Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, в якому просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон. Обґрунтовує свої вимоги тим, що на примусовому виконанні у Богунському відділі державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебувало виконавче провадження № 25470990 з примусового виконання судового наказу № 2-н-1808 виданого 20.01.2010 року Богунським районним судом м. Житомира щодо стягнення з Приватного підприємства «БАРВА» на користь [PERSON] нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 630 грн. 36 коп. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 26.09.2011 року задоволено подання начальника Богунського ВДВС Житомирського МУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон [PERSON], оскільки в той час він перебував на посаді керівника ПП «БАРВА». Представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити, скасувавши тимчасове обмеження у праві виїзду закордон, так як на даний час виконавче провадження стосовно позивача завершене. Представник відповідача подала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника та письмові заперечення, в яких просила відмовити в задоволенні позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на виконанні у Богунському відділі державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебувало виконавче провадження № 25470990 з примусового виконання судового наказу № 2-н-1808 виданого 20.01.2010 року Богунським районним судом м. Житомира щодо стягнення з Приватного підприємства «БАРВА» на користь [PERSON] нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 630 грн. 36 коп. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 26.09.2011 року задоволено подання начальника Богунського ВДВС Житомирського МУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон [PERSON], до повного погашення на користь [PERSON] нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 630 грн. 36 коп. Листом начальника Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області [PERSON] № 56524/7.21-40/5 від 23.10.2017 року та в запереченнях до позовної заяви зазначено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 25470990 з примусового виконання судового наказу № 2-н-1808, виданого 20.01.2010 року Богунським районним судом м. Житомира про стягнення з ПП «БАРВА» на користь [PERSON] нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 630,36 грн. Кріт того, зазначила, що 27.02.2013 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону на момент прийняття рішення) у звязку з тим, що борг погашено в повному обсязі. Крім того, оригінал виконавчого провадження згідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5 знищено відповідно до [PERSON] про вилучення виконавчих проваджень для знищення, завершених у 2013 році, у звязку з закінченням строків їх зберігання від 03.01.2017 року. Також підтвердити факт направлення копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.02.2013року до Державної прикордонної служби України неможливо у звязку зі знищенням журналу реєстрації вихідної кореспонденції за 2013 рік через закінчення строків його зберігання. Згідно з ч.1ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Враховуючи вищевикладені обставини справи та норми права, суд вважає, що заява щодо скасування обмежень вільно залишати територію України підлягає розгляду в судовому порядку, а тому неприйняття рішення про скасування такого заходу матиме наслідком порушення ст. 33 Конституції України та ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду відповідача за межі України не може належати і до інших видів забезпечення позову (ч. 2\~ст. 152 ЦПК), оскільки відповідно до\~\~\~ст. 33 Конституції України\~свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання. У звязку з цим із метою всебічного і повного зясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обовязків учасників спірних правовідносин суду належить зясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання в повному обсязі або частково. Особа, яка має невиконані договірні, аліментні та інші зобовязання за судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи), не може вважатися винною та бути позбавленою конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України (ст. 33 Конституції України). Тільки у разі не доведення боржником своєї вини та ухилення від виконання зобовязання суд може тимчасово обмежити особу в праві виїзду за межі України (ст. 377-1 ЦПК), причому на момент звернення до суду з поданням державного виконавця факт ухилення боржника від виконання зобовязань повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та доведеним, що має вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Виходячи з вищезазначеного, на час розгляду справи суд не знайшов доказів щодо свідомого ухилення від виконання зобовязання у повному обсязі або частково з боку позивача, оскільки борг підприємства перед [PERSON] Згідно з\~ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках,\~встановлених законом. Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері. Відповідно до п.2 ст.6 вищевказаного Закону підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України. Суд вважає за можливе скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), яке вжите за ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 26.09.2011 року у цивільній справі № 2-н-1808/09, оскільки на виконанні у відділі відсутнє виконавче провадження щодо стягнення боргу з ПП «БАРВА» на користь [PERSON], в рамках якого було вжито тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон. Згідно з\~ст. 50 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Враховуючи вищевикладені обставини справи, та норми права, суд вважає, що позовна заява щодо скасування обмежень вільно залишати територію України, підлягає розгляду в судовому порядку, а тому неприйняття рішення про скасування такого заходу матиме наслідком порушення\~ст. 33 Конституції України\~та ст. 2 Протоколу №4 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved