overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідачки. Позов мотивує тим, що 04.09.2010 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб. У шлюбі у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що сімейні відносини між ними останнім часом погіршилися, вони не можуть спокійно вирішувати навіть не складні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. Вони неодноразово намагалися поговорити одне з одним та вирішити сімейні проблеми, однак ніяких результатів це не давало, в сімейних стосунках нічого не змінювалося. На даний час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують, шлюб носить формальний характер, а тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, дітей залишити проживати з матірю. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, просив шлюб розірвати, без надання терміну для примирення. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечила проти розірвання шлюбу без надання терміну для примирення . Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що подружжя разом не проживає, спільного господарства не ведуть, позивач настоює на розірванні шлюбу, а відповідачка позов визнала. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому його слід розірвати. Вирішуючи питання проживання дітей, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Оскільки, сини сторін по справі- Андрій та [PERSON] не досягли віку зазначеного в цій статті та спору, щодо визначення місця проживання дітей між сторонами немає, їх слід залишити на проживання при матері [PERSON] На підставі ст. ст. 110, 112, 160 ч.1 Сімейного кодексу України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідачки. Позов мотивує тим, що 14.06.2006 року уклав шлюб із відповідачкою. Від спільного проживання дітей у них немає. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що через різні погляди на сімейне життя вони розійшлися, та на дайний час у звязку з подіями що відбулися на сході країни, відповідачка переїхала проживати в селище Верховина. Вже рік вони проживають окремо, не підтримують будь-яких стосунків та не спілкуються. Шлюб став носити формальний характер, а тому просить шлюб між ним та відповідкою розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився, при предявленні позову до суду, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу слухати без його участі. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності. Суд, заслухавши заяви сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що подружжя разом не проживає вже близько року, дітей не мають, спільного господарства не ведуть, позивач настоює на розірванні шлюбу, а відповідачка позов визнала. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідачки. Позов мотивує тим, що між ним і відповідачкою 26.11.2002 було укладено шлюб, зареєстрований у виконкомі Криворівнянської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області актовий запис № 11. Від спільного проживання у них народилось двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що у них з відповідачкою різні характери та життєві інтереси. Більше трьох місяців проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Шлюб став носити формальний характер, а тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги, підтримав в повному обсязі, просить шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з матір'ю, справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала в судове засідання заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності. Суд, заслухавши заяви сторін по справі, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні достовірно встановлено, що подружжя разом не проживає, спільного господарства не ведуть, позивач настоює на розірванні шлюбу, а відповідачка позов визнала. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Вирішуючи питання проживання дітей, суд виходить із вимог ч. 1, 2 ст. 160 Сімейного кодексу України , згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років вирішується за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Спору про місце проживання дітей між сторонами\~ не має, а\~ тому їх слід залишити проживати з матір'ю.\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідачки. Позов мотивує тим, що одружився із відповідачем 08.02.2003 року. Під спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO]. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що у них з відповідачкою сімейне життя не склалося, так як в них різні погляди на сімейне життя та обов'язки, на грунті чого постійно виникають сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім'ю немає. Вже тривалий час проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків з червня 2015 року, спільного господарства не ведуть, спору про спільне майно немає, дочка проживає з ним. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати та залишити на його утриманні та вихованні дочку.. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу та залишення за їх спільною згодою дочку на вихованні та утриманні позивача. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що подружжя разом не проживає з червня місяця 2015 року, подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, позивач настоює на розірванні шлюбу, а відповідачка позов визнала. