Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно, зокрема, на складське приміщення, що знаходиться в селі Скобелка по вулиці Польовій, 30 Горохівського району Волинської області. Свій позов обґрунтовує тим, що в лютому 2017 року для потреб його фермерської діяльності він придбав у ПОСП «Скобелка» вищевказане складське приміщення. Останнє знаходилось на балансі ПОСП «Скобелка», на паювання пайовикам господарства не виділялося. За досягнутою спільною згодою за придбаний ним склад для ПОСП «Скобелка» було сплачено його балансову вартість, тобто 5352 (пять тисяч триста пятдесят два) гривні 00 копійок. Даний факт підтверджується відповідним актом купівлі-продажу, накладною №3 та квитанцією до прибуткового касового ордеру від 22 лютого 2017 року, наданими позивачу директором ПОСП «Скобелка» [PERSON] Таким чином, між позивачем та ПОСП «Скобелка» було досягнуто усіх істотних умов договору щодо купівлі-продажу вищевказаного приміщення складу. Крім того, директор ПОСП «Скобелка» [PERSON] зобовязався виготовити всі необхідні правовстановлюючі документи на вищевказане приміщення складу з метою нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Однак, нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу вищевказаного майна виявилося неможливим, оскільки попередній власник попри всі свої зобовязання, всіх необхідних документів не виготовив. На даний час, придбане вищевказане нерухоме майно позивач й надалі має намір використовувати для потреб його фермерської діяльності в якості складського приміщення, тобто, не змінюючи його цільового призначення. У звязку з чим, просить визнати його право власності на вищевказане нерухоме майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача Скобелківської сільської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій просить справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, жодних заперечень не має. Представник відповідача ПОСП «Скобелка» [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, жодних заперечень не має, оскільки позивач провів повний розрахунок з підприємством, директором якого він є. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.207 ЦК України зазначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах та підписаний сторонами. В ст.638 ЦК України зазначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до ст.220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», роз'яснено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Заявою позивача [PERSON] від 06 лютого 2017 року стверджується, що він звертався до директора ПОСП «Скобелка» [PERSON] з пропозицією продажі йому приміщення складу мінеральних добрив, що розташований в селі Скобелка Горохівського району Волинської області з метою його подальшого використання для потреб його фермерської діяльності, зокрема, садівництва. Згідно наказу №1 директора ПОСП «Скобелка» [PERSON] про розгляд заяви [PERSON] щодо продажу приміщення складу мінеральних добрив, заява позивача була задоволена. Актом купівлі-продажу стверджується, що ПОСП «Скобелка» продало, а позивач [PERSON] купив склад мінеральних добрив, що розташований в селі Скобелка Горохівського району, балансовою вартістю 5352 (пять тисяч триста пятдесят два) гривні. Вказаний акт підписаний як продавцем, тобто директором ПОСП «Скобелка» [PERSON], так і покупцем [PERSON] Накладною №3 від 22 лютого 2017 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру від 22 лютого 2017 року стверджується, що позивач [PERSON] повністю провів розрахунок за придбане ним у ПОСП «Скобелка» приміщення складу мінеральних добрив. Рішенням Скобелківської сільської ради Горохівського району Волинської області №9 від 22 лютого 2017 року та довідкою Скобелківської сільської ради Горохівського району Волинської області №288 від 23 лютого 2017 року стверджується, що приміщенню складу мінеральних добрив присвоєна поштова адреса вулиця Польова, 30, село Скобелка Горохівського району Волинської області. Судом встановлено, що в попереднього власника спірного майна, тобто ПОСП «Скобелка», відсутній правовстановлюючий документ та державна реєстрація на нього, оскільки вказане нерухоме майно обліковувалося лише згідно балансу підприємства. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] в лютому 2017 року придбав у ПОСП «Скобелка» складське приміщення, яким користується й наданий час, нотаріально договір купівлі-продажу не посвідчили через відсутність всіх необхідних правовстановлюючих документів на вищевказане майно в попереднього власника, однак сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується відповідними письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Враховуючи вищенаведене, а також те, що представники відповідачів позовні вимоги визнали повністю і таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає таке визнання і постановляє рішення про його задоволення.

Outcome: approved