Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення отриманої стипендії за період навчання. Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до наказу ректора Університету «Про зарахування до аспірантури» від 23 вересня 2014 року № 74-а [PERSON] була зарахована до аспірантури Київського національного лінгвістичного університету за державним замовленням з відривом від виробництва терміном на три роки з 01 жовтня 2014 року. 01 жовтня 2014 року між Київським національного лінгвістичним університетом та [PERSON] було укладено Угоду про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення № 376 (далі-Угода), яка є типовою угодою про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 1999 року № 309. Відповідно до п.п. 1.1 Угоди Університет зобов'язався здійснити якісну підготовку аспіранта згідно з програмами, затвердженими Міністерством освіти науки України, вченою радою Університету та індивідуальним планом роботи. Згідно з п. 1.5 Угоди університет зобов'язався виплачувати аспіранту на період навчання в аспірантурі державну стипендію за умови фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України. За період навчання аспірант [PERSON] отримувала державну стипендію, що підтверджується наказами аспірантури та Довідками бухгалтерії Університету. Розмір нарахованої стипендії за час навчання в аспірантурі Університету, яку отримала [PERSON] за період навчання з 01 жовтня 2014 року по 30 вересня 2017 року становить у розмірі 111 887,38 грн. Крім того, на час навчання в аспірантурі Київського національного лінгвістичного університету кожному аспіранту призначається науковий керівник, якому виплачується заробітна плата за керівництво аспірантом (проф. [PERSON]- заробітна плата за керівництво аспірантом [PERSON] становить 28 339,62 грн. Також за кожного працівника Київський національний лінгвістичний університет сплачує в дохід держави нарахування на заробітну плату (від суми 28 339,62 грн. за весь час наукового керівництва = 7 822,03 грн.). У зв'язку з чим позивач просить сягнути з відповідача розмір отриманої стипендії отриманої за період навчання в аспірантурі Київського національного лінгвістичного університету з 01 жовтня 2014 року по 30 вересня 2017 року у розмірі 148 049,03 грн. та судові витрати по сплаті судового збору. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 23 вересня 2014 року наказом ректора Університету № 74-а «Про зарахування до аспірантури» [PERSON] була зарахована до аспірантури Київського національного лінгвістичного університету за державним замовленням з відривом від виробництва терміном на три роки з 01 жовтня 2014 року.(а.с.9). 01 жовтня 2014 року між Київським національним лінгвістичним університетом та відповідачем [PERSON] було укладено Угоду про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення № 376, відповідно до умов якого предметом є надання освітньої послуги (а.с.10). Відповідно до п.п. 1.1 Угоди Університет зобов'язався здійснити якісну підготовку аспіранта згідно з програмами, затвердженими Міністерством освіти науки України, вченою радою Університету та індивідуальним планом роботи. Згідно з п. 1.5 Угоди, Університет зобов'язався виплачувати аспіранту на період навчання в аспірантурі державну стипендію за умови фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідач отримала державну стипендію за період навчання аспіранта з 01 жовтня 2014 року по 30 вересня 2017 року у розмірі 111 887,38 грн., що підтверджується наказами аспірантури та Довідками бухгалтерії Університету (а.с. 11-17, 29-32). Відповідно до п. 2.7 Угоди аспірант [PERSON] зобов'язалася відпрацювати після закінчення навчання в аспірантурі не менше трьох років у Київським національного лінгвістичним університетом за контрактом на запропонований адміністрацією посаді, враховуючи отриману кваліфікацію. 18 вересня 2017 року від відповідача на ім'я ректора Київського національного лінгвістичного університету надійшла заява з проханням прийняти її на посаду викладача кафедри романської і новогрецької філології та перекладу з 02 жовтня 2017 року по 01 жовтня 2020 року на контрактній основі згідно з Угодою про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення № 376 від 01 жовтня 2014 року. (а.с. 22). 18 вересня 2017 року між Київським національного лінгвістичним університетом та відповідачем [PERSON] було укладено контракт № 1087 із науково-педагогічним працівником, який проходив підготовку в аспірантурі (докторантурі) Київського національного лінгвістичного університету за рахунок коштів державного бюджету (а.с. 24-26). Крім того, 18 вересня 2017 року наказом №939-к ректора Київського національного лінгвістичного університету відповідача зараховано на посаду викладача кафедри романської і новогрецької філології та перекладу з 02 жовтня 2017 року по 01 жовтня 2020 року на контрактній основі згідно з Угодою про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення № 376 від 01 жовтня 2014 року (а.с. 23). 30 травня 2018 року на ім'я ректора Київського національного лінгвістичного університету від відповідача [PERSON] надійшла заява про звільнення її з займаної посади з 04 червня 2018 року, за власним бажанням у зв'язку з переїздом на нове місце проживання ( а.с.27). 30 травня 2018 року наказом ректора №496-к Київського національного лінгвістичного університету позивача звільнено з займаної посади 04 червня 2018 року за власним бажання у зв'язку з переїздом на нове місце проживання відповідно до ст. 38 КЗпП України) з умовою відшкодування вартості навчання в аспірантурі Київського національного лінгвістичного університету за період 01 жовтня 2014 року по 30 вересня 2017 року відповідно до умов п. 6.3 контракту № 1087 від 18 вересня 2017 року (а.с.28). Згідно із п. 3.2.2. укладеного Контракту відповідач [PERSON] зобов'язана відпрацювати не менше трьох років у Київському національному лінгвістичному університеті відповідно до Угоди про підготовку аспіранта (докторанта) за рахунок державного замовлення. Відповідно до умов пункту 6.3 Контракту № 1087 від 18 вересня 2017 року у разі звільнення науково-педагогічного працівника до закінчення строку дії контракту з його ініціативи або з ініціативи роботодавця, у випадках, передбачених статями 40,41 Кодексу Законів про Працю, працівник зобов'язаний відшкодувати вартість навчання в аспірантурі (докторнатурі) (п.3.2.2 цього контракту) та згідно Угоди про підготовку аспіранта (докторанта) за рахунок державного замовлення № 376 від 01 жовтня 2014 року. 18 вересня 2017 року відповідач [PERSON] укладаючи контракт №1087 із науково-педагогічним працівником, який проходив підготовку в аспірантурі (докторнатурі) Київського національного лінгвістичного університету за рахунок коштів Державного бюджету була ознайомлена з вимогами про відшкодування вартості навчання в аспірантурі (докторнатурі) у разі звільнення науково-педагогічного працівника до закінчення строку дії контракту з його ініціативи та прийняла їх, про що свідчить її особистий підпис в укладеному Контракті. Відповідно до розрахунку витрат на підготовку аспірантки відповідач [PERSON] має заборгованість по оплаті за навчання у розмірі 148 049,03 грн., яка складається з 111 887,38 грн. - виплаченої стипендії, 28 339,62 грн. - заробітна плата наукового керівника, 7 822,03 грн. - нарахування на заробітну наукового керівника.(а.с.33). Між сторонами виникли договірні правовідносини, предметом доказування є порушення чи невиконання умов договору. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду строк, а також доказів, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. (ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином відповідачем не було дотримано вимог законодавства України та типової угоди про підготовку фахівця з вищою освітою, щодо зобов'язання відпрацювати після закінчення вищого навчального закладу три роки, тобто вона порушила добровільно взяті на себе цивільно-правові зобов'язання. Відповідно ст. 53 Конституції України, згідно з якою «Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам». В силу ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до частин 1, 2 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають на підставах, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 614 ЦК України). Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушила умови Угоди про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення, від 01 жовтня 2014 року № 376, при цьому, будучи обізнаною про звільнення за власним бажанням з навчального закладу, відповідач не відшкодувала позивачу грошові кошти, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 111 887,38 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками. Будь-яких доказів на спростування наданого Позивачем розрахунку заборгованості та доказів розірвання чи визнанням недійсними Угоди та Контракту Відповідач суду не надав. Не підлягають задоволенню позовні вимоги в частини стягнення 28 339,62 грн. - заробітна плата наукового керівника, 7 822,03 грн. - нарахування на заробітну наукового керівника, оскільки не пердбачені умовами Угоди та Контракту. За встановлених обставин суд приходить висновку про задоволення позовних вимог Київського національного лінгвістичного університету до [PERSON] про стягнення отриманої стипендії частково: стягнути з [PERSON], [INFO], проживаючої та зареєстрованої за адресою [ADDRESS] на користь Київського національного лінгвістичного університету (ЄДРПОУ 02125289, ІНП 021252826107, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 73) розмір отриманої стипендії за період навчання в аспірантурі Київського національного лінгвістичного університету з 01 жовтня 2014 року по 30 вересня 2017 року у розмірі 111 887 ( сто одинадцять тисячвісімсот вісімдесят сім) грн.38 коп. В решті вимог відмовити. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за подачу позову у розмірі 2220 грн. 74 коп. (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру, виходячи з такого розрахунку. Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 111 887,38 грн. та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1687,76 грн. (111 887,38 грн. х 100% : 148 049,03 грн. = 76 % х 2220,74 грн.). Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1687,76 коп.

Outcome: approved