Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення витрат на лікування і поховання, посилаючись на те, що квартирі [ADDRESS] проживали його покійні батьки: батько - [PERSON] , який помер [INFO] та мати - [PERSON] , яка померла [INFO] . Перед смертю батьки довго хворіли і у зв`язку з цим потребували постійного стороннього догляду і лікування, особливо мати, [PERSON] . Під час хвороби батька, в червні 2017 року, він доглядав за ним, готував йому їжу, прав білизну та одяг, прибирав в будинку та інше. За цей час він за свої кошти придбав для батька ліків на суму 3130,91 грн. На його похорон витратив 9820,13 грн. З вересня 2017 року захворіла його мати, яка згодом також померла. На її лікування він витратив 17 868,56 грн., на поховання 7263,08 грн. Також ним було придбано паливо для поїздок в лікарні, а згодом, і на поховання в розмірі - 2 871,90 грн. Нещодавно він встановив батькам пам`ятник на загальну суму 15350 грн. Всього ним було понесено витрат на загальну суму 56 304,58 грн. Проте його сестра, відповідач ніякої участі у витратах на лікування і поховання батьків не приймала. За заповітом він являється спадкоємцем після батьків, проте його сестра також звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Він неодноразово пропонував відповідачці нести вищевказані витрати навпіл, проте остання відмовляється і добровільно відшкодовувати ці витрати не бажає. З такою позицією відповідачки не згідний, тому звернувся з даним позовом до суду. У відзиві на позов відповідачка позов не визнала, мотивуючи тим, що вона доглядала та піклувалась про батьків разом зі своєю сім`єю. В травні місяці 2007 року її рідні батьки подарували їй 2-кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належала їм на праві власності. Після підписання договору дарування всі рахунки було оформлено на її ім`я, вона сплачувала комунальні платежі, в квартирі зробили ремонт, купили нові меблі та інше. Як і раніше батьки проживали в цій квартирі і як і раніше вони піклувалися про них. Проте в лютому місяці 2013 року її рідний брат, позивач, з метою заволодіння квартирою, самовільно змінив замки на вхідних дверях квартири і погрожуючи, почав перешкоджати спілкуватися з батьками. Про хворобу і смерть батьків позивач її не повідомляв. Вона зверталась до правоохоронних органів. Навіть після смерті матері [PERSON] незважаючи на те, що він не зареєстрований та не проживає в даній квартирі, відмовляється віддати від неї ключі. Про встановлення пам`ятнику, позивач її не повідомляв. 18 жовтня 2018 року вона отримала перше повідомлення від позивача про компенсацію 50% витрат на лікування і поховання батьків. Чеки які надав позивач до суду є такими, що не відповідають дійсності. Також [PERSON] з 2013 року до дня смерті обох батьків отримував пенсії батьків та користувався ними. Вважає, що особистих коштів батьків (пенсій) було достатньо на їх лікування та проживання. На оплату комунальних платежів за квартиру батьки отримували субсидію, за 1/3 частину квартири комунальні платежі сплачувались нею. На поховання батьків [PERSON] отримав кошти від держави (після смерті батьків було виплачено кошти в розмірі 2-х пенсій), просила у задоволенні позову відмовити. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 06 грудня 2018 року на 09-30 год. в загальному провадженні. 25 січня 2019 року, ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28 лютого 2019 року на 10-30 год. Під час проведення підготовчого судового засідання задоволено частково клопотання відповідача та її представника про витребування доказів. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали повністю та просили суд стягнути з відповідачки на користь позивача половину вартості витрат, понесених позивачем на лікування та поховання батьків в сумі 28 152, 29 грн. та судові витрати. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві на позов. Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача (копія свідоцтва про народження а.с. 6), та проживали в квартирі [ADDRESS] . [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 17 червня 2017 року. (а.с.7). [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 26 лютого 2018 року. За життя [PERSON] залишив заповіт в якому все майно яке йому належить заповідав своєму синові [PERSON] (а.с.5). Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що перед смертю батьки довго хворіли і у зв`язку з цим потребували постійного стороннього догляду і лікування. Під час хвороби батька, в червні 2017 року, він доглядав за ним, готував йому їжу, прав білизну та одяг, прибирав в будинку та інше. За цей час він за свої кошти придбав для батька ліків на суму 3130,91 грн. На його похорон витратив 9820,13 грн. З вересня 2017 року захворіла його мати, яка згодом також померла. На її лікування він витратив 17 868,56 грн., на поховання 7263,08 грн. Також ним було придбано паливо для поїздок в лікарні, а згодом, і на поховання в розмірі - 2 871,90 грн. Нещодавно він встановив батькам пам`ятник на загальну суму 15350 грн. Всього ним було понесено витрат на загальну суму 56 304,58 грн. Згідно положень ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) На підтвердження заявлених вимог позивач надав суду товарний чек № 22 від 15 червня 2017 року ритуальні послуги на суму 9590 грн. (а.с. 22), накладну від 28 лютого 2018 року поминальний обід на суму 1050 грн. (а.с. 41), договір замовлення № 440 та квитанція на організацію та проведення поховання від 28 лютого 2018 року на суму 5030,74 грн., товарний чек № 45 від 06 червня 2018 року виготовлення пам`ятників на суму 15350 грн. (а.с.44). Відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на утримання, догляд, лікування спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення. Згідно положень ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштувавння та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Необхідний мінімальний перелік вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення та єдину методику визначення вартості надання громадянам необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, реалізації предметів ритуальної належності затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства (ст. ст. 8, 12 Закону). У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди» роз`яснено, що витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги та обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати. За змістом статті 1232 ЦК України до витрат, понесених на утримання відносяться, зокрема, витрати на оплату одягу, продуктів харчування, преси, електроенергії для спадкодавця; до витрат, понесених на лікування, - витрати на оплату перебування в лікарні, надання медичної допомоги (операцій, перев`язок, уколів та інші медичні процедури). При цьому, на підтвердження вказаного необхідно надати докази що ці витрати дійсно були понесені і те, що вони були доцільними. Суд вважає, що позивач довів суду належними доказами, що він поніс витрати на поховання батьків, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення. При цьому суд не приймає до уваги квитанції та чеки на придбання ліків, надані позивачем, оскільки позивачем не надано доказів про доцільність їх придбання, а саме щодо призначення лікарем медичних препаратів та супутніх товарів. Тому позов в частині стягнення витрат на лікування суд вважає недоведеним у зв`язку з чим в цій частині не підлягає до задоволення. Поряд з цим, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу заперечення відповідача проти позову з посиланням на те, що кошти, які отримував позивач за життя батьків (їх пенсію) повністю вистачало на їх утримання та догляд, не надання допомоги батькам було викликано тим, що позивач не допускав відповідачку до них, а поховання здійснив без її повідомлення та отримав від держави допомогу на поховання батьків, а всі його дії спрямовані на те, щоб заволодіти квартирою, яку подарували їй батьки виходячи з наступного. Витрати на догляду, утримання та лікування і поховання спадкодавця не відшкодовуються за рахунок спадщини. Такий висновок випливає зі ст. 1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини включаються тільки права та обов`язки, які належали самому спадкодавцеві. Ураховуючи, що відшкодування витрат здійснюється не із спадкового майна, воно не обмежується вартістю останнього. Оскільки джерелом відшкодування зазначених витрат не є спадкове майно, не повинні застосовуватися положення, що передбачають можливість надання розпорядження про видачу із спадкового майна грошових сум або грошового вкладу на ім`я померлого або про видачу із спадкового майна речей на покриття витрат по догляду за спадкодавцем під час його хвороби, а також на його поховання або встановлення надгробка (ст. 64 Закону України « Про нотаріат», абз. 1 п.199 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , що встановлює аналогічні правила. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачка повинна відшкодувати позивачу половину понесених витрат на поховання батьків у розмірі 15 510 грн. (9590 грн. + 5030 грн. + 1050 грн.+15350 грн. = 31 020 грн. : 2 = 15 510 грн.). За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved