, влаштовують бійки з нанесенням тілесних ушкоджень на очах дітей. На адресу проживання дітей постійно викликається патрульна поліція з приводу сімейних сварок між їх матір`ю та [PERSON] . В вересні 2017 року малолітні [PERSON] та [PERSON] стали свідками того, як їх мати, [PERSON] , будучі в алкогольному сп`янінні під час сварки із своїм співмешканцем, нанесла останньому травму у вигляді множинних колото-різаних ран (правоохоронними органами відкрито кримінальне провадження за ознаками ч. 1ст. 125 КК України). Після вказаних подій дітей було вперше вилучено з сімї та тимчасово влаштовано для проходження соціально - психологічної реабілітації в Комунального закладу соціального захисту для дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «міста Харкова» Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради. Під час проходження [PERSON] та [PERSON] курсу соціально-психологічної реабілітації, їх матері, [PERSON] , були надані рекомендації щодо виходу з кризової ситуації, а саме: позбавитись від негативного способу життя, змінити соціальне оточення, що становило перешкоди у належному виконанні нею батьківських обов`язків. [PERSON] пройшла курс стаціонарного лікування, за результатами якого була виписана в задовільному стані, працевлаштувалась, навідувалась до дітей з порушенням режиму роботи дитячого закладу. Питання доцільності повернення малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на виховання та спільне проживання матері двічі розглядалось на засіданнях Комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. За результатами розгляду було вирішено можливим повернення [PERSON] та [PERSON] в сім`ю матері за умови здійснення постійного соціального супроводу родини. [PERSON] було роз`яснено про необхідність дотримання наданих рекомендацій щодо належного утримання та виховання дітей. Малолітні [PERSON] та [PERSON] 18.05.2018 були передані матері та повернулись в її сім`ю. За інформацією Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Шевченківського району м. Харкова, який здійснював соціальний супровід сім`ї [PERSON] , ігнорувала рекомендації спеціалістів з соціальної роботи щодо подолання кризової ситуації в сім`ї, не йшла на співпрацю щодо підвищення свого батьківського потенціалу, повернулась до старого способу життя, почала знов пиячити, агресивно поводитись, влаштовувати сварки з співмешканцем, доступу до житла для проведення обстеження умов проживання дітей не надавала. Під час патрулювання Шевченківського району 30.06.2018 близько 00 год. 20 хв. патрульною поліцією було виявлено гр. [PERSON] з малолітніми доньками [PERSON] та [PERSON] неподалеку адреси [ADDRESS] . Харків [ADDRESS] . [PERSON] мала ознаки алкогольного сп`яніння, причину знаходження своїх дітей в нічний час на вулиці чітко не пояснила. Розмову було зафіксовано на бодікамеру патрульного екіпажу 0108. За інформацією Комітету у справах сім`ї молоді та спорту по Шевченківському району виконавчого комітету Харківської міської ради [PERSON] , отримавши путівку до ПЗОВ «Сосновий» (Харківська область, Куп`янський район, с.Глушківка, вул. Оскільна) на термін з 06.07.2018 по 26.07.2018, не забезпечила прибуття дитини до місця відпочинку чим грубо порушила право доньки [PERSON] бути оздоровленою за бюджетні кошти, як дитини з багатодітної родини. 20.07.2018 при проведенні останнього комісійного обстеження умов адреси проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] ( [ADDRESS] ) встановлено, що приміщення де проживають діти постійно відвідують сумнівні особи. Житло невпорядковане, дуже брудно, всюди купи розкиданих речей, взуття на столі де їдять в перемішку з брудним посудом, обламками олівців, недопалками цигарок, у дітей відсутня їжа, дитячі книги, іграшки, чиста білизна, чистий одяг, на кухні купа немитого посуду із залишками непридатної до вживання їжі. У старшої дівчинки, яка за віком повинна йти до першого класу, не підготовлене місце для навчання. Діти були вдома, голодні, мали занедбаний вигляд. [PERSON] та її співмешканець, [PERSON] , мали ознаки алкогольного сп`яніння. Жінка поводилась агресивно, в присутності дітей нецензурно лаялась, палила, на зауваження не реагувала. За таких обставин виконавчим комітетом Харківської міської ради було прийнято рішення № 564 від 29.08.2018 про негайне відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від батьків, [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку із існуючою безпосередньою загрозою життю та здоров`ю дітей. Комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради, враховуючи існуючі обставини, прийшла до висновку, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із чим звернулись до суду із названим позовом. Позивачем зазначено про те, що [PERSON] та [PERSON] злісно нехтують своїми батьківськими обов`язками щодо виховання та матеріального утримання доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . їх малолітні діти, починаючі з 13.10.2017 фактично продовжують перебувати поза сімейним оточенням, вдруге за рік проходять соціально-психологічну реабілітацію в Комунальному закладі соціального захисту для дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «міста Харкова» Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради. [PERSON] . не змінила свого ставлення до виховання дітей та виконання своїх батьківських обов`язків, не повернулась до нормального способу життя, не змінила соціальне оточення, не позбавилась алкогольної залежності. [PERSON] зовсім забув про існування своїх дітей і упродовж тривалого часу не цікавиться їх долею, розвитком, станом здоров`я. Батьки нехтують потребами дітей на сімейне виховання та на батьківську турботу та любов. У судове засідання представниця позивача не з`явилась, подала заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу без участі представника позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповдіачі у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомлено, хоча про час, місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Відповідачам було надано строк для надання відзиву на позовну заяву. Однак, у зазначений строк відзив на позовну заяву відповідачем не надано, тому відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд розглядає справу в заочному порядку. Технічна фіксація судового процесу не проводиться на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. В Постанові Верховного Суді від 26.12.2018 року по справі №404/6391/16-ц зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Таким чином, дослідженими матеріалами справи достовірно встановлено факт ухилення та свідомого нехтування відповідачем виконання обов`язків батька, а відтак, враховуючи права і інтереси дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Долю судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України. Враховуючи наведене та

Outcome: approved