Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], уточнивши позовні вимоги просить визнати останню боржником позивача і стягнути борг шляхом визнання позивача власником 23/100 частин нежитлового приміщення загальною площею 46 кв.м., що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Керченська, 19а та скасувати арешт на вказане майно. Свої вимоги мотивує тим, що 01.12.2011 року між сторонами були укладені договір №14-12/11 про надання оплатної юридичної допомоги, додаток №1 до договору від 21.01.2012р., а також акт про заборгованість між сторонами від 22.10.2013р. згідно з додатком №1 до договору №14-12/11 про надання оплатної юридичної допомоги. Позивач свої зобов'язання виконав, внаслідок чого відповідач стала повноправним власником нежитлових приміщень загальною площею 46 кв.м, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Керченська, 19а. Разом з тим, не зважаючи на неодноразові звернення позивача з вимогами про погашення заборгованості з виконання відповідачем договору про надання оплатної юридичної допомоги, остання заборгованість не погасила. Враховуючи вищенаведене просить в рахунок погашення заборгованості за договором про надання оплатної юридичної допомоги визнати за позивачем право власності на 23/100 частини нежитлового приміщення загальною площею 46 кв.м., що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Керченська, 19а та за таких умов скасувати арешт на це майно, накладений в порядку виконання рішення Франківського районного суду м.Львова про стягнення з відповідача аліментів. Позивач в останнє судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Відповідач [PERSON] в останнє судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Представник відповідача ПП «Інтра-Львів» в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у поданих до суду письмових запереченнях. Вважає, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки спірне майно 16.02.2015р. було придбане ПП «Інтра-Львів» з електронних торгів, що підтверджується свідоцтвом від 06.04.2015р. №1347, посвідченим приватним нотаріусом [PERSON] Враховуючи те, що на даний час власником нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Керченська, 19а є ПП «Інтра-Львів», вважає, що підстави для визнання за позивачем права власності на 23/100 частини вказаного майна в рахунок погашення заборгованості [PERSON] відсутні, а тому в задоволенні позову просить відмовити. Представник третіх осіб [PERSON] та ТзОВ «[PERSON] Центр» [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у поданих до суду письмових запереченнях. Вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на спірне майно та і зняття з нього арешту є безпідставними, так як в силу вимог ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» з таким позовом можу звернутися власник майна, в той час як на момент звернення до суду спірне майно належало саме відповідачу. Крім цього, ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13.11.2014р. встановлено, що визнання за позивачем права власності на спірне майно може порушити права та інтереси третіх осіб [PERSON] в особі [PERSON] та ТзОВ «[PERSON] Центр». Оскільки арешт за спірне майно накладено в порядку виконання рішень Франківського та Сихівського районних судів м.Львова про стягнення з відповідача аліментів та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання сина відповідача [PERSON], в задоволенні позову просить відмовити. Представник третьої особи Сихівського ВДВС ЛМУЮ [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у поданих до суду письмових запереченнях. Вважає позовні вимоги безпідставними з огляду на те, що в процесі виконання рішення Сихівського районного суду м.Львова про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], були проведені електронні торги з реалізації спірного майна, переможцем яких стало ПП «Інтра-Львів». Оскільки позивач із вимогами про стягнення заборгованості за договором про надання оплатної правової допомоги не звертався, вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на спірне майно спрямовані на позбавлення добросовісного набувача законного права щодо розпорядження та володіння таким майном. В задоволенні позову просить відмовити за безпідставністю заявлених вимог. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Судом встановлено, що позивач звернувшись до суду за захистом порушеного на його думку права шляхом визнання відповідача боржником позивача, обрав спосіб захисту цивільних прав та інтересів не передбачений нормами цивільного законодавства України, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині. Позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на 23/100 частини нежитлового приміщення загальною площею 46 кв.м., що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Керченська, 19а та зняття з нього арешту, останній обґрунтовує наявністю у відповідача заборгованості з оплати послуг за надану юридичну допомогу на підставі договору №14-12/11 від 14.12 2011р. про надання адвокатом оплатної юридичної допомоги (а.с.8-9), додатку №1 до вказаного договору від 21.01.2012р. (а.с.10-11), а також акта про заборгованість між сторонами від 22.10.2013р. згідно з додатком №1 до договору №14-12/11 про надання оплатної юридичної допомоги (а.с.12). А тому у відповідності до вимог ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» просить визнати за ним право власності на спірне майно та зняти з нього арешт. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Разом з тим, як вбачається з копії свідоцтва від 06.04.2015р. (а.с.200) та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.201) право власності на нежитлові приміщення, позначені літ. «Б-1», загальною площею 46,1 кв.м., що знаходяться за адресою м.Львів, вул.Керченська, 19а на даний час належить ПП «Інтра-Львів» на підставі акту державного виконавця про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого Сихівським ВДВС ЛМУЮ 06.03.2015р. Враховуючи наведене, оскільки позивачем всупереч вимогам ст.60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, не надано суду жодних доказів на підтвердження позовних вимог, натомість судом встановлено, що на даний час спірне майно не належить на праві власності ні позивачу, ні відповідачу [PERSON], тому суд приходить до висновку, що вимоги про визнання за позивачем права власності на частку в такому майні в рахунок погашення заборгованості за договором про надання оплатної юридичної допомоги та відповідно вимоги про зняття з нього арешту є безпідставними та задоволенню не підлягають. При цьому, у відповідності до ч.6 ст.154 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, суд приходить до висновку, що слід скасувати вжиті судом заходи забезпечення позову.

Outcome: dismissed