Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом його право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що розташований в [ADDRESS] , на земельну ділянку відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 08 червня 2010 року, на земельну ділянку відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 08 червня 2010 року, на земельну ділянку відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12 травня 2009 року, на земельну ділянку відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12 травня 2009 року та на земельну ділянку відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , як на спадкове майно померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Мотивує свій позов тим, що вказане вище майно посвідчила йому заповітом [PERSON] Остання померла [INFO] . Враховуючи, що після її смерті позивач прийняв спадщину, є спадкоємцем за заповітом просить поданий позов задовольнити. Представник позивача, [PERSON] , в заяві до суду просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 18 липня 2013 року, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Журавниківської сільської ради Горохівського району Волинської області та зареєстровано в реєстрі за №38 видно, що вона все належне їй майно заповіла позивачу [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] . Постановою державного нотаріуса від 03 липня 2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] було відмовлено. Довідкою Журавниківської сільської ради Горохівського району Волинської області від 21 вересня 2018 року №747 стверджується, що заповіт [PERSON] не змінений та не скасований. Єдиним спадкоємцем за заповітом є її брат [PERSON] Технічною документацією на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] стверджується, що вказаний житловий будинок збудований з дотриманням відповідних будівельних норм. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 08 червня 2010 року, державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 08 червня 2010 року, державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12 травня 2009 року, державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12 травня 2009 року та державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , [PERSON] належали земельні ділянки відповідних розмірів. З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що від імені [PERSON] , до державної нотаріальної контори надходила відповідна заява про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] прийняв спадщину, є її спадкоємцем за заповітом. А тому суд, вважає, що слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що розташований в [ADDRESS] , на земельну ділянку відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 08 червня 2010 року, на земельну ділянку відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 08 червня 2010 року, на земельну ділянку відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12 травня 2009 року, на земельну ділянку відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12 травня 2009 року та на земельну ділянку відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , як на спадкове майно померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податкового кодексу України.

Outcome: approved