Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплата) за період з 16.05.2015 року по 31.07.2020 року у розмірі 35952,27 грн., 3% річних в сумі 1918,00 грн., пеню в сумі 845,86 грн. та інфляційні втрати в сумі 4396,45 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що позивач виконує функції експлуатуючої організації, а саме забезпечує організацію комплексу заходів з технічного, адміністративного супроводження і належного управління та утримання житлового будинку [ADDRESS] . В свою чергу відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Разом з нею постійно проживає [PERSON] . Між позивачем та [PERSON] , як власником вказаної вище квартири, не було укладено договору про надання житлово-комунальних послуг, але [PERSON] з 15 травня 2015 року є власником вказаної квартири, постійно проживає з [PERSON] , і саме з цієї дати вони отримують житлово-комунальні послуги по теперішній час. Відповідачі щомісяця отримують від ТОВ «БУДСЕРВІСЦЕНТР-КОМФОРТ» платіжні квитанції на оплату житлово-комунальних послуг із зазначенням суми боргу, однак платежів не здійснюють, що призвело до утворення заборгованості. Зазначив, що відповідачі жодного разу не сплатили будь-яку платіжну квитанцію. Заборгованість відповідача перед позивачем по оплаті житлово-комунальних послуг за період з травня 2015 року по липень 2020 року включно становить 35952,27 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за житлово-комунальні послуги та з урахуванням чого позивач просив стягнути вказану заборгованість. Разом з тим, посилаючись на положення ст. 625 ЦК України, позивач вважає за потрібне стягнути з відповідача індекс інфляції за весь час прострочення в сумі 4396,45 грн., три проценти річних від простроченої суми заборгованості в сумі 1918,39 грн. та пеню у розмірі 845,86 грн. З огляду на викладене, позивач просить задовольнити позов. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10.12.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Сторонам було направлено копію ухвали від 10.12.2020 року, також відповідачам було направлено копію позовної заяви із додатками. Відзив на позовну заяву відповідачами не подано. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що позивач виконує функції експлуатуючої організації, а саме забезпечує організацію комплексу заходів з технічного, адміністративного супроводження і належного управління та утримання житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до Акту приймання-передачі від 17.07.2012 року КП «Житлоінвестбуд-УКБ» передало, а ТОВ «БУДСЕРВІСЦЕНТР-КОМФОРТ» прийняло в експлуатацію житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 35). Встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.09.2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Статтями 20, 21 Закону, визначені обов`язки споживача виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема,обов`язки споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДСЕРВІСЦЕНТР-КОМФОРТ» та [PERSON] , як власником вказаної вище квартири, не було укладено договору про надання житлово-комунальних послуг, але [PERSON] із 15 травня 2015 року є власником вказаної квартири та відповідно отримує житлово-комунальні послуги у повному обсязі по теперішній час. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна позиція сформульована у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16 (провадження № 61-26204св18). Відповідно до Розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 24.05.2013 № 795 «Про внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» затверджено зміни до тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються виконавцями цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим - для будинку [ADDRESS] встановлений тариф - 4,23 грн. при сплаті не пізніше 20-го числа та 4,65 грн. при сплати після 20-го числа. Відповідно до Розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 17.01.2018 № 48 «Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим» - для будинку [ADDRESS] встановлений тариф - 6,31 грн. при сплаті не пізніше 20-го числа та 6,94 грн. при сплати після 20-го числа. Зазначене розпорядження було опубліковано в газеті «Хрещатик» № 12 за середу 31 січня 2018 року. Виходячи з положень статей 319, 320, 322, 382 Цивільного кодексу України, статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 № 417-VІІІ на власників квартир та нежитлових приміщень житлових будинків, як на співвласників багатоквартирних будинків законом покладено низку обов`язків, зокрема, забезпечувати належне тримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан, технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного ремонту спільного майна багатоквартирного будинку, одержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм тощо. У своїй діяльності позивач керується Конституцією та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, рішеннями Київської міської ради, впорядженнями Київського міського голови, Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), іншими нормативно-правовими актами та Статутом підприємства. На виконання взятих на себе зобов`язань з утримання та обслуговування житлового і нежитлового фонду, Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДСЕРВІСЦЕНТР-КОМФОРТ» укладаються відповідні договори з виробниками житлово-комунальних послуг (вивіз сміття, вивіз листя та снігу, електропостачання, обслуговування ліфтів тощо), які після набуття підприємством надаються споживачам поряд з іншими послугами. Несвоєчасне внесення чи не внесення споживачами коштів за надані їм житлово-комунальні послуги не дає можливостей для задоволення потреб населення і господарського комплексу в житлово-комунальних послугах відповідно до встановлених нормативів і національних стандартів, порушує інтереси інших споживачів - співвласників багатоквартирних будинків, порушує майнові права та законні інтереси позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДСЕРВІСЦЕНТР-КОМФОРТ». Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відповідно до положень ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам о собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, та ч.1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несуче-огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташованій прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до ч. 2 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Власність зобов`язує. Тому власник майна не тільки має право на свій розсуд володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном та здійснювати стосовно останнього будь-які дії, що не суперечать закону та публічному інтересу, але й мусить виконувати певні обов`язки, передбачені законом. Одним, з таких обов`язків власника є його обов`язок утримувати майно, що йому належить. Це означає, що він має нести всі витрати, необхідні для збереженості майна, тобто його утримання. А зобов`язання, згідно ч. 2 ст. 509, ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином. Згідно з ч.2 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника. Згідно з п. 10 ч.1 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.151 ЖК Української PCP громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт, утримувати в порядку при домову територію. Судом встановлено, що власником квартири є [PERSON] , а тому саме вона повинна сплачувати спожиті житлово-комунальні послуги. В свою чергу, відповідач [PERSON] , згідно відомостей наданих Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, зареєстрована у [ADDRESS] . Доказів проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] позивачем не надано, що не дає підстав суду встановити, що вона є споживачем житлово-комунальних послуг наданих позивачем. Встановлено, що за період з 16.05.2015 р. по 31.07.2020 р. відповідач [PERSON] заборгувала підприємству по сплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкової території на загальну суму 35952,27 грн. Заборгованість нарахована щодо квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 63-69). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи порушення відповідачем [PERSON] виконання зобов`язань по сплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території та з водопостачання та водовідведення за період з 16.05.2015 р. по 31.07.2020 р., суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідача на його користь інфляційної складової боргу у розмірі - 4396,45 грн., а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі - 1918,39 грн. та пені у розмірі 845,86 грн. Розрахунок наданий позивачем є вірними, відповідачами у справі не оспорювався, а тому може бути взятий судом до уваги при вирішенні даної справи по суті. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачами відзиву щодо заявлених позовних вимог, будь-яких пояснень/заперечень щодо розрахунку заборгованості та в спростування зазначеного позивачем, суду надано не було. Таким чином, суд вважає, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по сплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 35952,27 грн., 3% річних у розмірі 1918,39 грн., інфляційних втрат у розмірі 4396,45 грн., пені 845,86 грн., а всього - 43112,97 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 2102,00 грн. Враховуючи вищевикладене, позов ТОВ «БУДСЕРВІСЦЕНТР-КОМФОРТ» підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial