Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько, на день смерті якого залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку, який знаходиться за вищевказаною адресою та відносився до колгоспного двору, головою якого був спадкодавець. Позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, який прийняв спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Іншим спадкоємцем, який прийняв спадщину, є [PERSON] , який подав відповідну заяву нотаріусу. Згідно запису з погосподарської книги у спірному житловому будинку були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [PERSON] , а також особи, які вже померли - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У вересні 2020 року позивач звернувся до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав на вказаний житловий будинок, однак йому було відмовлено, так як правовстановлюючий документ на спадкове майно у зв`язку з припиненням колгоспного двору не оформлений відповідно до чинного законодавства. З метою захисту своїх спадкових прав позивач звернувся до суду. Позивач та його представник - адвокат Бойко З.С. в судове засідання не з`явилися, від представника позивача до суду надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позовну заяву задовольнити, справу розглядати без їх участі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились. Правом подання відзиву на позов відповідачі не скористались, від них до суду надійшли заяви, від кожного подано заяву, в яких вони позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 04.02.2020 року Соколівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області, актовий запис № 15 (а.с.4). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач), [PERSON] , [INFO] (відповідач), прізвище якої змінено на [PERSON] після шлюбу з [PERSON] є онукою голови колгоспного двору (а.с. 9, 13, 48, 65). На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 02.07.2019 року, посвідченого секретарем Соколівської сільської ради Кропивницького району, Кіровоградської області та зареєстрованого в реєстрі за № 53 (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок належав спадкодавцю на підставі свідоцтва на право власності на будівлю, виданого 20 липня 1987 року Соколівською Радою народних депутатів на підставі рішення Кіровоградського райвиконкому № 213 від 18.06.1987 року. Вказане домоволодіння належало колгоспному двору, головою якого був [PERSON] (а.с.8). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 230313219 від 29.10.2020 року відомості про право власності щодо вказаного житлового будинку у державному реєстрі відсутні (а.с.12). Згідно довідки Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 2-4/866 від 21.08.2020 року та витягу з особового рахунку № [NUMBER] за період з 1991 по 1995 роки в домоволодінні колгоспного двору, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , станом на 15.04.1991 року проживали та були зареєстровані [PERSON] - голова колгоспного двору, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - невістка, [PERSON] - онука (а.с.9 зв., 13-14) З довідки виконкому Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 39 від 18.02.2020 року вбачається, що [PERSON] з 1967 року і до дня своєї смерті був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] . На день смерті разом з ним були зареєстровані та проживали: син [PERSON] , онука [PERSON] , правнук [PERSON] , які зареєстровані і проживають на даний час в цьому будинку. Від імені померлого [PERSON] виконавчим комітетом Соколівської сільської ради 02.07.2019 року посвідчений заповіт по реєстру № 54, який не змінено і не скасовано (а.с.9). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.4зв). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.5). З витребуваної судом спадкової справи № 588/2002 року, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що за життя нею складався заповіт щодо належної їй земельної ділянки на користь [PERSON] , який разом із [PERSON] прийняли спадщину у рівних частках (а.с.118-127). За ухвалою суду Кропивницькою районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області надано відповідь № 123/01-09 від 01.03.2021 року, Інформаційну довідку зі спадкового реєстру № 63730195 від 26.02.2021 року, а також копію спадкової справи № 78/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] , згідно яких спадщину після смерті останнього прийняли сини спадкодавця: [PERSON] - шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем та [PERSON] , [INFO] , - шляхом подання заяви про прийняття спадщини. Іншими спадкоємцями заяви про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини не подавались. [PERSON] видані два свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом на 3/4 частки двох земельних ділянок. [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку (обов`язкова частка) на підставі ст.1241 ЦК України (а.с.38-106). Після звернення позивача до Кропивницької районної державної нотаріальної контори нотаріуса щодо оформлення спадщини за заповітом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , нотаріусом роз`яснено, що головою колгоспного двору, до якого належав вказаний будинок був [PERSON] . Станом на 15.04.1991 року у зазначеному будинку були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які мали право виділення частки у майні колгоспного двору. Вчинення нотаріальної дії щодо оформлення спадкових прав на вказаний житловий будинок неможливе, так як правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно у зв`язку з припиненням колгоспного двору не оформлений відповідно до чинного законодавства (постанова про відмову у вчинення нотаріальної дії № 782/02-31 від 29.09.2020 року) (а.с. 7). Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст.16 цього ж Кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 392 цього ж Кодексу передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. На підставі Закону України від 16 грудня 1993 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст.120 - 127 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) були виключені у зв`язку з прийняттям Закону України «Про власність». Отже, в даному випадку після зміни законодавства, майно та всі правовстановлюючі документи колгоспних дворів мали бути приведені у відповідність із законодавством, але цього не було виконано, тому свідоцтво про право власності, на підставі якого колгоспному двору, головою якого був [PERSON] , належить спадковий будинок, розташований в [ADDRESS] , не відповідає чинному законодавству. Відповідно до ст.120, 123 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно з підпунктом «а» пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 23 грудня 1995 року «Про судову практику у справах про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Як встановлено судом, після смерті голови колгоспного двору [PERSON] інші члени колгоспного двору не скористались своїм правом виділення частки з майна вказаного колгоспного двору. Таким чином, суд приходить до висновку, що право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано у встановленому порядку відповідно до діючого на той час законодавства за колгоспним двором, головою якого на момент припинення існування колгоспних дворів був батько позивача - [PERSON] , відтак на підставі закону [PERSON] був власником цього будинку, а тому спадкування спірного житлового будинку має відбутися на загальних підставах. Згідно з ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Враховуючи, що спадкоємцями майна померлого [PERSON] є його сини: [PERSON] , який спадкує за заповітом, та [PERSON] , який спадкує згідно ч.1 ст.1241 ЦК України, тому 3/4 частини спірного будинку має успадкувати позивач, як спадкоємець за заповітом, який прийняв спадщину. Визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 15, 16, 316, 317, 328, 380, 392, 1216-1218, 1241 ЦК України,

Outcome: approved