Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач звернувся з дійсним позовом до суду, в якому, уточнивши остаточно свої вимоги просить стягнути з відповідача - ПАТ СК «Остра» матеріальну шкоду, спричинену йому в результаті ДТП в сумі 27485 грн. 90 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 24.11.2012 року біля 14 год. 20 хв. трапилося ДТП на вул. Войкова в м. Керчі, в результаті якої зіткнулося два автомобіля належний йому автомобіль « DAEWOO Т13110-СПГ» державний номер [NUMBER] під його керуванням та автомобіль «ГАЗ 2705-ЗПАХ12Д-СПГ» державний номер [NUMBER], який знаходився в оренді у СПД [PERSON] та керував яким [PERSON], бо знаходився в трудових відносинах з СПД [PERSON]Винним в ДТП визнано [PERSON] В результаті зіткнення його автомобілю були спричинені механічні ушкодження. Оскільки цивільно-матеріальна відповідальність автомобіля ГАЗ була застрахована ПАТ СК «Остра» він своєчасно звернувся до страхової компанії про відшкодування йому матеріальної шкоди, але відповідач, який і не заперечував проти виплати відшкодування, але ніяких рішень не приймав та не виплачує йому це відшкодування. Він направив відповідачу всі необхідні документи 22.01.2013 року та чекав рішення про нарахування відшкодування, але відповідача почав безмотивно у нього вимагати надіслати ще якісь документи, що він виконував та ніс додаткові витрати по сплаті по поштовим витратам, комісії банку за перерахування, провів експертизу та дефектовку автомобіля, повторно вимушений був брати висновок експертизи оплатно. Оскільки в установлений строк відповідач так і не прийняв ніякого рішення стосовно виплати йому відшкодування, то він вважає це відмовою відповідача провести таку виплату, тому звернувся до суду. Вимушений був нести додаткові витрати по оплаті послуг адвоката та витрати по явці в суд. За висновком експертизи матеріальна шкода, спричинена його автомобілю склала 21218 грн. 74 коп. Оскільки СПД [PERSON] йому виплатив франшизу в сумі 1000 грн., то розмір матеріального відшкодування складає 20218 грн. 74 коп., яку він і просить стягнути з відповідача, а також передбачену законом пеню з 22.04.2013 року по день розгляду справи в розмірі подвійної ставки НБУ, що складає 2051 грн. 38 коп. та понесені ним витрати по оплаті допомоги адвоката 3000 грн., поштові послуги 84 грн. 22 коп., комісія банку за перерахунок 13 грн. 60 коп., послуги телеграфу по відправці телеграм - 151 грн. 56 коп., витрати, пов'язані з проведенням експертизи - 960 грн., витрати на дефектовку - 500 грн., витрати, пов'язані з повторною видачею висновку експерта - 300 грн., витрати по явці до суду - 206 грн. 40 коп., а також судові витрати по справі за сплату судового збору. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити. Представник відповідача - ПАТ СК «Остра» позовні вимоги визнав частково в розмірі 9392 грн. 94 коп. та пояснив, що 04.12.2012 року автомобіль позивача оглянув аварійний комісар, який зробив висновок, що матеріальна шкода була спричинена автомобілю позивача в розмірі 10392 грн. 94 коп., а оскільки 1000 грн. повинен як франшизу сплатити особа, яка застрахувала автомобіль, то на вказану суму і зменшується відшкодування. Інші витрати позивача вважає такими, що не повинен сплачувати відповідач. Також в судовому засіданні підтвердив, що дотепер рішення про призначення відшкодування або про відмову в такому відшкодуванні дійсно відповідачем не прийнято. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що 24.11.2012 року біля 14 год. 20 хв. трапилося ДТП на вул. Войкова в м. Керчі, в результаті якої зіткнулося два автомобіля належний [PERSON] автомобіль « DAEWOO Т13110-СПГ» державний номер [NUMBER] під його керуванням та автомобіль «ГАЗ 2705-ЗПАХ12Д-СПГ» державний номер [NUMBER], який знаходився в оренді у СПД [PERSON] та керував яким [PERSON], що знаходився в трудових відносинах з СПД [PERSON]Винним в ДТП визнано [PERSON] постановою Керченського міського суду від 13.12.2012р.(ар.с.5) В результаті зіткнення автомобілю позивача були спричинені механічні ушкодження. Автомобіль ГАЗ було застраховано від цивільно-правової відповідальності ПАТ СК «Остра» (ар.с.10), тому про подію було сповіщено негайно страховика, а 22.01.2013 року позивачем надіслані страховику всі необхідні документи разом з заявою про виплату страхового відшкодування(ар.с.79), які були отримані страховиком 29.01.2013 року(ар.с.68). Відповідно до ст. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний:у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Але дотепер, відповідач не прийняв взагалі ніякого рішення про відшкодування матеріальних збитків, тому суд вважає, що таким чином він порушує право позивача на таке відшкодування, тому матеріальна шкода, спричинена автомобілю позивача підлягає примусовому стягненню з відповідача в судовому порядку. Вирішуючи питання про розмір матеріального відшкодування суд виходить з наступного. Ст. 29 ЗУ передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Отже матеріальна шкода, яку повинен відшкодувати відповідач як страхове відшкодування позивачу складається з розміру відновлюваного ремонту, а інші витрати відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України відшкодувати повинна особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність - третя особа [PERSON], але позивач від позову до вказаного відповідача відмовився та його відмова була прийнята судом і провадження відносно вказаного відповідача закрито, тому суд вважає, що в задоволенні вимог про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, яка складається з оплати за поштові послуги 84 грн. 22 коп., комісії банку за перерахунок 13 грн. 60 коп., послуги телеграфу по відправці телеграм - 151 грн. 56 коп., витрати, пов'язані з проведенням експертизи - 960 грн, витрати на дефектовку- 500 грн., витрати, пов'язані з повторною видачею висновку експерта - 300 грн., витрати по явці до суду - 206 грн. 40 коп. варто відмовити. Відповідно до висновку експерта № 229 від 12.12.2012 року вартість матеріальної шкоди, спричиненої автомобілю позивача становить 21218 грн. 74 коп.(ар.с.134). Позивач отримав від третьої особи - [PERSON] 1000 грн. як франшизу, тому розмір матеріальної шкоди повинен бути зменшений на вказану суму та до стягнення варто встановити суму 20218 грн. 74 коп. Суд критично відноситься до доводів представника відповідача, що розмір матеріальної шкоди варто встановити саме по оцінці аварійного комісара, який оглянув автомобіль позивача 04.12.2012 року та згідно з його звітом № 412 складеному 16.05.2013 року розмір матеріальної шкоди склав 10392 грн. 94 коп., оскільки як встановлено в судовому засіданні комісар оглянув пошкоджений автомобіль в відсутність позивача, не всі пошкодження зафіксував в протоколі, бо внутрішні пошкодження автомобіля не встановлював, тому вказаний звіт до уваги суд не приймає, бо він складений по неповній інформації. Тому суд вважає, що позивач, провівши 12.12.2012 року експертизу діяв відповідно до вимог закону і мав право при таких обставинах самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. Висновок зроблено належним експертом відповідно до вимог ЗУ «Про судову експертизу» і суд вказаний висновок приймає як доказ. Ст. 992 ЦК України передбачає, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Ст. 36.5 ЗУ «Про страхування…» передбачає, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Судом встановлено, що заяву відповідач від позивача про виплату йому страхового відшкодування отримав 29.01.2013 року (ар.с.68), отже протягом 90 днів повинен був сплатити це відшкодування, тобто до 29.04.2013 року, але не сплатив його на день розгляду справи судом, тому з нього необхідно стягнути пеню, передбачену законом і задовольнити вимоги позивача в цій частині. Облікова ставка Національного Банку України з 23.03.2012 року до 10.06.2013 року була встановлена -7,5%, з 10.06.2013 року до 13.08.2013 року - 7%, з 13.08.2013 року на день винесення рішення судом - 6,5 %. Отже розмір пені становить: -за період з 29.04.2013р. по 09.06.2013р. за 41 день -345 грн. 40 коп.(20218,74 х15% : 12 міс. : 30 днів х 41 день); -за період з 10.06.2013р. по 12.08.2013р. за 64 дні - 503 грн. 22 коп.(20218,74 х 14% : 12 міс. :30 днів х 64 дні); -за період з 13.08.2013р. по 27.01.2014р. за 168 днів - 1226 грн. 60 коп.(20218,74 х 13% : 12 міс. : 30 днів х 168 днів), а всього 2075 грн. 22 коп. Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача загальна сума 22218 грн.96 коп.( 20218 грн. 74 коп. - матеріальна шкода та 2075 грн. 22 коп.- пеня). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені витрати по оплаті судового збору в розмірі 269, 65 грн. та додатково 5 грн. 21 коп., а задоволенню підлягають вимоги частково на суму 22293 грн. 96 коп., тому судові витрати по сплаті судового збору також підлягають частковому відшкодуванню в сумі 222 грн. 93 коп. Окрім того, позивачем понесені також витрати по наданню йому правової допомоги адвокатом в сумі 3000 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги з додатком та свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю (ар.с.76-78) та який приймав участь в розгляді справи як адвокат та допущений в якості такого, що підтверджується записом в журналі судового засідання 16.12.2013р.(ар.с.97). Отже, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Як вбачається з додатку до договору про надання правової допомоги адвокатом отримано гонорар 3000 грн. Але, враховуючи, що позовні вимоги позивача були задоволені частково, суд вважає, що розмір таких витрат на правову допомогу необхідно визначити відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», який набрав чинності з 01.01.2012 р., якою передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається в відповідному рішенні. Мінімальна заробітна плата становить 1218 грн., 40% відповідно - 487 грн. 20 коп., адвокат приймав участь в судових засіданнях - 16.12.2013р. - 5 хв., 13.01.2014р. - 20 хв., 27.01.2014р. - 2 год., отже витратив на участь в процесах 2,5 год., окрім того ним надавалась допомога по складенню позовної заяви та уточнень позовних вимог - 2 год., отже компенсації підлягає сума 2192 грн. 40 коп. (4,5 год. х 487,2). Тому і ці витрати підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial