Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, просить суд: визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме на: ? частку квартири під [ADDRESS], житловою площею 22,1 кв.м., загальною площею 41,9 кв.м., вказуючи, що [INFO] померла його мати спадкодавець -[PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS] . Спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON] за законом є позивач [PERSON]. Позивач бажає прийняти спадщину після померлої, звернувся у встановлений законом строк до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що при заведенні спадкової справи нотаріусом було перевірено наявність виданих заповітів за заповідачем, та згідно відомостей інформаційної довідки складено 10 заповітів, у трьох випадках не виявилось можливим ідентифікувати особу заповідача. До того ж, серед заповітів, складених [PERSON] виявились заповіти, що посвідчені та зберігаються в Ізобільненській сільській раді м.Алушта АРК та Миколайпільській сільській раді Костянтинівського району Донецької області (на тимчасово окупованій території України). Це і стало підставою для звернення позивачем до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно [INFO] померла спадкодавець - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського МУЮ в Одеській області. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS], яка належала померлій у відповідності до свідоцтва про право власності на житло від 12.08.2009 року, виданого на підставі розпорядження органу приватизації державного житлового фонду виконавчого комітету Сергіївської селищної ради №2190 від 12.08.2009 року, а також у відповідності до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.09.2009 року. Позивач [PERSON] є рідним сином померлої [INFO] [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Позивач бажає прийняти спадщину після померлої, звернувся у встановлений законом строк до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, оскільки при заведенні спадкової справи нотаріусом було перевірено наявність виданих заповітів за заповідачем, та згідно відомостей інформаційної довідки складено 10 заповітів, у трьох випадках не виявилось можливим ідентифікувати особу заповідача. До того ж, серед заповітів, складених [PERSON] виявились заповіти, що посвідчені та зберігаються в Ізобільненській сільській раді м.Алушта АРК та Миколайпільській сільській раді Костянтинівського району Донецької області (на тимчасово окупованій території України), що підтверджується листом приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Холудєєвої С.М. від 22.06.2017 року за № 135/02-14 . У відповідності до довідки №250/01-16 від 18.11.2015 року, виданої приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Холудєєвою С.М., на підставі ст.1261 ЦК України, спадкоємцем майна [PERSON], 1952 року народження, яка померла [INFO], є її син - [PERSON],[INFO]. Інших спадкоємців, що прийняли в установлені законом строки спадщину після померлої [INFO] [PERSON] немає. У відповідності до ч.2,3,4 ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що позивач на момент смерті [PERSON] був зареєстрований разом із спадкодавицею, звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини, не заявив відмову від спадщини. Таким чином, на момент відкриття спадщини ([INFO]), до складу спадщини, входили усі права та обов'язки [PERSON], які належали їй на день смерті. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивач по справі є спадкоємцем до майна померлої за законом , який у встановлений чинним законодавством строк звернувся до державного нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, та не відмовився від неї, а також враховуючи, що у сенсі положення ч.3 ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» заповіти, складені [PERSON], що посвідчені та зберігаються в Ізобільненській сільській раді м.Алушта АРК та Миколайпільській сільській раді Костянтинівського району Донецької області(на тимчасово окупованій території України) є недійсними і не створюють правових наслідків, суд вважає позов обґрунтованим та таким , що підлягає задоволенню.

Outcome: approved