Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 85\~337,40 гривень. Свої вимоги мотивував тим, що 09.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», найменування якого змінено 08.07.2009 р. на Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», та [PERSON] було укладено договір № VG 2321 про видачу та використання кредитних карток Visa Classic/Electron/Gold, відповідно до умов якого банком на імя позичальника було відкрито картковий рахунок зі встановленим лімітом на суму 50\~000 гривень та відсотковою ставкою згідно додатку 1 до кредитного договору 30,00% річних. Відповідно до п. 6.3 кредитного договору відповідач не може перевищувати кредитний ліміт, таке перевищення вважатиметься матеріальним порушенням договору держателем. Держатель повинен повернути перевищену суму банку до кінцевої дати сплати наступного щомісячного рахунку і сплатити одноразовий штраф, вказаний у додатку. Згідно п. 13.1, 13.2 кредитного договору, якщо заборгованість, що виникла внаслідок використання картки виплачується частинами (картка використовується як кредитна картка), то на неї нараховуються відсотки згідно процентної ставки, що застосовується на суму здійсненої транзакції або несплачений залишок з дати здійснення транзакції до повного повернення коштів. За основу розрахунків береться рік 360 днів. Відповідач перестав сплачувати чергові платежі, в звязку з чим виникла прострочена заборгованість, а саме: станом на 15.10.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором № VG 3366 від 09.06.2008 року становить 85 337,40 гривень. У судове засідання представник позивача не зявився, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідно до якої вимоги позову підтримав в повному обсязі. Крім того зазначив, що в разі неявки відповідача, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ними причини неявки визнані неповажними, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти такого вирішення справи не заперечує позивач. Суд, врахувавши положення ч. 4 ст. 169 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. 09.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк») та [PERSON] було укладено договір № VG 3366 про видачу та використання кредитних карток Visa Classic/Electron/Gold, відповідно до умов якого банком на імя позичальника було відкрито картковий рахунок зі встановленим лімітом на суму 50 000 гривень та відсотковою ставкою згідно додатку 1 до кредитного договору 30,00% річних. Відповідно до п. 6.3 кредитного договору відповідач не може перевищувати кредитний ліміт, таке перевищення вважатиметься матеріальним порушенням договору держателем. Держатель повинен повернути перевищену суму банку до кінцевої дати сплати наступного щомісячного рахунку і сплатити одноразовий штраф, вказаний у додатку. Згідно п. 13.1, 13.2 кредитного договору, якщо заборгованість, що виникла внаслідок використання картки виплачується частинами (картка використовується як кредитна картка), то на неї нараховуються відсотки згідно процентної ставки, що застосовується на суму здійсненої транзакції або несплачений залишок з дати здійснення транзакції до повного повернення коштів. За основу розрахунків береться рік 360 днів. Відповідач перестала сплачувати чергові платежі, в звязку з чим виникла прострочена заборгованість, а саме: станом на 15.10.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором № VG 3366 від 09.06.2008 року становить 85 337,40 гривень, а саме: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 44\~684,23 грн., заборгованість по відсотках в розмірі 37\~559,15 грн., виплати 3\~094,02 грн. 08.12.2014 року на адресу відповідача позивачем було направлено вимогу про повернення боргу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обовязків. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно із ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Таким чином, позивач виконав свої зобовязання за договором, надав відповідачу кредит. Відповідно до\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до п. 25.2 кредитного договору, договір має необмежений термін дії і припиняє свою дію тільки у випадку розірвання його будь-якою стороною відповідно до умов цього Договору. Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 536 ЦК України\~визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється Договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідач свої зобовязання за договором не виконала належним чином, допустила заборгованість у вказаній в розрахунку сумі - в тому числі заборгованість за кредитом, за відсотками. Відповідач не оспорила дані розрахунки, не подала доказів на їх повне або часткове спростування. Вказані відомості складені компетентною посадовою особою і, оскільки вони неоспорені відповідачем, то вони судом приймаються як достовірні. За таких обставин суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сума боргу в розмірі 85\~337,40 грн. Крім того, враховуючи положення ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved