Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача Красногвардійської державної нотаріальної контори про зняття заборони відчуження нерухомого майна та усунення перешкод у здійснення права власності мотивуючи свої вимоги тим, він є власником квартири [ADDRESS], що належить йому на підставі договору купівлі - продажу від 15.08.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Бахчисарайського нотаріального округу [PERSON] реєстр №1С-167. На даний час він вирішив продати зазначену квартиру, але при зверненні до приватного нотаріуса Бахчисарайського району та перевірки відсутності арештів і заборон відчуження нерухомого майна було встановлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження накладено заборону відчуження усього майна, яке належить [PERSON]. Заборона відчуження майна була накладена Красногвардійською державною нотаріальною конторою 19.11.1998 року за повідомленням колгоспу 19 Партз'їзду від 09.09.1974 року без номеру, в якому відсутні будь які ознаки особи, чиє саме майно арештовано, крім прізвища, імені та по батькові, які збігаються з його даними. Внаслідок чого посвідчення угоди стало неможливим. Також при зверненні до різних органів з питання зняття арешту з квартири йому було відмовлено, оскільки ідентифікувати особу, щодо майна якої накладено заборону відчуження неможливо, такі данні відсутні. Вирішити щодо якого майна існує таке обмеження також неможливо, оскільки в електронному реєстрі зазначено по «невизначене майно». Документи за 1974 рік в державний нотаріальної контори не збереглися. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Представник відповідача Красногвардійської ДНК в судове засідання не з'явився, просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позову не заперечують. Вислухавши позивача, його представника, вивчивши матеріали справи, представлені письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що належить йому на підставі договору купівлі - продажу від 15.08.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Бахчисарайського нотаріального округу [PERSON] реєстр №1С-167. З Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, вбачається що накладено заборону відчуження усього майна, яке належить [PERSON]. Заборона відчуження майна накладена Красногвардійською державною нотаріальною конторою 19.11.1998 року за повідомленням колгоспу 19 Партз'їзду від 09.09.1974 року без номеру. Об'єкт обтяження - невизначене майно, будинок. (а.с.7) Згідно повідомлення Ленінської сільської ради Красногвардійського району АР Крим від 02.10.2013 року на ім'я [PERSON], надати документі, що підтверджують чи є [PERSON] боржником перед колгоспом та його правонаступниками неможливо, оскільки в архіві сільської ради зберігаються тільки книги обліку праці та розрахунків з членами колгоспу ( лицьові рахунки) та його правонаступників. (а.с.9) Відповідно інформації щодо арешту № 01-16/886 від 30.09.2013 року Красногвардійської ДНК, заборона відчуження на майно [PERSON], яка була внесена до реєстру заборон, накладена Красногвардійською державною нотаріальною конторою за повідомленням колгоспу 19 Партз'їзду від 09.09.1974 року. Відомості про рік народження, податкові й номер [PERSON] відсутні. Документі за 1974 рік не збереглися. (а.с.11) Статтею 321 ЦК України, передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюеться або не визнається іншою особою, а також у випадку втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Таким чином, з огляду на обставини справі, враховуючі що позивач є власником квартири [ADDRESS], в реєстрі заборон відчуження не ідентифікована особа відносно якої накладена заборона, ідентифікаційний код фізичної особи [PERSON] не вказаний, а також не визначено конкретне майно та адреса місця знаходження цього майна, а тому суд вважає позов задовольнити.

Outcome: approved