Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив суд зменшити до однієї шостої частини розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], які стягнуті за рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 листопада 2007 року № 2-3451/07, у розмірі однієї четвертої частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 18.10.2007 року, і до досягнення дитиною повноліття, але не менше тридцяти відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав, і на обгрунтування своїх вимог зазначив, що з часу винесення вищевказаного рішення суду він уклав новий шлюб, і від цього укладеного шлюбу народжено дитину, що суттєво впливає на його матеріальне становище, оскільки у нього виник обов'язок утримувати вже двох своїх дітей. Відповідач поти задоволення позову заперечувала, і зазначила, що тих аліментів, які стягуються з відповідача за місцем його праці не вистачає для належного утримання дитини, тому вважала безпідставними позовні вимоги. Дослідивши наявні у справі докази, заслухавши думки та пояснення сторін, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав: Шлюб між сторонами був розірваний, що встановлено судом зі змісту свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 07.02.2008 року відділом ДРАЦС Комінтернівського РУЮ Одеської області. За рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 листопада 2007 року № 2-3451/07 позивач має сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі однієї четвертої частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 18.10.2007 року, і до досягнення дитиною повноліття, але не менше тридцяти відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] 09.08.2011 року уклав шлюб з [PERSON], що встановлено судом зі змісту свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 09.08.2011 року виконавчим комітетом Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області. Від цього шлюбу 14.01.2012 року народжений [PERSON], що встановлено судом зі змісту свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 18.01.2012 року відділом ДРАЦС Южненського МУЮ Одеської області. Позивач працює у Одеському припортовому заводі, що вбачається зі змісту довідки № 8686 від 25.07.2014 року. Суд встановив, що предметом справи є зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду з певної дати. У відповідності до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд враховує, що при вирішенні питання зміни розміру аліментів, встановлених судом, виходячи зі змісту ст. 182 СК України, доказуванню підлягає зміна стану здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів утриманців, непрацездатних батьків, чоловіка, дружини, дітей, а також мають враховуватись інші обставини, які мають істотне значення. Суд враховує, що позивач уклав шлюб, від цього шлюбу має неповнолітню дитину, і суд вважає ці обставини суттєвими в сенсі ст. 182 СК України. Суд вважає доводи заперечень відповідачки про недостатність аліментних платежів, і, як наслідок, відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, оскільки фактично доводи відповідача зводяться до необхідності витрачання додаткових коштів на утримання дитини, що може бути предметом іншого спору, який підлягає судовому розгляду. Тобто, позивач не позбавлена можливості звернутись до суду із позовом про стягнення додаткових коштів на утримання дитини. Крім того, відповідач не надала суду жодного доказу наявності у позивача інших доходів, коштовного нерухомого чи рухового майна, утримання якого вимагає значних коштів, тобто доказів, які б могли надати суду можливість поставити під сумнів скрутне матеріальне становище позивача. Щодо вказаного у позові нового розміру аліментів (однієї шостої частини від усіх видів доходів (заробітку)), суд не знаходить такий розмір несправедливим. Разом із тим, розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини не може бути меншим тридцяти відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з предмету спору по даній справі, суд вирішуючи питання часу, з якого має бути розпочата виплата аліментів у новому розмірі, суд враховує, що присудження аліментів за рішенням суду у відповідності до ст. 191 СК України здійснюється від дня пред'явлення позову, однак у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі наведеного,

Outcome: approved