Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого покликався на те, що згідно кредитного договору №Ю41.002.70507, укладеного 26.10.2010р. між ПАТ «Плюс Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк») та [PERSON], останній отримав кредит в розмірі 11984грн. на строк визначений кредитним договором, за користування яким зобов'язався сплачувати 0,001% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав у зв'язку з чим станом на 08.01.2014р. його заборгованість по кредиту становить 25269,33н., з яких: 4148,17грн. - прострочений борг; 5465,07грн. - прострочені проценти; 26,59грн. - строкові проценти; 15629,50грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів. У зв'язку з наведеним просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ «Ідея Банк» - Семенюк С.Я. не з'явилася, однак подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглядати у її відсутності, не заперечила проти винесення заочного рішення в справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. При цьому, 25.02.2014р. подав заяву про перенесення розгляду справи у зв'язку з відрядженням, однак підтверджуючих доказів про поважність причин неявки в судове засіданні 25.02.2014р. не надав. Тому суд, враховуючи думку представника позивача, яка не заперечила проти вирішення справи за відсутності відповідача, суд розглянув справу за відсутності останньої та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 26.10.2010р. між ПАТ «Плюс Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк») та відповідачем [PERSON] укладений договір №Ю41.002.70507, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 11984грн. на строк визначений кредитним договором, за користування яким зобов'язалась сплачувати 0,001% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів, на строк 22 місяці - до 22.08.2012р. (а.с.9,15,11). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Однак, як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості (а.с.4) [PERSON] порушував графік погашення заборгованості, внаслідок чого кредит вчасно не сплачував. Таким чином [PERSON] станом на 08.01.2014р. має непогашену заборгованість перед позивачем у розмірі 25269,33н., з яких: 4148,17грн. - прострочений борг; 5465,07грн. - прострочені проценти; 26,59грн. - строкові проценти; 15629,50грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів за останній рік. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Належних та допустимих доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором відповідачем суду не подано. В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З урахування викладеного вище та виходячи з умов справедливості та розумності, суд вважає за можливе зменшити розмір пені з 15629,50грн. до 9639,83грн. - суми заборгованості за договором (простроченого боргу, прострочених процентів та строкових процентів, за виключенням пені). Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає правильним позов задоволити частково, стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 9639,83грн., що включає в себе 4148,17грн. - прострочений борг, 5465,07грн. - прострочені проценти, 26,59грн. - строкові проценти, та пеню у розмірі 9639,83грн., відмовивши при цьому в задоволенні решти позовних вимог. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved