Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до Южного міського суду Одеської області з позовною заявою, яку уточнив 18.09.2020, до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати членських внесків, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . [PERSON] є співвласником багатоквартирного будинку, в якому створено ОСББ «ПЕРШИЙ ВЛАСНИК» на підставі рішення установчих зборів співвласників. Зареєстровано ОСББ «ПЕРШИЙ ВЛАСНИК» було 04 серпня 2016 року. Відповідно до акту приймання-передачі з балансу на баланс від 28.02.2017 багатоквартирний будинок разом з усіма допоміжними спорудами був переданий на баланс ОСББ «ПЕРШИЙ ВЛАСНИК». Так, рішенням загальних зборів ОСББ «ПЕРШИЙ ВЛАСНИК» від 10.01.2018 було затверджено розмір внесків та порядок їх сплати в ОСББ «ПЕРШИЙ ВЛАСНИК» у розмірі 6,00 грн. за 1 кв.м. для перших поверхів 6,50 грн. за 1 кв.м. для других - дев`ятих поверхів. 08.01.2019 перезатверджено кошторис Об`єднання, відповідно до якого розмір внесків було збільшено у розмірі 6,40 грн. за 1 кв.м. для перших поверхів 6,90 грн. за 1 кв.м. для других - дев`ятих поверхів. Рішенням загальних зборів ОСББ «ПЕРШИЙ ВЛАСНИК» від 27.03.2020 перезатверджено кошторис Об`єднання, відповідно до якого розмір внесків було збільшено у розмірі 7,80 грн. за 1 кв.м. для перших поверхів 7,95 грн. за 1 кв.м. для других - дев`ятих поверхів. В порушення вимог закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статуту, Відповідачем не виконується обов`язок щодо сплати внеску у розмірі, затвердженому загальними зборами. Сума боргу по квартирі [ADDRESS] за період 01.08.2017 по 31.07.2020 складає 5796,18 грн. ОСББ «ПЕРШИЙ ВЛАСНИК» неодноразово зверталося до власника квартири [ADDRESS] з вимогою сплати боргу за нараховані внески проте нажаль виконання зобов`язання так і не відбулось. В зв`язку з вищезазначеним сума трьох процентів річних від простроченої суми складає 173,92 грн. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 21.09.2020 відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою, ухвалено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує, просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був сповіщений належним чином, причини неявка суду не відома, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно (зв.. ас.с.17). Будинок, в якому знаходиться вищевказана квартира, обслуговує ОСББ «ПЕРШИЙ ВЛАСНИК», що підтверджується Актом приймання-передачі будинку з балансу на баланс (а.с.7-8). Згідно ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно із ч.2 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно положень п.11 ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. Згідно п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані виконувати рішення загальних зборів. Між сторонами склалися відносини у сфері житлово-комунальних послуг, які регулюються положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон). Згідно ст.13 Закону, в редакції Закону чинній на час виникнення спірних правовідносин, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Відповідно до ст.19 Закону, в редакції Закону чинній на час виникнення спірних правовідносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону, в редакції Закону чинній на час виникнення спірних правовідносин, якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону, в редакції Закону чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Оскільки встановлено, що відповідач фактично споживав житлово-комунальні послуги, тому, з огляду на положення ч.2 ст.638 ЦК України, суд дійшов висновку про наявність між сторонами договірних правовідносин. Відповідно до ст.13 Закону України «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачі зобов`язані регулярно, щомісяця оплачувати житлово-комунальні послуги. Згідно ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст.151 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Відповідно до ст.179 ЖК УРСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові ВСУ від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15. Сума заборгованості за період з 01.03.2018 по 31.07.2020 включно судом враховується з загальної площі 34,1 кв.м., оскільки саме цей розмір площі зазначений в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Таким чином розмір заборгованості складає за період з 01.03.2018 по 31.07.2020 в розмірі 5796,18 грн. Частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання -готового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 31.07.2020 сума трьох процентів річних від простроченої суми боргу становлять 173,92 грн. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статей 133,137,141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3031,05грн., оскільки судом встановлено, що позивач уклав цивільно-правовий договір про надання правничої допомоги з адвокатом від 01.09.2020, згідно Акту прийому-передачі виконанних робіт (послуг) від 01.09.2020 здійсненна послуга на загальну суму 3031,05. Відповідно до платіжних доручень від 05.11.2020 про оплату правової допомоги за договором позивач здійснив оплату у розмірі 3031,05 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСББ «Перший Власник» до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати членських внесків, необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача заборгованість в розмірі 5796,18 грн. та 3% річних в розмірі 173,92 за період з 01.03.2018 по 31.07.2020, судовий збір в розмірі 2102 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3031,05 грн.

Outcome: partial