Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просив суд визнати дійсною біржову угоду купівлі-продажу, укладену 30.12.1998 на універсальній товарній біржі «Біржа по торгівлі нерухомістю та транспортом», реєстраційний номер: 10-61, щодо купівлі-продажу жилого будинку розташованого за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30 грудня 1998 року між ним, як покупцем, та відповідачем [PERSON], як продавцем на універсальній товарній біржі «Біржа по торгівлі нерухомістю та транспортом» укладено біржову угоду (договір) купівлі-продажу, реєстровий номер: 10-61. Відповідно до п. 1. даного договору, Продавець продав, а Покупець придбав будинок [ADDRESS]. Згідно тексту даного договору купівлі-продажу, відповідно до ст. 227 ЦК України, даний договір підлягав реєстрації у Бюро технічної інвентаризації за місцем розташування об'єкту нерухомості. Враховуючи вказану норму, позивачем було здійснено реєстрацію договору купівлі-продажу від 30.12.1998 у КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», що підтверджується відповідною відміткою на договорі від 15 січня 1999 року. У травні 2018 року позивач звернувся до нотаріальної контори для уточнення пакету документів, необхідних для вчинення правочину щодо належного йому нерухомого майна - житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Нотаріусом було надано усну відповідь та роз'яснено, що на сьогоднішній день позивач не має змоги розпоряджатися у повній мірі належним йому нерухомим майном, так як у позивача відсутній правовстановлюючий документ на таке майно, оформлений належним чином, а саме: договір купівлі-продажу будинку, укладений на універсальній товарній біржі «Біржа по торгівлі нерухомістю та транспортом», нотаріально не посвідчений. На сьогоднішній день, універсальна товарна біржа «Біржа по торгівлі нерухомістю та транспортом» є припиненою та не здійснює свою діяльність, а отже, звернутися до неї з вимогою усунення недоліків правовстановлюючого документу на будинок, немає можливості, у зв'язку із чим за захистом свого права позивач вимушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, просив задовольнити їх в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином (23, 42, 43), про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до біржової угоди купівлі-продажу (а.с.8-9), 30 грудня 1998 року між позивачем, як покупцем, та відповідачем [PERSON], як продавцем на універсальній товарній біржі «Біржа по торгівлі нерухомістю та транспортом» укладено біржову угоду (договір) купівлі-продажу, реєстровий номер: 10-61. Відповідно до п. 1. даного договору (а.с. 8), Продавець продав, а Покупець придбав будинок [ADDRESS]. Згідно тексту даного договору купівлі-продажу, відповідно до ст. 227 ЦК України, даний договір підлягав реєстрації у Бюро технічної інвентаризації за місцем розташування об'єкту нерухомості (а.с. 9). Відповідно до довідки КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 02.11.2018 № 1460 (а.с. 37), право власності на нерухоме майно розташоване за адресою: [ADDRESS] зареєстроване на ім'я [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 30.12.1998 за № 10-61 на Універсальній товарній біржі «Біржа по торгівлі нерухомістю та транспортом». Згідно ч. 1 ст.13 Закону України «Про власність» об'єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України (1963 року), діючого на момент укладення договору, якщо одна з сторін повністю, або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому випадку нотаріальне оформлення угоди не вимагається. В укладеному договорі купівлі-продажу сторони повністю оговорили усі істотні умови у тексті біржового договору, всі зобов'язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна сторонами виконані в повному обсязі - позивач сплатив відповідачу ціну договору в повному обсязі, про що зазначено у договорі, а відповідач передав позивачу предмет договору купівлі-продажу - квартиру. Також факт купівлі-продажу квартири і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено і ніким не оспорюється. Нотаріально договір посвідчено не було, оскільки на час його укладення ст.15 Закону України Про товарну біржу передбачала, що договір укладений на торговій біржі не потребує свого подальшого нотаріального посвідчення. В укладеному договорі купівлі-продажу сторони повністю погодили усі істотні умови у тексті біржового договору, всі зобов'язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна сторонами виконані в повному обсязі. Також факт купівлі-продажу житлового будинку і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено і ніким не оспорюється. Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 3 статті 334 ЦК України, передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На підставі викладеного, беручи до уваги, що в укладеному договорі купівлі-продажу сторони повністю погодили усі істотні умови у тексті біржового договору, всі зобов'язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна сторонами виконані в повному обсязі. Також факт купівлі-продажу житлового будинку і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено і ніким не оспорюється, тому суд приходить до висновку про необхідність визнання дійсною біржову угоду купівлі-продажу, укладеної між сторонами 30.12.1998 на універсальній товарній біржі «Біржа по торгівлі нерухомістю та транспортом», реєстраційний номер: 10-61, щодо купівлі-продажу жилого будинку розташованого за адресою: Дніпропетровська область Криворізький район, с.Суворовка, вул. Івана Франка, 10. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1) в розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved