Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із названою позовною заявою, якою просив суд стягнути з відповідача на їх користь грошові кошти у розмірі 2098,59 грн. та судовий збір у розмірі 1600,00 грн.. В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано про те, що 01.03.2016 року між ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом № АЕ/7750010, відповідно до якого Позивачем застраховано цивільно-правову відповідальність Страхувальника пов'язану з експлуатацією автомобіля [NUMBER] (далі - забезпечений автомобіль). 05.09.2016 року в м. Харків, проспект Людвіга Свободи, 30 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Відповідно до розгорнутої довідки ВДАІ № 3016293391818585, дорожньо-транспортна пригода сталась з вини [PERSON], який керуючи забезпеченим автомобілем порушив вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем [NUMBER]. Постановою Дзержинського районного суду міста Харкова 04.11.2016 року [PERSON] визнано винним в порушенні Правил дорожнього руху України і здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У судове засідання сторони не з'явились, позивачем подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення позивач не заперечує. Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали суду про відкриття провадження та копію позовної заяви разом із доданими до неї додатками, яка направлялась на адресу відповідача, а також подальші судові повістки повернулись до суду у зв'язку з закінченням терміну зберігання. У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. На підставі ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що на підставі постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.11.2018 року по справі № 638/ 17204/16-п [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 05.09.2016 року, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що не момент розгляду справи становило 340,00 грн. Як зазначено у мотивувальній частині постанови: «05.09.2016 р. в 08:40 год. [PERSON], керуючи автобусом I VAN , державний номер [NUMBER], по пр. Л.Свободи, в районі будинку 30, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем КІА CERATO, державний номер [NUMBER], автомобілі отримали механічні пошкодження.». Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, дорожньо-транспортна пригода сталася через порушення відповідачем у даній справі вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху. Відповідно до частини третьої ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з відомостей зазначених в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду, між ПрАТ «Українська охоронно страхова Компанія» та [PERSON] укладено Договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, № № АЕ/7750010, відповідно до якого Позивачем застраховано цивільно-правову відповідальність Страхувальника пов'язану з експлуатацією автомобіля [NUMBER]. Подія, яка відбулась 05.09.2016 року в м. Харків, проспект Людвіга Свободи,ЗО за участю забезпеченого автомобіля під керуванням [PERSON] є страховим випадком відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність Відповідача, була застрахована в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування», 19.12.2016 року Позивачем було отримано Повідомлення про настання страхового випадку від [PERSON] В порушення вимоги, встановленої пунктом 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, письмово повідомити страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про настання дорожньо-транспортної пригоди, Відповідач не повідомив страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до підпункту «г», пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Позивачем складено Страховий акт № 7504 від 01.02.2017 року. На підставі вказаного Страхового акта та Заяви про виплату страхового відшкодування від потерпілої особи, відповідно до норм ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Позивачем Платіжним дорученням № 7024 від 02.02.2017 року (копія додається) перераховано страхове відшкодування в розмірі 2 098,59 грн. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Долю судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України. Враховуючи наведене та

Outcome: approved