Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нм право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,27га. (кадастровий номер 6122685100:01:001:0230), яка розташована на території Курівецької сільської [PERSON], згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 555700 виданого [PERSON] райдержадміністрацією 06 жовтня 2005 року; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0,53га. (кадастровий номер 6122685100:01:001:0446), яка розташована на території Курівецької сільської [PERSON], згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 555400 виданого [PERSON] райдержадміністрацією 06 жовтня 2005 року, посилаючись на те, що після смерті баби, згідно заповіту, він є спадкоємцем її майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та послався на обставини, викладені у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Судом встановлено, що 08 травня 2003 року померла баба позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,27га. (кадастровий номер 6122685100:01:001:0230), яка розташована на території Курівецької сільської [PERSON], згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 555700 виданого [PERSON] райдержадміністрацією 06 жовтня 2005 року; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0,53га. (кадастровий номер 6122685100:01:001:0446), яка розташована на території Курівецької сільської [PERSON], згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 555400 виданого [PERSON] райдержадміністрацією 06 жовтня 2005 року. 21 січня 2008 року в Курівецькій сільській [PERSON] району [PERSON] розпорядилася своїм майном склавши заповіт в користь позивача. Інших спадкоємців в тому числі на обовязкову частку не має. Звернувшись в Зборівську державну нотаріальну контору для оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки він прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном і згідно заповіту є спадкоємцем даного майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved