Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідачки про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів у вихованні дитини. Зазанчений позов обґрунтовує тим, що від перебував з [PERSON] у шлюбі. На даний час шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З квітня 2011 року відповідачка стала перешкоджати у спілкуванні з донькою. Але хоче бачитись з донькою, приймати участь у її вихованні, турбуватися про неї. Просив зобов*язати [PERSON] не чинити йому перешкод у спілкуванні з [PERSON], визначити наступний спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з донькою: в період шкільних канікул за адресою проживання батька дитини [PERSON]- без присутності матері дитини - [PERSON], а також один раз на рік, в літній період надавати час батьку дитини - [PERSON] строком 30 календарних діб - без присутності матері дитини - [PERSON] для сумісного відпочинку з оформленням необхідних документів для цього. У зв*язку з чим змушений звернутися до суду із зазначеним позовом. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив його задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним в позові. Відповідач, її представник позовні вимоги визнали частково, пояснили суду, що з боку відповідачки не вчиняються дії, які б перешкоджали відповідачу спілкуватися з донькою, він же в свою чергу з 2011 року не виявляв бажання спілкуватися з дитиною, матеріальної допомоги не надавав, життям доньки не цікавився, дитина не бажає зустрічатися та спілкуватися з [PERSON] відповідачка вважає за можливе встановити наступний порядок для спілкування [PERSON] та [PERSON]: у неділю два рази на місяць з 10-00 години до 11-00 години у присутності матері. Представник третьої особи в судове засідання не з*явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила прийняти рішення в інтересах дитини. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У відповідності до ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Згідно ст.157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст.158 СК України за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Згідно зі ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків. хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. І тоді суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, місця та часу їхнього спілкування. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] року, батьками зазначені: [PERSON], [PERSON]. Як вбачається з сертифікату серії 12 ЯЯЧ № 888421 у [PERSON] психіатричних протипоказань для виконання обов*язків пов*язаних з участю у вихованні дитини не виявлено. Як вбачається з сертифікату серії 12 ЯЯЦ № 605820 у [PERSON] ознак наркологічних захворювань не виявлено. Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР вважає за доцільне встановити наступний порядок участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з донькою [PERSON], визначивши час: 1,3 субота та 2,4 неділя кожного місяця з 10-00 години до 15-00 години за фактичним місцем проживання дитини. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що [PERSON] тривалий час не підтримував стосунки з донькою, не цікавився її життям, матеріальноь не забезпечував, при тому, що перешкод для спілкуванні з дитиною не було. Суд з врахуванням віку та стану здоров'я дитини, тривалої перерви у спілкуванні дитини з батьком, вважає за необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково, а саме: зобов*язати відповідачку не чинити позивачу перешкод у спілкуванні з дитиною, встановити відповідні дні та час для спілкування дитини з батьком: кожної неділі з 10-00 години до 18-00 години за фактичним місцем проживання дитини в присутності матері, позовні вимоги в іншій частині задоволенню не підлягають як необґрунтовані та неконкретні.

Outcome: partial