Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення коштів. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 17 вересня 2018 року ним було замовлено через інтернет - магазин « [INFO] » у ФОП [PERSON] товар (Замовлення № 1-20180914182482), а саме світлотехнічні прилади, вартість яких з наданою знижкою згідно Додатку 1 до Договору №91713 від 17.09.2018 року складає 25 010,16 грн. (двадцять п`ять тисяч десять гривень 16 коп.). Згідно з домовленістю сторін у Договорі № 91713 та Додатку до нього строк поставки становить 27 листопада 2018 року. Вказану вище суму коштів за товар ним було перераховано на альтернативний рахунок, вказаний у електронному листуванні з ФОП [PERSON] ( [INFO] ), а саме рахунок у ПриватБанку № [NUMBER] - [PERSON] . Вказане пов`язане з тим, що громадянин [PERSON] повідомив що його картка тимчасово заблокована, а тому з метою не затягування відправки товару можна перерахувати кошти його дружині. Згідно з дублікатом квитанції №Р24А482660994А77339 від 18 вересня 2018 року [PERSON] отримала кошти за світлотехнічні прилади в сумі 25 010,16 грн. (двадцять п`ять тисяч десять гривень 16 коп.). Відповідно до даних у квитанції призначення платежу - світильники Fabbian платник - [PERSON] . Однак, до цього часу жодного товару не отримано. На неодноразові звернення у телефонній розмові відповідач вказував, що сплачені кошти будуть повернуті найближчим часом, проте такі на особовий рахунок у ПриватБанку ( [NUMBER] ) не надходили. 21 червня 2019 року в порядку досудового врегулювання спору засобами поштового зв`язку (про що надається підтвердження) було скеровано ФОП [PERSON] претензію (вимогу) про повернення суми попередньої оплати. Однак, у встановлений законодавством строк, грошове зобов`язання щодо повернення сплачених ним сум продавцем не виконано. Згідно з даними договору купівлі-продажу № 91713 від 17.09.2018 року ФОП [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) проводить діяльність за адресою [ADDRESS]. Відповідно до відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців га громадських формувань його місце проживання [ADDRESS] , контактний номер тел. [NUMBER] та [NUMBER] . Окрім того, згідно з відомостями у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] та [PERSON] є засновниками ТзОВ «Сетел», юридична адреса якого відповідає місцю проживання його засновників, а саме [ADDRESS] (адреса для зв`язку [NUMBER] ). До цього часу [PERSON] перестав виходити на зв`язок, інформації про кошти чи наявності оплаченого товару не повідомляє. Тобто товар, який оплатив, не отримано, кошти також не були повернуті. Позивач 05.07.2019 року було подано заяву у Франківський відділ поліції Головного управління національної поліції у Львівській області щодо шахрайських дій [PERSON] , який спільно з [PERSON] вчинили кримінальне правопорушення, а саме шляхом шахрайства, без достатньої правової підстави набули у власність мої грошові кошти в сумі 25 010,16 грн. Франківським відділом поліції Головного управління національної поліції у Львівській області 04.09.2019 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення вказаного кримінальною порушення за №12019140080002367 та на даний час проводяться дії щодо розслідування обставин, які викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення. Просить позов задовольнити. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 11.11.2019 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 29.11.2019 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім?я [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , адреса проживання: [ADDRESS] ) в розмірі 32210,16 грн. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 27.04.2020 року ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач 22.05.2020 року подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог з врахуванням 3% річних. В своїй заяві зазначає, що оскільки термін виконання договору становив 27.11.2018 року та з цього часу відповідачі почали незаконно користуватися грошовими коштами то починаючи з грудня 2018 року по теперішній час 3% річних становлять: 62,53 гри. за грудень 2018 рок (25010.16*0.03/12): 750,30 гри. за 12 місяців 2019 року (25010,16*0,03); 250,10 гри. за чотири місяці 2020 року (25010.16*0.03/12*4). Загальна сума 3% річних за весь час прострочення становить 62,53 гри. + 750,30 грн. т 250,10 гри. = 1062,93 гри. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без участі відповідачів, оскільки ті неодноразово не з`являлись в судові засідання, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату та час слухання справи. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про наявність підстав, у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України, для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.09.2018 року позивачем було замовлено через інтернет - магазин « [INFO] » у ФОП [PERSON] товар (Замовлення № 1-20180914182482), а саме світлотехнічні прилади, вартість яких з наданою знижкою згідно Додатку 1 до Договору №91713 від 17.09.2018 року складає 25 010,16 грн. (двадцять п`ять тисяч десять гривень 16 коп.). Відповідно до Договору № 91713 та Додатку до нього строк поставки становить 27 листопада 2018 року. Як вбачається з дубліката квитанції №Р24А482660994А77339 від 18.09.2018 року, позивачем було здійснено поповнення карти/рахунку № [NUMBER] , який належить відповідачу [PERSON] , в сумі 25 010,16 грн. Здійснення такого поповнення рахунку було виконано з метою оплати товарів, які йому запропонував відповідач [PERSON] та сам вказав даний рахунок для проведення оплати, однак так і не передав позивачу товар після отримання коштів. Позивач 21.06.2019 року звернувся до відповідача [PERSON] з претензією (вимогою) про повернення суми попередньої оплати. З відповіді Головного управління Держспоживслужби в м.Києві від 05.06.2019 року, що фахівцями Головного управління на підставі погодження Міністерства економічного розвитку і торгів України, здійснено вихід для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за адресою: вул. В. Верховинця, 12, офіс 505. Встановлено, що за вищевказаною адресою будь - яка інформація стосовно здійснення підприємцем господарської діяльності відсутня. Крім цього, 04.03.2019 року Франківським відділом поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення вказаного кримінального правопорушення за №12019140080002367, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Як стверджує позивач товар станом на день подання позову йому не поставлений, кошти не сплачені. Спростувань щодо цього матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.ст. 662, 665 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, з одночасним переданням покупцеві всіх приналежності товару та документів, що стосуються товару на нього (технічний паспорт, сертифікат якості тощо); у разі відмови продавця передати проданий товар, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Згідно частини 2 статті 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Суд погоджується із твердженнями позивача щодо стягнення з відповідача коштів за оплачений ним товар. Згідно частини 3 статті 693 ЦК України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,який прострочив виконання грошового зобов`язання,на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,а також три проценти річних від простроченої суми,якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки термін виконання договору становив 27.11.2018 року та з цього часу відповідачі почали незаконно користуватися грошовими коштами то починаючи з грудня 2018 року по теперішній час 3% річних становлять: 62,53 гри. за грудень 2018 рок (25010.16*0.03/12): 750,30 гри. за 12 місяців 2019 року (25010,16*0,03); 250,10 гри. за чотири місяці 2020 року (25010.16*0.03/12*4). Загальна сума 3% річних за весь час прострочення становить 62,53 гри. + 750,30 грн. т 250,10 гри. = 1062,93 гри. Позивачем наведений розрахунок розміру інфляційних втрат та 3% річних відповідно до чинного законодавства, перевіривши який, суд погоджується із вказаними розрахунками. Згідно ч. 1, п. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу судом відзначається, що згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно акту №1 виконаних робіт від 17.10.2019 року, вартість виконаної роботи адвокатом складає 7200 грн. ( 800 гривень /год *9 годин роботи). Згідно дублікату квитанції №1754-5895-8992-4836 від 21.10.2019 року позивачем оплачено 7200 гривень за правничу допомогу згідно акту №1 від 18.10.2019 року до договору №20/06-1 ПД від 20.06.2019 з дод. №1 При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Статтею 141 ЦПК України, встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім цього, згідно ст. 2 закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору розраховуються як 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Outcome: approved