Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом і просять визнати за нею право на земельну частку (пай) №149, розміром 2,68 умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Мазінської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті 07 листопада 2006 року її батька [PERSON], який прийняв та не оформив спадщину після смерті 14 лютого 2004 року своєї матері [PERSON], якій ця земельна частка (пай) належала на підставі\~ сертифікату серії РН № 337633, виданого Переяслав-Хмельницькою районною державною адміністрацією 18 червня 2001 року. Посилається на те, що 14 лютого 2004 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок № 98 по вул. Альтицька в с. Мазінки Переяслав-Хмельницького району Київської області та на право на земельну частку (пай) №149, розміром 2,68 умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Мазінської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадкова справа не заведене. 27 листопада 2006 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на майно, яке він прийняв у спадщину після смерті своєї матері [PERSON]. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк після смерті батька прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, ні тих, які мають право на обовязкову частку, немає. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2009 року встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті 14.12.2004 року [PERSON] та визнано за [PERSON] право на спадщину на житловий будинок 98 по вул. Леніна в с. Мазінки Переяслав-Хмельницького району Київської області після смерті 07.11.2006 року [PERSON]. 28 липня 2018 року державний нотаріус Переяслав-Хмельницької районної нотаріальної контори відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 2,68 в умовних кадастрових гектарах на території Мазінської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області через відсутність правовстановлюючого документу.\~ Факт володіння померлою [PERSON] земельною часткою (паєм,) розміром 2,68 умовних кадастрових гектара, що розташована на території Мазінської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, підтверджується довідкою Виконавчого комітету Мазінської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області №208 від 14.06.2018, викопіюванням з карти розпаювання земель на території Мазінської сільської ради Переяслав-Хмельницького району; повідомленням відділу у Переяслав-Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області; звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки; оголошенням в газеті про втрату сертифіката на право на земельну частку (пай) «Діловий Переяслав» від 11 липня 2018 року №23, копією Сертифікату. Право спадкодавця [PERSON] на земельну частку (пай), розміром 2,68 га, підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про його народження та укладення шлюбу, внаслідок чого він змінив прізвище на «Слюсар», копією рішення суд увід 25.02.1974 про розірвання шлюбу між батьками позивача, рішенням Переслав-Хмельницького міськрайонного суду, яким встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] Своє право на спадщину позивач підтверджує копією свідоцтва про смерть [PERSON]; копією свідоцтва про своє народження та про укладення шлюбу із [PERSON]; копією свідоцтва про розірвання шлюбу із [PERSON]; копією свідоцтва про одруження із [PERSON]; копією рішення Переяслав-Хмельницького суду Київської області від 13 лютого 2009 року; матеріалами спадкової справи №791 за 2007 рік після смерті 07 листопада 2006 року гр. [PERSON]. До суду позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не зявилися, представник позивача направив заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача, Мазінської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в\~ підготовче судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, позов визнає в повному обсязі та просить повністю задовольнити позовні вимоги. Розгляд справи здійснюється відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України. Суд приймає до уваги подані позивачами докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] за життя мала право на земельну частку (пай) розміром 2,68 в умовних кадастрових гектарах, підтверджене Сертифікатом серії РН № 337633. Її син [PERSON] належним чином прийняв спадщину після її смерті, однак юридично успадковане майно, в тому числі і право на земельну частку (пай), не оформив. Позивач [PERSON] належним чином прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глав 84, 85, 87 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику в справах про спадкування, особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу вимог ч.ч.1, 4 ст. 374 ЦК України суб'єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Права та обов'язки суб'єктів права власності на землю (земельну ділянку) встановлюються законом. Згідно п.17\~Розділу X\~Перехідних положень\~Земельного кодексу\~України сертифікати\~на право\~на земельну\~частку (пай),\~отримані громадянами,\~вважаються правовстановлюючими\~документами при\~реалізації ними\~права вимоги\~на відведення\~земельної частки\~(паю)\~в натурі\~(на\~місцевості)\~відповідно до\~законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.\~ \~ \~ \~В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, не оформлення юридично успадкованого права на земельну частку (пай) спадкодавцем [PERSON] не позбавляє його спадкоємця права на це право. Згідно ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України. Питання судових витрат вирішити у відповідності до ст. 142 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 374, 1216, 1218, 1268 ЦК України,

Outcome: approved