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. В судовому засіданні встановлено, що спору між батьками щодо визначення місця проживання їх дочки [PERSON], [INFO] немає, а тому місце її проживання слід визначити з батьком [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідачки. Позов мотивує тим, що одружився із відповідачкою 10.05.2008 року. Від шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO] В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що відповідачка постійно дома вчиняє сварки, чим принижує його, як батька перед сином, що негативно впливає на його розвиток та в подальшому почало суперечити його інтересам. Примирення між ними неможливе, так як відповідачка, на його неодноразові прохання про те, щоб вона змінила своє ставлення до нього як чоловіка, не реагує Вони втратили почуття любові та взаємоповаги, вже тривалий час не підтримують подружніх стосунків, кожен живе своїм життям. Спору про спільне майно між ними немає. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, а сина залишити на його утриманні. Позивач подав в судове засідання заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] попередньо подала в судове засідання заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить сина залишити на вихованні батька, а справу розглянути за її відсутності. Суд, заслухавши заяви сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що подружжя вже досить тривалий час не підтримує подружніх стосунків, позивач настоює на розірванні шлюбу, а відповідачка позов визнала. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Що стосується визначення місця проживання дитини, то відповідно до ч 1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У даному випадку батьки за спільною згодою вирішили, що місце проживання сина слід визначити за батьком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідачки. Позов мотивує тим, що одружився із відповідачкою 10.05.2008 року. Дітей в шлюбі в них немає. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що подружнє життя у них з відповідачкою не склалося в силу різного менталітету та поглядів на життя. Вони давно стали чужими людьми, між ними зникло почуття любові та взаємоповаги і їх вже більше нічого не поєднує. Вже тривалий час вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу недоцільне і неможливе, а тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачки, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що подружжя разом не проживає вже кілька місяців, дітей не мають, спільного господарства не ведуть, позивач настоює на розірванні шлюбу, а відповідачка позов визнала. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідачки. Позов мотивує тим, що одружився із відповідачкою 12.02.1990 року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу послужило те, що спочатку все складалося добре, серйозних непорозумінь між ними не було, він не зловживає алкоголем, працює, утримує господарство, приймає участь у вихованні дитини та його утриманні. Однак, на протязі останніх років між ними зникло почуття любові та взаємоповаги, почались непорозуміння, сварки. Вони проживають в одному житловому будинку, однак подружніх стосунків не підтримують. Відносини між ними напружені і вони не бажають зберегти сімю і не мають такого бажання. Примирення між ними неможливе. Все спільно нажите майно він має намір залишити дружині, крім особистих речей, та інструментів, які необхідні йому для заняття трудовою діяльністю. Будинок має намір поділити добровільно. А тому просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав, додатково пояснив, що із 06.12.2014 року проживає із іншою жінкою в с. Вертиківці Кельменецького району Чернівецької області і в них народилася дочка [PERSON], та бажає із цією громадянською зареєструвати шлюб, тому просить шлюб розірвати так як їх шлюб носить формальний характер. Відповідачка в судове засідання не зявилася повторно хоча про час і місце розгляду справи належним чином була повідомлена, про що свідчать розписки судових повісток, про причини неявки суд не повідомила, та в справі мається її пояснення в якому вона пояснює, що дійсно позивач проживає окремо з іншою жінкою, а тому справу слід розглядати без участі відповідачки на підставі наявних доказів в матеріалах справи. \~ Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що подружжя не проживає в одному будинку, подружніх стосунків не підтримує, спору про спільне майно немає, за час, що був їм наданий на примирення - не помирилися, у позивача народилася із другою жінкою дитина якій він надав своє прізвище та ствердив що проживає в іншій сімї де бажає узаконити їхні відносини (а.с. 33- свідоцтво про народження дитини), а також позивач настоює на розірванні шлюбу. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати так як цей шлюб носить формальний характер. Спору про проживання дійтей немає, так як діти є повнолітніми.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідачки. Позов мотивує тим, що одружився із відповідачкою 16.02.2007 року та у шлюбі у них народилося троє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що на протязі останніх двох років сімейне життя між ними значно погіршилося, кожен має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідачка не здатна підтримувати нормальну атмосферу в сім'ї, постійно влаштовує сварки, свідками яких нерідко стають діти. Шлюб став носити формальний характер, а тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, а саме: просить шлюб розірвати та після його розірвання дітей залишити на проживання при матері [PERSON] Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що позивач настоює на розірванні шлюбу, а відповідачка позов визнала. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Вирішуючи питання проживання дітей, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років вирішується за згодою батьків. Спору про місце проживання дітей між сторонами немає, відповідач позов визнав, а тому їх слід залишити на проживання при матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідачки. Позов мотивує тим, що одружився із відповідачкою 16.11.2013 року. Від даного шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу послужило те, що між ним та відповідачкою погіршилися сімейні відносини, між ними зникло почуття любові та взаємоповаги, вони проживають в одному житловому будинку, однак подружніх стосунків не підтримують, їхнє спілкування обмежується тільки спілкуванням. Спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та суперечить його інтересам. Спору про поділ майна немає. Просить шлюб розірвати, дитину залишити на проживання при матері [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просить позов задовольнити так як від початку укладення цього шлюбу він повідомляв відповідачку, що одружується із нею тільки на вимогу своїх батьків. Відповідачка в судовому засіданнні позовні вимоги визнала, суду повідомила, що дійсно вони не проживають спільно з позивачем з 21 грудня 2014 року. Позивач пішов від своїх батьків, а вона залишилася проживати в господарстві батьків позивача. На даний час теж не бажає зберігати шлюб і просить позов задовольнити, дитину залишити на її утриманні та вихованні. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, заслухавши сторони вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що подружжя не проживає в одному будинку, подружніх стосунків не підтримує більше року, спільного господарства не ведуть, спору про спільне майно немає, позивач настоює на розірванні шлюбу, а відповідачка позов визнала. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обидвох сторін та їх неповнолітній дитині, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 160 ч.1 сімейного законодавства місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Так як дитині виповнилося лише рік і вона потребує материнської опіки, позивач не заперечує проти визначення місця проживання дитини з відповідачкою, а тому суд вважає, що місце проживання малолітньої дитини сторін, слід визначити за відповідачкою (матірю дитини).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідачки. Позов мотивує тим, що одружився із відповідачкою 18.05.2009 року. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що спільне життя у них з відповідачкою не склалося, у них різні характери, погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. На початку серпня 2009 року відповідачка зібрала свої речі та поїхала проживати за іншою адресою, з того часу жодних відносини вони не підтримують. З врахуванням уточнень, оскільки в ході судового розгляду стало відомо, що у них з відповідачкою є спільна дитина, просить шлюб розірвати, сина - [PERSON], [INFO] залишити проживати з матірю - [PERSON], справу розглянути без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечила проти їх задоволення. Просить при винесенні рішення повернути їй дошлюбне прізвище «Мегедин» , справу розглянути без її участі. Суд, заслухавши заяви сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що подружжя разом не проживає, спільного господарства не ведуть, позивач настоює на розірванні шлюбу, а відповідачка позов визнала. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Вирішуючи питання проживання дитини, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років вирішується за згодою батьків. Спору про місце проживання сина між сторонами немає, відповідачка позов визнавла, а тому її слід залишити на проживання при матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідачки. Позов мотивує тим, що одружився із відповідачкою 18.07.2015 року. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим, сімейні стосунки відразу стали холодними, не дружніми, так як у них несумісні характери та різні погляди на сімейне життя. Одразу після шлюбу вони подружні сосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, так як відповідачка неадекватно реагує на життєві ситуації, проявляє агресію та має здатність до суєциду. Шлюб став носити формальний характер, збереження сім'ї є недоцільним, а тому просить шлюб розірвати між ним та відповідачкою. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити, а справу слухати без його участі. Відповідачка [PERSON] попередньо подала в судове засідання заяву, в якій вказала, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності. Суд, заслухавши заяви сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що подружжя разом не проживає та подружніх стосунків не підтримує, дітей не мають, спільного господарства не ведуть, позивач настоює на розірванні шлюбу, а відповідачка позов визнала. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved