Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 08.04.2011 року відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач умови договору належним чином не виконує. Станом на 01.05.2018 року заборгованість становить\~41814,32 грн., що складається з: 4791,41 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2200,08 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 32355,48 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи - 500,00 грн.\~штраф (фіксована частина), 1967,35 грн.\~штраф (процентна складова). У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості по кредиту 41814,32 грн., та відшкодувати судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.06.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування зазначила, що АТ КБ «Приватбанк» в своїй позовній заяві не надав жодного документа на підтвердження про передачу грошей, а саме 7000,00 грн. Заявлена сума процентів нарахована позивачем є необґрунтованою і недоведеною. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованого збільшення розміру процентної ставки із 27,60 на 32,40% та в подальшому на 42%, крім того, не надано повідомлення відповідачу про збільшення розміру процентної ставки, у зв`язку з чим заявлена до стягнення сума відсотків є завищеною. Позовні вимоги в частині стягнення нарахованих відсотків за користування кредитом є необґрунтованими, не доведеними і такими, що не можуть бути задоволені судом, а тому в цій частині позову слід відмовити. Крім того, позивач нарахував та заявив до стягнення як пеню за кожен день прострочення грошового зобов`язання, так і ще додатково штраф за одне й те ж саме прострочення, однак лише з огляду на його тривалість (кількість днів). Як видно зі змісту пунктів Умовами та правилами надання банківських послуг, на які позивач послався при застосуванні штрафів, цими пунктами передбачено застосування заявлених до стягнення штрафів, цими пунктами передбачено застосування заявлених до стягнення штрафів з огляду на тривалість строку невиконання кредитних зобов`язань. Отже, правових підстав для стягнення заявлених штрафів немає. У зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім того, просить застосувати строк позовної давності щодо позовних вимог про стягнення пені за період з 03.05.2017 року по 03.05.2018 року. Представником позивача через канцелярію суду надано відповідь на відзив, в якій зазначив, що із виписки по рахунку вбачається, що відповідач знімала кредитні кошти, потім частково погашала заборгованість за договором і знову користувалася кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору. Із виписки по рахунку вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, коштами з якого вона активно користувалася. Тобто, банк виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та надав кошти у володіння позичальнику. Щодо одночасного застосування штрафу та пені, пеня та штраф не є окремими видами відповідальності, а є різновидом штрафних санкцій. Одночасне стягнення штрафу і пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки відповідно до ст. 549 ЦК України пеня і штраф є формами неустойки. У межах одного виду відповідальності можуть застосовуватися різний набір санкцій. Щодо підвищення процентної ставки, повідомлення про підвищення процентної ставки відповідачу було направлено 01.09.2014 року, 01.04.2015 року, заяв про розірвання кредитного договору від відповідача до банку не надходило. Щодо строків позовної давності, кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки. Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк випущеної картки до останнього дня 07.2019 року. Позивач же звернувся до суду з позовом до відповідача 06.05.2018 року, до спливу строку позовної давності. Враховуючи викладене просить задовольнити позовні вимоги банку у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до кредитного договору № б/н від 08.04.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зміни кредитного ліміту врегульовані п. 2.1.1.2.3. п. 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміт, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.7 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов і правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Відповідач умови договору не виконує та не здійснює платежі по погашенню кредитної заборгованості в результаті чого за кредитним договором б/н від 08.04.2011 року станом на 01.05.2018 року заборгованість становить\~41814,32 грн., що складається з: 4791,41 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2200,08 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 32355,48 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи - 500,00 грн.\~штраф (фіксована частина), 1967,35 грн.\~штраф (процентна складова), що підтверджується долученим до матеріалів справи розрахунком заборгованості. Згідно з ч. 1\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч. 1\~ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом,\~не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно розрахунку\~до заборгованості\~включено пеню\~у розмірі\~32355,48 грн., вирішуючи питання щодо стягнення якої, суд виходить з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга\~статті 549 ЦК України).\~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення. Пунктом 2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг», передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. І одночасно Позивач просить стягнути з відповідача штраф за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань позичальником відповідно до п. 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної відповідальності. Про це ж зазначено у правовій позиції судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015 р., та у справі №347/1910/15 від 11.10.2017 р. Виходячи з вищенаведених доводів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем, в частині нарахування суми боргу за пенею. Загальний розмір зобов`язання, що виник у відповідача у зв`язку з отриманням кредитних коштів та користуванням ними, виходячи з поданих доказів, без врахування суми боргу за пенею, складає 9458,84 грн., що складається з: 4791,41 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2200,08 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, а також штрафи - 500,00 грн.\~штраф (фіксована частина), 1967,35 грн.\~штраф (процентна складова). Відповідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які в даному випадку складають 22,6%. Ч.1\~ст.133 ЦПК України\~передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1762,00\~грн.

Outcome: partial