Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № DNU0GK00001569 від 22.01.2008 року в загальному розмірі 131932,14 доларів США, та судові витрати по справі. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 22 січня 2008 року між ЗАТ «КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 38500,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитними коштами 12,00 % річних (1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості). Кредит, було надано на строк з 22.01.2008 року по 22.01.2028 року. Відповідач отримавши кредит належним чином своїх обовязків за договором не виконував не здійснював погашення боргу, сплату процентів та інших обумовлених договором платежів, в результаті чого станом на 19.01.2015 року утворилася заборгованість в розмірі 131932,14 доларів США. Представник позивача в судове засідання не з'явився, завчасно сповістив про можливість розгляду і вирішення справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надав, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 22 січня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № DNU0GK00001569 від 22.01.2008 рок, долучений до матеріалів справи у копії, за умовами якого (п. 1.1, п. 2.1, п. 8.1) позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 47850,00 доларів США на наступні цілі: 38500,00 доларів США на придбання нерухомості, 9350,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та порядку визначених п.п. 2.1.3, 2.2.7 кредитного договору. За користування кредитом відповідач зобовязався сплачувати банку проценти із розрахунку 12 % річних (1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості), що сторони погодили у п.п. 2.2.2, 3.1, 3.2, 8.1. Кредитні кошти були надані позивачем відповідачу на строк з 22.01.2008 року по 22.01.2028 року (п. 8.1). Відповідач отримав кредитні кошти та використав їх, про свідчить розрахунок грошового боргу, але будучи зобовязаним повертати кредит щомісячними платежами в розмірі 441,58 доларів США шляхом внесення коштів до банку, своїх зобовязань належним чином не виконав, в результаті чого станом на 19.01.2015 року утворилася заборгованість у сумі 131932,14 доларів США, яка складається з: 39234,11 доларів США заборгованості за кредитом, 27553,26 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом, 1058,97 доларів США заборгованості по комісії за користування кредитом, 57788,25 доларів США пені за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором, 15,82 долари США штрафу (фіксованої частини), 6281,73 доларів США штрафу (процентної складової). Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком, який було перевірено у судовому засіданні. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов'язань за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем, які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що ним не заперечувалось та не спростовано. Оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, чим прострочив виконання згідно ст. 612 ЦК України, у зв'язку з чим виникла заборгованість, суд за встановлених обставин, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача підтвердженої розрахунком суми заборгованості в розмірі 131932,14 долари США (2\~897 229, 79 грн. по курсу НБУ станом на 14 липня 2015 року (100 доларів США = 2196.3753)). Статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 533 ЦК України передбачено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Як розяснив Пленум ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 12 Постанови № 5 від 30.03.2015 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. За встановлених в судовому засіданні обставин, стягнення з відповідача заборгованості в іноземній валюті відповідає вимогам Закону. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved