Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись на те, що з 1998 року він проживав однією сім'єю з позивачем. [INFO]. у них народився син - [PERSON]. Укладання шлюбу [PERSON] постійно відкладала, а потім взагалі відмовилася його укладати. Дитина була записана як [PERSON]. [PERSON] влаштовувала соціальна допомога на дитину як матері одиначки, хоча вони жили в цивільному шлюбі. В теперішній час позивач з відповідачем проживають окремо, матеріальних претензій один до одного не мають, але в них є спір відносно неповнолітнього сина, оскільки позивач є його біологічним батьком. Відповідач добровільно не хоче це визнавати, чинить перешкоди в побаченні з дитиною. Тому позивач просив суд визнати його батьком [PERSON], а також зобов'язати органи РАЦС внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги із зазначених вище підстав. Відповідач позов не визнала, зазначивши, що позивач дитиною не піклувався та свого батьківства не визнавав, проте в судовому засіданні позивач визнала, що позивач є біологічним батьком [PERSON]. Представник третьої особи відділ - РАЦС у судове засідання не з'явився, у своїй письмовій заяві просив справу розглянути у свою відсутність. Заслухавши сторони та їх представників, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що матір'ю [PERSON], [INFO] є [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження. У Свідоцтві про народження батьком дитини записаний [PERSON]. Вказана реєстрація батька проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, що не заперечувалося сторонами під час розгляду справи. Також, сторонами не заперечувалося, що протягом 2008 року [PERSON] у шлюбі не перебувала. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставами для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК. Позов про визнання батьківства може бути пред»явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 цього Кодексу. Згідно ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, представлені сторонами, судом встановлено про доведеність позивачем походження дитини [PERSON] від [PERSON], що не заперечувалось позивачем в судовому засіданні та підтверджено показами зазначених свідків, які підтвердили факт народження [PERSON] під час сумісного проживання сторін. Тому, виходячи із норм Сімейного Кодексу України, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а заперечення відповідача щодо недодержання батьківських обов'язків позивачем з указаних вище підстав, суд не приймає до уваги: не має значення для правильного вирішення спору ступень спілкування з дитиною позивачем, оскільки це не являється предметом доказування при даних правовідносинах. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у зв'язку із задоволенням позову у повному обсязі - у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved