Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування вимог зазначив, що ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» надає послуги з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] . Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 р. та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за № 1382/27827. Відповідно до\~розділу III\~Правил постачання\~природного газу,\~постачання природного\~газу побутовому\~споживачу здійснюється\~на підставі\~договору,\~що укладається\~між ним\~та постачальником\~на умовах\~типового договору\~постачання природного\~газу побутовим\~споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015 р., та розміщений на офіційному сайті Товариства. Як вбачається з довідки по особовому рахунку споживача [PERSON] № [NUMBER] , відповідач на момент виникнення заборгованості, був споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . Таким чином встановлено, що між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» виконало свої зобов`язання та надало споживачу послуги з газопостачання відповідно до договору, однак, споживач систематично порушував зобов`язання, щодо своєчасної та повної сплати за надані послуги з газопостачання, що в результаті призвело до заборгованості за вказані послуги в розмірі 9039,63 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума невиконаного грошового зобов`язання у розмірі 11 715,24 грн. з урахуванням суми основного боргу, суми 3 % річних та суми інфляційних витрат. Відзив на позов відповідач у встановлений строк не надав. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» з 01.07.2015 р. здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України згідно постанови №1588 від 21.05.2015 р. та з 11.05.2017 р. згідно постанови №633 від 11.05.2017 р. ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» стверджує, що він надає послуги з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] . Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 р. та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за № 1382/27827. Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015 р., та розміщений на офіційному сайті Товариства. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. При цьому АТ «Харківгаз» відповідно до Постанов НКРЕКП, зокрема, №789 від 13.03.2015 р., №2284 від 08.09.2015 р., №809 від 19.06.2017 р. в контексті обставин даної справи провадить господарську діяльність з розподілу природного газу на території Харківської області, тобто є Оператором ГРМ. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Між тим, із наданих суду доказів не можливо встановити, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . Так, доказів того, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] не надано. Як вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб відповідач зареєстрована за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] . Доказів того, що для виконання Правил позивачем надсилалася заява приєднання до умов договору відповідачу суду не надано. Крім того, не підтверджений належними доказами факт того, що відповідач сплачувала за поставлений природний газ . Так, позивач посилається у позові, що даний факт підтверджується довідкою по особовому рахунку споживача [PERSON] № [NUMBER] . Між тим, суд не може вважати, що ця довідка належним чином підтверджує факт того, що між сторонами фактично склались договірні відносини, бо типовий договір був фактично опублікований в газеті «Слобідський край» №156 31.12.2015 р., а відповідно до даних відображених у вищезазначеній довідці зазначені сплачені суми з липня до грудня 2015 р., але не зазначено в які саме дати. Тобто, відсутнє підтвердження, що сплата рахунку проведена після опублікування договору. Крім того, з урахуванням тієї обставини, що відповідач не є власником і не зареєстрований за спірною адресою, у суду є сумніви щодо актуальності інформації, викладеній у довідці щодо споживача послуг. Також, відсутні належні докази, які б підтверджували що позивач надає послуги з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] . Надані суду докази, а саме: постанова №2500 від 30.09.2015 р., вимога про оплату заборгованості від 28.02.2018 р.,довідка про заборгованість за природний газ, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не містять інформації, яка б спростовувала висновки суду щодо недоведеності обставин, які підлягають доведенню у даній справі. \~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: dismissed