Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому просить визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 27.03.2000 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], засвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в державному реєстрі під №746, недійсним з моменту вчинення. В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідно до свідоцтва про право на житло, його батькам [PERSON], [PERSON] та йому належало по 1/6 ідеальних частин квартири [ADDRESS]. 27.03.200 року вказана квартира була продана. Оскільки станом на 27.03.2000 року він був неповнолітній, то Органом опіки та піклування Корольовського райвиконкому м. Житомира було надано згоду на продаж квартири його батьками за умови придбанням житла з обовязковим оформленням відповідної частки майна на імя дитини. 27.03.2000 року відповідно до договору купівлі-продажу було придбане нове житло за адресою м. Житомир, вул. 5 кв. 7, проте договір купівлі-продажу оформлено лише на [PERSON], який став єдиним власником квартири. Позивач вважає, що відповідачем було порушено його право приватної власності, на той час неповнолітнього, не вказавши його в договорі купівлі-продажу, а тому просить вказаний договір визнати недійсним. Представник позивача [PERSON] в судове засідання направила заяву про розгляді справи без її участі, вимоги викладені в позові підтримує з підстав, викладених в ньому (а.с. 31). Відповідач в судові засідання 10.07.2017 р. та 05.10.2017 року не зявлявся, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином ( а.с. 24, 25, 70). [PERSON] направила заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала (а.с.32). Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане відділом приватизації державного житлового фонду Житомирського міськвиконкому 30.01.2000 року власниками квартири [ADDRESS] були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] кожному належало по 1/6 частині квартири (а.с. 7-8). [PERSON] народився 25.03.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ТП №101660 (а.с. 8). 10.02.2000 року органом опіки та піклування Корольовського райвиконкому м. Житомира надано висновок №22 про дачу згоди на продаж власності від імені неповнолітнього сина [PERSON] його батькам [PERSON] та [PERSON] Зі змісту висновку вбачається, що згода на продаж квартири надається з умовою подальшої купівлі нового житла та з обовязковим оформленням відвідної частки майна на імя дитини (а.с.6). 27.03.2017 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]Д, останні також діяли від імені неповнолітнього сина [PERSON], продали належну їм квартиру [ADDRESS](а.с. 4 -5). Між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 27.03.2000 року укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а.с. 4 на звороті). Відповідно до ст. 48 ЦК УРСР ( яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнов іправа неповнолітніхдітей. Статтею 59 ЦК УРСР передбачено, що Угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладення. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України\~передбачає, що право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи З огляду на те, що право власності на майно [PERSON], який був неповнолітнім на момент укладення договору купівлі-продажу квартири, було порушено, умови, вказані у висновку Органу опіки та піклування недотримані, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На виконання положень ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved