Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду посилаючись на наступне. Прокуратурою Вільнянського району проведено перевірку законності набуття права власності на земельну ділянку площею 3,75 га з кадастровим номером 2321584000:09:001:0017 для ведення особистого селянського господарства. Проведеною перевіркою встановлено, що у власності [PERSON] перебуває земельна ділянка (кадастровий номер 2321584000:09:001:0017) для ведення особистого селянського господарства, інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.07.2014 додається. Право власності на земельну ділянку у гр. [PERSON] виникло на підставі договору купівлі-продажу укладеного з [PERSON] 23.08.2013. В свою чергу право власності гр. [PERSON] виникло на підставі укладених 05.07.2013 року між ним та [PERSON], [PERSON] договорів купівлі-продажу земельних ділянок (кадастрові номери 2321584000:09:001:0006, 2321584000:09:001:0007) площею 2,0 га та 1,75 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS]. У подальшому [PERSON] зазначені земельні ділянки об'єднано в одну, якій було присвоєно кадастровий номер 2321584000:09:001:0017. [PERSON] та [PERSON] право власності на спірну земельну ділянку набуто на підставі рішення Михайлівської сільської ради Вільнянського району №16 від 28.04.2004 «Про передачу земельних ділянок у власність». При перевірці було встановлено, що на території села Нагірне Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області розташований курганний могильник «Чубата могила», а саме за 0,7 км на захід від західної околиці села. Курганний могильник відповідно до паспорту складається з 9-ти насипів, розташованих компактною групою витягнутих з півночі на південь. Курган №2, розташований за 40 м на південь від кургану №1, та має загальну площу 1133,54 мІ. Курган №4, розташований за 50 м на південний захід від кургану №3 та має загальну площу 1256,00 мІ. Згідно з ситуаційною схемою ДП «Центр державного земельного кадастру» та актом технічного обстеження сучасного стану пам'ятки археології КЗ «Запорізький обласний центр охорони культурної спадщини», площа кургану №2, який відноситься до курганного могильнику [NUMBER] становить 1133,54 мІ, площа кургану №4 становить 1256,00 мІ. Частина кургану №2, який відноситься до курганного могильнику [NUMBER], та становить 401,653 мІ, і частина кургану №4 площею 1217,34 мІ розташовані на земельній ділянці гр. [PERSON] Відповідно до звіту про незалежну оцінку об'єкта культурної спадщини пам'ятки археології - курганного могильнику «Чубата могила», охоронний [NUMBER], складеного експертом по оцінці нерухомості, у тому числі земельних ділянок на території України [PERSON], станом на 03.02.2013 грошова оцінка кургану №2, що входить до складу курганного могильнику [NUMBER] «Чубата могила», який знаходиться на території с. Нагірне, Михайлівської сільської ради, Вільнянського району, Запорізької області, складає 857 752,99 грн. Вартість кургану №4, курганного могильнику «Чубата могила», складає 863 986,39 грн. За результатами обстеження курганного могильника № 234, комунальним закладом «Запорізький обласний центр охорони культурної спадщини» Запорізької обласної ради, 17.02.2014 складено акт технічного обстеження сучасного стану пам'ятки археології. Відповідно до вказаного акту обстеження кургану №2, висотою 0,7 м, діаметром 28 м, площею 1133,54 мІ, курган являє собою земляний насип округлої форми з рівномірно пологими схилами. Верхівка кургану задернована. Поверхня схилів насипу кургану піддається сільськогосподарській обробці. Курган № 4, висотою 0,8 м, діаметром 30 м та площею 1256,00 мІ, являє собою земляний насип округлої форми з рівномірно пологими схилами. Поверхня насипу кургану піддається сільськогосподарській обробці. Через схил кургану прокладено трубу водопроводу, а в охоронній зоні кургану збудовано бетонний паркан. Позивач просить суд: витребувати із земельної ділянки з кадастровим номером 2321584000:09:001:0017, яка знаходиться у приватній власності [PERSON] та зобов'язати його повернути на користь держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації частину кургану з охоронною зоною №2, який відноситься до курганного могильнику [NUMBER], площею 401,653 мІ, і частину кургану з охоронною зоною №4 площею 1217,34 мІ, межі яких визначені на ситуаційній схемі розробленій Запорізькою регіональною філією ДП «Центр Державного земельного кадастру», іншу частину земельної ділянки площею 3.5881 газалишити у приватній власності [PERSON]. Представник позивача у судовому засіданні наполягає на позовних вимогах. Представник відповідача проти позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги визнання позову відповідачем, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, прокуратурою Вільнянського району проведено перевірку законності набуття права власності на земельну ділянку площею 3,75 га з кадастровим номером 2321584000:09:001:0017 для ведення особистого селянського господарства. Проведеною перевіркою встановлено, що у власності [PERSON] перебуває земельна ділянка (кадастровий номер 2321584000:09:001:0017) для ведення особистого селянського господарства, інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.07.2014 додається. Право власності на земельну ділянку у гр. [PERSON] виникло на підставі договору купівлі-продажу укладеного з [PERSON] 23.08.2013. В свою чергу право власності гр. [PERSON] виникло на підставі укладених 05.07.2013 року між ним та [PERSON], [PERSON] договорів купівлі-продажу земельних ділянок (кадастрові номери 2321584000:09:001:0006, 2321584000:09:001:0007) площею 2,0 га та 1,75 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS]. У подальшому [PERSON] зазначені земельні ділянки об'єднано в одну, якій було присвоєно кадастровий номер 2321584000:09:001:0017. [PERSON] та [PERSON] право власності на спірну земельну ділянку набуто на підставі рішення Михайлівської сільської ради Вільнянського району №16 від 28.04.2004 «Про передачу земельних ділянок у власність». При перевірці було встановлено, що на території села Нагірне Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області розташований курганний могильник «Чубата могила», а саме за 0,7 км на захід від західної околиці села. Курганний могильник відповідно до паспорту складається з 9-ти насипів, розташованих компактною групою витягнутих з півночі на південь. Курган №2, розташований за 40 м на південь від кургану №1, та має загальну площу 1133,54 мІ. Курган №4, розташований за 50 м на південний захід від кургану №3 та має загальну площу 1256,00 мІ. Згідно з ситуаційною схемою ДП «Центр державного земельного кадастру» та актом технічного обстеження сучасного стану пам'ятки археології КЗ «Запорізький обласний центр охорони культурної спадщини», площа кургану №2, який відноситься до курганного могильнику [NUMBER] становить 1133,54 мІ, площа кургану №4 становить 1256,00 мІ. Частина кургану №2, який відноситься до курганного могильнику [NUMBER], та становить 401,653 мІ, і частина кургану №4 площею 1217,34 мІ розташовані на земельній ділянці гр. [PERSON] Відповідно до звіту про незалежну оцінку об'єкта культурної спадщини пам'ятки археології - курганного могильнику «Чубата могила», охоронний [NUMBER], складеного експертом по оцінці нерухомості, у тому числі земельних ділянок на території України [PERSON], станом на 03.02.2013 грошова оцінка кургану №2, що входить до складу курганного могильнику [NUMBER] «Чубата могила», який знаходиться на території с. Нагірне, Михайлівської сільської ради, Вільнянського району, Запорізької області, складає 857 752,99 грн. Вартість кургану №4, курганного могильнику «Чубата могила», складає 863 986,39 грн. За результатами обстеження курганного могильника № 234, комунальним закладом «Запорізький обласний центр охорони культурної спадщини» Запорізької обласної ради, 17.02.2014 складено акт технічного обстеження сучасного стану пам'ятки археології. Відповідно до вказаного акту обстеження кургану №2, висотою 0,7 м, діаметром 28 м, площею 1133,54 мІ, курган являє собою земляний насип округлої форми з рівномірно пологими схилами. Верхівка кургану задернована. Поверхня схилів насипу кургану піддається сільськогосподарській обробці. Курган № 4, висотою 0,8 м, діаметром 30 м та площею 1256,00 мІ, являє собою земляний насип округлої форми з рівномірно пологими схилами. Поверхня насипу кургану піддається сільськогосподарській обробці. Через схил кургану прокладено трубу водопроводу, а в охоронній зоні кургану збудовано бетонний паркан. Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Стаття 53 Земельного кодексу України визначає, що до земель історико-культурного призначення належать землі на яких розташовані кургани, давні поховання, пам'ятні скульптури та мегаліти, наскальні зображення. Зокрема, відповідно до ч.2 ст.54 Земельного кодексу України навколо історико-культурних заповідників, меморіальних парків, давніх поховань, архітектурних ансамблів і комплексів встановлюються охоронні зони з забороною діяльності, яка шкідливо впливає або може вплинути на додержання режиму використання цих земель. Статтею 150 Земельного кодексу України землі історико-культурного призначення віднесено до особливо цінних земель, вилучення яких для несільськогосподарських потреб не допускається, за винятком випадків визначених у частині другій цієї статті. Статтею 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» встановлено, що пам'ятка, крім пам'ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Усі пам'ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов'язані з ними рухомі предмети, є державною власністю. До археологічних об'єктів культурної спадщини, згідно зі ст. 2 вказаного Закону, відносяться рештки життєдіяльності людини (нерухомі об'єкти культурної спадщини: городища, кургани, залишки стародавніх поселень, стоянок тощо, що містяться під земною поверхнею та під водою і є невідтворним джерелом інформації про зародження і розвиток цивілізації. Згідно з п.7 ч.1 ст.13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля. Пунктами 3, 4 частини 1 статті 16 вказаного Закону передбачено, що місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною земель; охороною пам'яток історії та культури. Частиною 1 ст.21 зазначеного Закону встановлено, що місцева державна адміністрації розпоряджається землями державної власності відповідно до закону. Відповідно до ч.2 ст.84 Земельного кодексу України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Частиною 5 ст.122 Земельного кодексу України визначено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених законом, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб. Отже, зазначені об'єкти культурної спадщини та землі під ними відносяться до державної власності, якими відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України. Згідно ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва інтересів держави в суді є наявність порушень або загрози порушень інтересів. Рішенням Конституційного Суду України у справі №1-1/99 від 08.04.1999 року визначено, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Зважаючи на викладене та враховуючи ст.ст. 53, 122 Земельного кодексу України, ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини», кургани та землі під курганами відносяться до земель державної власності та потребують повернення державі. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути це майно. Особа зобов'язана повернути майно й тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

Outcome: approved