Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], в якому просить усунути перешкоди у здійсненні права користування шляхом виселення відповідача з будинковолодіння № 6 м. Сміла. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 31 травня 2006 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на 7/10 частини будинковолодіння № 6 по вул. Декабристів м. Сміла. 3 серпня 2008 року позивач отримала свідоцтво про право власності на вище вказану частину будинковолодіння. В даному будинковолодінні разом з померлим [PERSON] проживала відповідач [PERSON] Відповідачу пропонувалось добровільно виселитися, однак вона продовжує проживати у будинку і немає наміру звільняти його, чим порушує права позивача. Позивач в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву в якій вказала, що просить справу розглянути у її відсутність та наполягає на позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву в якій вказала, що проти позову не заперечує та просить справу розглянути у її відсутність. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, висловлену в письмовій формі, суд приходить до наступних висновків: Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 3 серпня 2007 року (а.с.5) [PERSON] належить 7/10 частки будинковолодіння № 6 по вул. Декабристів м. Сміла. Відповідно до довідки ГУДМС УДМС України в Черкаській області від 23 грудня 2015 року [PERSON] зареєстрована в будинковолодінні № 6 по вул. Декабристів м. Сміла. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто неможе бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст. 41 Конституції України та ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ст. 391 ЦК України вказує на те. Що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, позивач як власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про виселення; 4) про визнання особи безвісно відсутньою; 5) про оголошення фізичної особи померлою. П. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»та п.3.1 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України від 22.11.2012 року №1077 зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи викладене та те, що діями відповідача фактично порушуються права позивача як власника частки будинковолодіння, що підтверджується матеріалами справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» судові витрати слід покласти на позивача за її згодою.

Outcome: approved