Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив суд стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 20802,43 грн. та судовий збір в розмірі 1921 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 04.10.2018 сталася ДТП за участі автомобіля ВАЗ 2101, ДНЗ [NUMBER] , під керуванням відповідача та автомобілю ІЖ 21175-036, ДНЗ [NUMBER], під керуванням [PERSON] . На момент настання ДТП діяв Поліс обов`язкового страхування. Постановами Лисичанського міського суду від 29.10.2018 за ст. 124 КУпАП та від 18.01.2019 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідача визнано винним у вчинення правопорушень. На підставі наданих документів та згідно з умовами Полісу зазначене ДТП ПрАТ «СК «Еталон» визнала страховим випадком та виплатила потерпілому страхове відшкодування у розмірі 20802,43 грн. Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що 04 жовтня 2018 року о 16:40 год., в районі будинку 2 кв. Молодіжний в м. Лисичанську сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ-2101 під керуванням [PERSON] та автомобіля ІЖ 27175-036 під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 29.10.2018, винним у скоєнні ДТП, що сталася 04.10.2018, було визнано [PERSON] та піддано до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн. (а.с.17) Вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм [PERSON] п.10.2 Правил дорожнього руху України. Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 18.01.2019, провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON] за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрито (а.с.18) Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. З матеріалів справи вбачається, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля ВАЗ 2101 була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Еталон» за полісом № АМ4798018 (а.с.7). [PERSON] , яка є власником автомобіля ІЖ 21175-036, 08.11.2018 з метою отримання відшкодування, звернулась до ПАТ «Страхова компанія «Еталон» з відповідною заявою (а.с.11). Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка буда заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та майну третьої особи. Відповідно до страхового акту № 712-13673Д, розрахунку та платіжних доручень № 387 від 04.03.2019 та № 784 від 24.05.2019 ПАТ «Страхова компанія «Еталон» сплатила на користь потерпілого страхове відшкодування в сумі 20802,43 грн. (а.с.9,15,16). Доказів того, що відповідачем на користь потерпілого були відшкодовані збитки завдані внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем не надано. Згідно п. а) п.п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричини дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача витрати пов`язані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 20802,43 грн. Судовий збір у розмірі 1921 грн., на підставі ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved