Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою 20.06.2017 року, в обґрунтування якої зазначив, що рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.04.2007 року з нього стягнуті аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після ухвалення зазначеного рішення вони з дружиною помирилася, проживали разом та вели спільне господарство, він працював і добровільно віддавав всі кошти відповідачці на утримання сім'ї і неповнолітньої дитини, у зв'язку з чим протягом 2007-2016 року [PERSON] аліменти не отримувала, але для вирішення цього питання нікуди не зверталася. За цей час вони спільно купували побутові речі та придбали автомобіль ДЕО ЛАНОС. Також зазначив, що в 2016 році він часто їздив до Росії на заробітки, приїжджав додому на 2-3 тижні, віддавав відповідачці зароблені кошти на сім'ю і знов відправлявся до Росії. У липні 2016 року відповідач забрала дитину та всі побутові речі та пішла від нього. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2016 року шлюб розірвано. Зазначає, що вже після розірвання шлюбу, а саме 26.09.2016 року відповідач надала повторно на виконання виконавчий лист від 13.04.2007 року до Металургійного ВДВС, на підставі якого державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів та стягнення заборгованості з 2007 року в розмірі 76960,88 грн. Вважає, що оскільки відповідачка на протязі всього сумісного життя отримувала від нього кошти на утримання сім'ї та доньки, добровільно відізвала виконавчий лист, а також те, що виконавчий лист від 13.04.2007 року наданий нею повторно на виконання майже через 9 років, заборгованість зі сплати аліментів виникла саме через те, що відповідачка тривалий час без поважних причин не пред'являла виконавчий лист до виконання, тому просить суд звільнити його від заборгованості від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] за період з лютого 2007 року по серпень 2016 року в розмірі 76960,88 грн., нарахованої за виконавчим листом №201399/2007 від 13.04.2007 року. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні, кожен окремо, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] кожен окремо в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та заперечували проти їх задоволення. [PERSON] пояснила, що отримавши виконавчий лист про стягнення аліментів в 2007 році звернула його до виконання та отримувала аліменти протягом 2007 року. В подальшому виконавчий лист вона не відзивала, весь час він перебував на виконанні у виконавчій службі, однак відповідач аліменти на утримання доньки не сплачував. Представник третьої особи Металургійного відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - Гольсков М.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. В своїх запереченнях посилався на те, що у відділі ДВС на виконанні перебуває зведене виконавче провадження №53748783, в склад якого входить: виконавче провадження № 52342924 з виконання виконавчого листа №2-1399 від 13.04.2007р. виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів за період з 13.02.2007 року по 01.04.2017 року, яка станом на 01.04.2017 року становить 78143,82 грн. (а.с. 18-20). Суд, вислухавши сторони їх представників, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.04.2007 року з [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання доньки - [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття, на користь матері [PERSON], починаючи з 13.02.2007 року (а.с. 5). На підставі зазначеного рішення [PERSON] 18.04.2007 року видано виконавчий лист (а.с.6). В судовому засіданні встановлено, що після винесення зазначеного рішення сторони продовжували проживати разом однією сім'єю до липня 2016 року, що визнається сторонами та відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 7-8). Відповідно до довідки Металургійного відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на виконанні у відділі знаходиться виконавчий лист № 2-1399 від 13.04.2007 р., виданий Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначений виконавчий лист повторно надійшов на виконання 26.09.2016 р. Відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» 26.09.2016 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 52342924 (а.с. 10). В той же час представник Металургійного ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області державний виконавець Гольськов М.О. вказав, що у вказаній вище довідці помилково зазначено про повторне звернення виконавчого листа на виконання. Фактично у зв'язку із вступом в законну силу Закону України «Про виконавче провадження» в новій редакції відбулася перереєстрація виконавчого провадження в Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень. Згідно журналу реєстрації вхідної кореспонденцій за 2007 рік, виконавчий лист №2-1399 надійшов на виконання до ВДВС 18.04.2007, після чого не відзивався та перебуває на виконанні по теперішній час (а.с. 27-31). Відповідно до довідки-розрахунку виданої Металургійним ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області загальна заборгованість по сплаті аліментів за період з 13.02.2007 р. по 01.04.2017 р. з [PERSON] на користь [PERSON] станом на 01.04.2017 становить 78 143,82грн. (а.с.21-22). Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за заявою платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, якщо вона виникла в зв'язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як на підставу звільнення від сплати заборгованості по аліментам позивач посилався на те, що під час спільного проживання з відповідачем в період з 2007 року по 2016 рік, вони вели спільне господарство, разом купували побутові речі, також придбали автомобіль ДЕО ЛАНОС, він віддавав всі кошти відповідачці на утримання сім'ї і неповнолітньої дитини, тому він аліменти в цей період часу на її утримання не сплачував. Однак доводи позивача про добровільну сплату аліментів не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки, допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен окремо, пояснили, що дійсно позивач та відповідач в період часу з 2007 по 2016 рік проживали однією сім'єю, однак чи утримував він свою доньку та надавав відповідачу кошти на її утримання вони не знають. Також допитана в судовому засіданні [PERSON], пояснила, що коли вони проживали разом з батьком, гроші їй давала мама та допомагали бабуся та дядько. Ствердження позивача про те, що відповідач пропустила строк пред'явлення до виконання виконавчого листа пред'явивши його до виконання в вересні 2016 року, спростовані представником Металургійного ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області, який в судовому засіданні пояснив, що відповідач звернулася з виконавчим листом про стягнення аліментів з позивача в 2007 році. Отже, суду не надані належні та допустимі докази в підтвердження обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, які б доводили необхідність звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що у задоволенні позову належить відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed