Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій вказав, що 21.02.2007 р. між ВАТ « Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 35ДС/00024/К02/200-СК, згідно з умовами якого банк надав позивальнику кредитні кошти у розмірі 8000,00 доларів США на строк з 21.02.2007 р. до повного повернення кредиту. 26.06.2013 р. між ВАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та умовах, визначених даним договором, ВАТ «Кредитпромбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» змінює ВАТ «Кредитпромбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ВАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся. Однак зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим, станом на 11.09.2014 р. має заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 148890,07 грн., з яких 84284,19 грн. - тіло кредиту, 64605,88 грн. - відсотки. Просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 148890,07 грн., а також судові витрати в сумі 1488,90 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Про день слухання справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи є заява, в якій просить розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст.ст.224-225 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступне. Згідно кредитного договору № 35ДС/00024/К02/200-СК від 21.02.2007 р., укладеного між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON], відповідач отримав кредит у сумі 8000,00 доларів США. 26.06.2013 р. між ВАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та умовах, визначених даним договором, ВАТ «Кредитпромбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідач зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим, станом на 11.09.2014 р. має заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 148890,07 грн., з яких 84284,19 грн. - тіло кредиту, 64605,88 грн. - відсотки. Згідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконував свої обов'язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредит, але належним чином не виконав свої обов'язки за договором. Статтею 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що на час проведення АТО забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014 р. з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася АТО, а також юридичним та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася АТО. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами позики у період проведення АТО. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами, та іншими особами, які беруть участь у справі. Докази повинні бути належними та допустимими, відповідно до ст. ст. 58,59 ЦПК України. Як вбачається з матеріалі в справи, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Місто Донецьк входить до переліку населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ, на території яких здійснювалася АТО. Суд вважає, що позивачем не надано належних і допустимих доказів в огрунтування суми позову. Так, в судове засідання представник позивача не з'явився, самостійно витребувати у позивача перерахунок суми заборгованості з врахуванням положень ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у суду немає повноважень, оскільки це буде порушувати принципи змагальності та неупередженості. Таким чином, суд, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позов не обґрунтований, у зв'язку з чим задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed