Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду через свого представника - адвоката [PERSON] із позовом, який в подальшому уточнив про визнання відповідачки такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. При цьому, він посилається на те, що у належній позивачу вищевказаній квартирі зареєстрована відповідачка, яка в ній не проживає з 2016 року. Реєстрація місця проживання відповідачки у квартирі створює перешкоди у реалізації його прав на власність. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивача, на задоволенні уточнених позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Ухвалою суду від 24.04.2018 було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та надано відповідачці строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвала про відкриття провадження по справі, копія позовної заяви з додатками, а також копія уточненої позовної заяви були направлені відповідачці за зареєстрованим місцем проживання. Вказані конверти повернулись до суду через невручення, за спливом строку зберігання та відсутністю адресата вдома. Відповідачка у встановлений судом строк на адресу суду відзиву на позовну заяву не надала. Крім того, відповідачка викликалась до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У відповідності до ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. При цьому, у відповідності до ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 18 січня 2008 року позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується доданою до матеріалів справи копією вказаного договору /а.с.6/, копією Витягу з Державного реєстру правочинів /а.с.7/, копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с.8/, та копією технічного паспорту на вказану квартиру /а.с.9-10/. Згідно наданої до матеріалів довідки від 20.03.2018 старшої по будинку [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], однак не проживає у вказаній квартирі з квітня 2016 року /а.с.11/. Так, судом встановлено, що відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але не мешкає в квартирі з квітня 2016 року. У зв'язку з реєстрацією відповідачки у належній позивачу квартирі, останній не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності [PERSON] у квартирі судом не встановлено. Таким чином, на підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved