Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму що складає франшиза - 500 грн. 00 коп., оплату за складання позовної заяви 500 грн. 00 коп., моральної шкоди - 24360 грн., а також витрат по сплаті судового збору - 487 грн. 20 коп , за оплату послуг адвоката по представництву інтересів позивача у суді- 2000 грн. за відправлення телеграми відповідачу 60 грн. 98 коп , а разом 27908 грн., які завдані йому внаслідок\~\~дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 01 жовтня 214 року. В якій було пошкоджено належний позивачу автомобіль марки KIA CEED , реєстраційний номер [NUMBER]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги. Вважає , що відшкодування збитків , завданих [PERSON], повинно бути здійснено саме [PERSON] , а не ПрАТ « Страхова компаній Україна » , до якої на даний час позивач не має вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, в частині відшкодуванні вартості франшизи 500 грн, в решті позову просив відмовити. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то в цій частині відповідач вважає вимоги не доведеними, в зв'язку з чим, такими, що не підлягають задоволенню . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник третьої особи , залученої судом - ПрАТ « Страхова компаній Україна » в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог законодавства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вислухав сторони , дослідивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 01.10.2014 р. в дорожньо-транспорній пригоді, яка сталася з вини відповідача [PERSON], був пошкоджений автомобіль KIA CEED , реєстраційний номер [NUMBER], , який зареєстрований за позивачем , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу . У відповідності до постанови Московського районного суду м.Харкова від 10.11.2014 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.124 КУпАП . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , як власника наземного транспортного засобу, а саме, автомобіля «Шевролет Авео», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ « Страхова компаній Україна».\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За даним договором страхування спор між позивачем та ПрАТ « Страхова компаній Україна» вже вирішувався судом , про що свідчить рішення Московського районного суду м.Харкова від 29 липня 2015 року .\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Позивачем надано висновок експертного дослідження від 20.01.2015 року , яким встановлений розмір збитків майну позивача 23288 грн.88 коп. Компенсація збитків стягнути судом з ПрАТ « Страхова компанія Україна» за виключенням розміру сплаченої за договором страхування франшизи 500 грн. За таких обставин суд вважає можливим позов в частині відшкодування шкоди у сумі 500 грн. не компенсованої страховою компанією - задовольнити. Відповідно до загальних підстав цивільно правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Як зазначив представник позивача в судовому засіданні, в результаті пошкодження майна позивач зазнав моральних страждань, які полягали у значному погіршенні психологічного та фізичного стану, та вимушених змінах у повсякденному житті , але ніяких доказів цього суду не надано. За таких обставин позов в частині стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню. Суд при вирішенні питань щодо компенсації витрат на правову допомогу у тому числі складання позовних заяв та участь адвокат у розгляді справи повинен керуватися ч. 2 ст. 84 ЦПК України та ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу в цивільних та адміністративних справах». Крім того , суд звертає увагу, що відповідно до п.12\~Постанови Пленуму ВСУ №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року\~питання про судові витрати не можуть вирішуватись іншим судом або шляхом пред'явлення позову в іншій справі. \~\~\~ \~Що стосується позовних вимог, щодо стягнення судових витрат на сплату послуг адвоката, суд зазначає. За частинами 1, 2\~ст.84 ЦПК України\~витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Статтею 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, визначається у відповідному судовому рішенні. Даний законодавчий припис кореспондується зі\~статтею 88 ЦПК України, згідно частини 1 якої, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п.48 Постанови Пленуму ВССУ №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті\~79, статтях\~84,\~88,\~89 ЦПК. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. \~\~\~\~ Як вбачається з наданих позивачем письмових доказів документального підтвердження витрат на компенсацію послуг адвоката не надавалось. Відповідно до п.41 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року,\~якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено. \~\~ \~\~Отже, витрати зі сплати послуг адвоката, стягнення яких зазначено у якості предмету позову, які позивач зазнав у зв'язку з реалізацією своїх процесуальних прав процесуальним законом віднесено до судових витрат. Вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом, їх не можна визнати збитками чи шкодою в розумінні положень цивільного законодавства і вони не можуть бути стягнуті за позовною заявою в іншому провадженні. \~\~ \~Відповідно до п.1,2 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року, судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи. Зазначені витрати не є збитками в розумінні\~статті 22 Цивільного кодексу України, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися як збитки. Що до частини позову про стягнення вартості відправленої телеграми відповідачу в розмірі 60 грн.98 коп. суд зазначає наступне. У відповідності до рішення Московського районного суду за позовом [PERSON] до ПрАТ « Страхова компанія Україна » від 29.07.2015 року , що є в матеріалах цієї спраи , судом вирішувалося питання про компенсацію витрат, що були сплачені на проведення експертизи у тому рахунку на направлення телеграм у сумі 126,97 грн. Виходячи з наведеного, позов в цієї частині не підлягає задоволенню. Згідно п. 1ст. 88\~ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved