Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку заробітної плати в розмірі 110763,73 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у заявку із порушенням термінів її виплати в розмірі 4627,93 грн., а також судові витрати. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 травня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 03.06.2019 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначив, що розрахунок середньоденної заробітної плати, наданий позивачем, вважається завищеним. Однак позивач не має можливості надати контррозрахунок, оскільки бухгалтерія відповідача через завантаженість, зумовлену тим, що у судах Запорізької області зараз розглядається близько 100 справ про стягнення з відповідача заробітної плати та компенсацій, не має можливості надати у строк для надання відзиву по справі інформацію про кількість днів, відпрацьованих позивачем у квітні та травні 2018 р., та про суми, які повинні враховуватися при визначенні середньоденного заробітку позивача. Щодо суми відшкодування втрат частини заробітної плати в зв`язку з порушенням строків її виплати зазначив, що позивач просить стягнути з відповідача 4 627,93 грн. відшкодування втрат частини заробітної плати в зв`язку з порушенням строків її виплати, однак відповідачу розрахунок зазначеної суми наданий не був. Разом з цим, ПАТ «Запоріжжяобленерго» своєчасно, у строки, встановлені законодавством, виплачує звільненим працівникам суми втрат частини заробітної плати в зв`язку з порушенням строків її виплати. Щодо оплати послуг адвоката по справі зазначив, що підготовка позовної заяви про стягнення заробітної плати не є складною, а сума позовних вимог за позовом про стягнення заборгованості за нараховану, але невиплачену заробітну плату складає лише 54 352,10 грн., вважає, що орієнтовний розрахунок витрат на послуги адвоката в сумі 2 000,00 грн. по зазначеній справі є завищеним, і може бути зменшений судом. З огляду на вищевикладене просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та надати відповідачу додатковий строк для надання доказів сплати сум відшкодування втрат частини заробітної плати в зв`язку з порушенням строків її виплати та контррозрахунку суми середнього заробітку за час прострочення розрахунку при звільненні. 18.07.2019 від представника відповідача на адресу суду надійшли доповнення до відзиву на позовну заяву в яких зазначено, що відповідно до довідки ПАТ «Запоріжжяобленерго» середньоденний дохід позивача, розрахований відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів № 100 від 08.02.1995, становить 450,81 грн., а не 529,97 грн., заробітну плату позивачу було виплачено 14.03.2019. Таким чином, сума середнього заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку при звільненні позивача, складає: 450,81 х 181 р. д. (27.06.2018 р. - 14.03.2019 р.) = 81 596,61грн. 04.09.2019 від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що розрахунок компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 4627,93грн. наведений в позовній заяві вважають вірним та таким що не спростований відповідачем. Вказана в позові вартість наданих адвокатських послуг відповідає розміру гонорару за надання аналогічних послуг адвокатів, яка склалася в Україні. Просив стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 81596,61 грн., компенсацій втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати в сумі 4627,93грн., відрахувавши з цих сум податки та інші обов`язкові платежі та стягнути судові витрати. Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач був прийнятий на роботу ПАТ «Запоріжжяобленерго» на посаду електрозварювальника ручного зварювання 5 розряду, про що свідчить додана до матеріалів справи копія трудової книжки позивача./а.с.9-11/ 27.06.2018 позивача було звільнено за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником законодавства про працю, умов колективного та трудового договору на підставі п.3 ст.38 КЗпП України. Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно з ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові № 295/4985/17 від 04 червня 2018 року. Відповідно до бухгалтерської довідки ПАТ «Запоріжжяобленерго», належну при звільненні заробітну плату позивачу було виплачено 14.03.2019. Оскільки компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати не впливає на обчислення (визначення) періоду затримки розрахунку при звільненні, дата погашення заборгованості із заробітної плати є датою кінцевого розрахунку із позивачем, тобто 14.03.2019. Відповідно до абз.3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, середньомісячна зарплата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до довідки ПАТ «Запоріжжяобленерго» про середній заробіток [PERSON] середньоденний дохід позивача, розрахований відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів № 100 від 08.02.1995 р., та становить 450,81 грн. Кількість робочих днів, що припадають на час затримки виплати заробітної плати: червень 2018р. 3 робочих дні, липень 2018 р. 22 робочих дні, серпень 2018р. 22 дні, вересень 2018р. 20 робочих днів, жовтень 2018р. 22 робочих дні, листопад 2018р. 22 робочих дні, грудень 2018 - 20 робочих днів, січень 2019р. 21 робочий день, лютий 2019р. 20 робочих днів, березень 2019р. 9 робочих днів. Всього 181 робочий день. Таким чином, сума середнього заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку при звільненні позивача, складає: 450,81 х 181 р. д. (27.06.2018 р. - 14.03.2019 р.) = 81 596,61 грн. Суд вважає, що наданий відповідачем розрахунок здійснений правильно, у відповідності до норм чинного законодавства України, та сумніву не викликає. Отже, сума стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати становить - 81 596,61 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача і саме з цією сумою представник позивача погодився в відповіді на відзив. Окрім того, у випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Із наданих позивачем письмових доказів - розрахункових листків за листопад 2017 - червень 2018р.р. вбачається, що товариство з листопада 2017 року почало порушувати графік виплати заробітної плати /а.с.12,13,14/. Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші (ст.2). Відповідно п. 2, п. 3, п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року N159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема заробітна плата (грошове забезпечення). Як вбачається з довідок ПАТ «Запоріжжяобленерго» до виплати [PERSON] підлягали такі суми заробітної плати: за листопад 2017 року - 3828,85 грн., за грудень 2017 року - 7479,30 грн., за січень 2018 року - 7875,82 грн., за березень 2018 року - 6942,63 грн., за квітень 2018 року - 13867,99 грн., за травень 2018 року - 7330,89 грн., за червень 2018 року - 19142,35 грн. /а.с.12,13,14/, тому саме з ціх сум необхідно проводити обчислення компенсації. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. За листопад 2017 року сума заробітної плати, що підлягала до виплати складала 3828,85 грн., виплата проведена 20.02.2019 року. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Індекс споживчих цін за період з грудня 2017 по січень 2019 буде складати 11,54%, тому Сума компенсації буде складати 3828,85*11,54/100 = 441,85 грн. За грудень 2017 року сума заробітної плати, що підлягала до виплати складала 7479,30 грн., виплата проведена 22.02.2019 року. Індекс споживчих цін за період з січень 2018 по січень 2019 буде складати 10,43%, тому Сума компенсації буде складати 7479,30 *10,43/100 = 780,09 грн. За січень 2018 року сума заробітної плати, що підлягала до виплати складала 7875,82 грн., виплата проведена 20.02.2019 року. Індекс споживчих цін за період з лютого 2018 по січень 2019 буде складати 8,80%, тому Сума компенсації буде складати 7875,82 *8,80/100 = 693,07 грн. За березень 2018 року сума заробітної плати, що підлягала до виплати складала 6942,63 грн., виплата проведена 22.02.2019 року. Індекс споживчих цін за період з квітня 2018 по грудень 2018 буде складати 6,66%, тому Сума компенсації буде складати 6942,63 *6,66/100 = 462,38 грн. За квітень 2018 року сума заробітної плати, що підлягала до виплати складала 13867,99 грн., виплата проведена 14.03.2019 року. Індекс споживчих цін за період з травень 2018 по лютий 2019 буде складати 6,13%, тому Сума компенсації буде складати 13867,99 *6,13/100 = 850,11 грн. За травень 2018 року сума заробітної плати, що підлягала до виплати складала 7330,89 грн., виплата проведена 14.03.2019 року. Індекс споживчих цін за період з червень 2018 по лютий 2019 буде складати 5,29%, тому Сума компенсації буде складати 7330,89 *5,29/100 = 387,80 грн. За червень 2018 року сума заробітної плати, що підлягала до виплати складала 19142,35 грн., виплата проведена 14.03.2019 року. Індекс споживчих цін за період з липень 2018 по лютий 2019 буде складати 5,29%, тому Сума компенсації буде складати 19142,35 *5,29/100 = 1012,63 грн. Отже загальна сума компенсації, яка підлягає до стягнення складє 4627 грн. 93 коп. Даний розрахунок суд визнає обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону. З огляду на те, що у визначені законодавством строки відповідачем не виплачено позивачу заробітну плату, що потягло за собою втрату частини доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, поданий позивачем розрахунок не спростовано, відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація у розмірі 4627 грн. 93 коп. Позовні ж вимоги підлягають задоволенню. Аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та вважає можливим стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати у розмірі 81596 грн. 61 коп. та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з невчасною виплатою заробітної плати в сумі 4627 грн. 93 коп. Задовольняючи позовні вимоги, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати, пов`язані з розглядом справи, що становлять 1153,92 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved