Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання причини пропуску [PERSON] шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 03.01.2017, встановленого цивільним законодавством, поважними та визначення [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька [PERSON], який помер 03.01.2017, терміном 1 (один) місяць після набрання рішенням суду законної сили. В обгрунтування позову посилається на те, що 03.01.2017 помер його батько. Згідно примірного договору-замовлення на організацію та проведення поховання від 03.01.2017 року та лікарського свідоцтва про смерть № 4, підтверджено, що позивач похоронив батька, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді: житлового будинку № 245 по вул. Нижня у с. Вороблевичі Дрогобицького району, що належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане Дрогобицькою державною нотаріальною конторою 31.03.1998 за реєстровим № 2-901; земельної ділянки площею 1,2427 на території Вороблевицької сільської ради з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛВ № 081245 від 20.12.2003; та ощадних книжок. Після смерті батька позивач вважав, що його мати оформить спадщину та звернеться до нотаріальної контори. Лише 17.07.2017 він дізнався, що мати спадщину так і не прийняла, в шестимісячний строк не подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки на момент смерті вони були розлучені.Позивач зазначає, що не проживав з батьком та на момент складання заповіту, і на час смерті заповідача йому не було відомо про існування заповіту. Нотаріусом та секретарем Вороблевицької сільської ради не зроблено жодної спроби розшукати спадкоємця. Проводячи у житловому будинку № 245 по вул. Нижня у с. Вороблевичі Дрогобицького району ремонтні роботи, позивач знайшов заповіт та відшукав свідоцтво на право на спадщину за заповітом, видане Дрогобицькою державною нотаріальною конторою 31.03.1998 за реєстровим № 2- 901 та державний акт на право власності на земельну ділянку.Після пропуску терміну для прийняття спадщини від секретаря Вороблевицької сільської ради позивач дізнався, що його батько склав заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що мені буде належати на день смерті і на що я за законом матиму право заповідаю [PERSON]. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, подаши заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечує. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів. А згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ № 447836 від 05.01.2017, виданого Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, 03.01.2017 помер [PERSON], про що зроблено запис за №12. Згідно примірного договору-замовлення на організацію та проведення поховання від 03.01.2017 та лікарського свідоцтва про смерть № 4, підтверджено, що [PERSON] похоронив [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії І-СГ № 373593 вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON]. Відповідно до Довідки, виданої виконкомом Вороблевицької сільської ради, [PERSON] до дня смерті проживав в будинку один. У заповіті [PERSON] від 27.07.2004, зареєстрованого у виконкомі Вороблевицької сільської ради 27.07.2004 за реєстром № 44 зазначено таке заповітне розпорядження: все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що мені буде належати на день смерті і на що я за законом матиму право заповідаю [PERSON]. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛВ № 081245 від 20.12.2003 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,2427 на території Вороблевицької сільської ради з цільовим призначенням: ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Дрогобицькою державною нотаріальною конторою 31.03.1998 за реєстровим № 2-901, [PERSON] був спадкоємцем наступного майна: земельної ділянки площею 1,85 га, розташованої на території Вороблевицької сільської ради; житлового будинку з господарськими будівлями № 245 по вул. Нижня у с. Вороблевичі Дрогобицького району. Згідно копій ощадних книжок померлому [PERSON] належали рахунки в Ощадному банку за № КВ 40379, № КВ 10952, № КВ 3518, № КВ 2290. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1\~ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом\~\~цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила\~\~ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що причини пропуска для прийняття спадщини позивачем є поважними, а тому слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи наведене,

Outcome: approved