Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 46654 гривні 79 копійок, мотивуючи тим, що 16 травня 2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк „ПриватБанк та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач, отримавши у кредит грошові кошти, зобов`язання за вказаним договором щодо їх повернення належним чином не виконала, в результаті чого і виникла вищевказана заборгованість. Сторони про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідач про причину неявки суду не повідомив, відзив не подав, представник позивача у заяві щодо заочного розгляду справи не заперечує. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 16 травня 2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк „ПриватБанк та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого остання отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, про що свідчать копії анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, довідки про умови кредитування, довідки про видачу кредитних карток, довідка про зміну умов кредитування та виписка за договором. З копії статуту Акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк, погодженого Національним Банком України 11 червня 2018 року вбачається, що згідно рішення Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року №519 було змінено тип банку з публічного та приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний Банк „ПриватБанк, яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного Акціонерного товариства Комерційний Банк „ПриватБанк. У розрахунку заборгованості за договором позивач зазначив, що заборгованість відповідача станом на 27 жовтня 2020 року становить 46654 гривні 79 копійок, в тому числі: 37691 гривня 41 копійка заборгованість за простроченим тілом кредиту, 8963 гривні 38 копійок заборгованість за простроченими відсотками. Перевіряючи законність та обґрунтованість вимог позивача, суд зважає на таке. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту, заборгованість за простроченими відсотками. Однак, вимоги про стягнення тіла кредиту, тобто суми, яку фактично отримав в борг позичальник, не заявив, доказів щодо існування заборгованості за тілом кредиту суду не надав. Водночас, з виписки за договором вбачається, що відповідачем постійно здійснювалось поповнення карткового рахунку, а позивачем постійно здійснювалось списання з карткового рахунку грошових коштів на погашення страхових платежів, відсотків за використання кредитного ліміту, і які, в тому числі, були включені позивачем до складу заборгованості за простроченим тілом кредиту. Також з цієї виписки не вбачається, яку конкретно суму коштів відповідач заборгувала банку, а також те, чи було погашено відповідачем частково або в повному обсязі на конкретну дату заборгованість за тілом кредиту. Обґрунтовуючи свою правову позицію, позивач посилався на витяги з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та з Умов та Правил надання банківських послуг. Оскільки надані позивачем Витяги не підписаний відповідачем й при укладенні договору він не був ознайомлений з їх змістом, з урахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19), суд не вважає їх складовою Договору, а тому, дійшов переконання, що посилання відповідача на зазначені письмові докази, як на обґрунтування своїх вимог про стягнення заборгованості за простроченим кредитом, за простроченими відсотками, є безпідставним. Крім того, суд вважає безпідставними посилання позивача на копію паспорту споживчого кредиту, оскільки цей паспорт був підписаний відповідачем 20 березня 2020 року, тобто не при укладанні між сторонами договору про надання банківських послуг, а лише через 12 років після укладення цього договору. Приймаючи до уваги те, що надана позивачем суду анкета-заява, виписка з рахунку та довідка про умови кредитування не містять обов`язку відповідача сплатити заборгованість за такими видами заборгованості як заборгованість за простроченим тілом кредиту та заборгованість за простроченими відсотками, а також те, що позивачем не зазначено норм закону, на підставі яких ним було пред`явлено такі позовні вимоги, з огляду на відсутність заборгованості за тілом кредиту, та які б слугували достатньою правовою підставою для її задоволення, суд дійшов переконання про безпідставність позовних вимог. Отже, суд дійшов переконання, що в задоволенні позову слід відмовити. Позивач сплатив судовий збір в сумі 2102 гривні, за правилами статті 141 ЦПК України зазначені кошти відшкодуванню позивачу не підлягають.

Outcome: dismissed