Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, який 23.03.2016 року було уточнено. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що згідно кредитного договору № б/н, укладеного 06.02.2009 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 6500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за користування яким зобов'язався сплатити 30,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. Згідно Умов та правил надання банківських послуг Банк в будь-який момент може змінити (збільшити або зменшити) розмір кредитного ліміту. Своїм підписом відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання і в подальшому не виконував, у зв'язку з чим станом на 31.01.2016 р. допустив заборгованість по кредиту, яка становить 11266 грн. 10 коп., з яких: 6305,68 грн. - заборгованість за кредитом; 4185,84 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; а також 250 грн. - штраф (фіксована частина); 524,58 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача загальну суму боргу за кредитним договором в розмірі 11266 грн. 10 коп., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте у позовній заяві просив розгляд справи провести у відсутності представника банку. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Додатково направив на адресу суду заяву про долучення до матеріалів справи документів на підтвердження понесених судових витрат повязаних з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача, які просив розподілити у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлений відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України через розміщення оголошення про виклик до суду в газеті «Галичина». Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вирішив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17.12.2008 року ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідачу [PERSON] було відкрито картковий рахунок № 5457082921308354, а також між банком та відповідачем [PERSON] 06.02.2009 р. був укладений кредитний договір № б/н (а.с. 7-14), згідно якого останній отримав кредит в розмірі 500,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», за користування яким зобов'язався сплатити 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг позичальник надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банка, та клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт, а підписання даного договору являє собою пряму згоду держателя картки відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [PERSON] (відповідача) 17.12.2008 року було відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт 10000,0 грн., 16.02.2010 року знижено кредитний ліміт до 3200,0 грн., 28.04.2010 року - знижено кредитний ліміт до 2980,0 грн., 04.07.2011 року знижено кредитний ліміт до 2770,0 грн., 22.08.2011 року знижено кредитний ліміт до 2470,0 грн., 28.10.2011 року знижено кредитний ліміт до 1130,0 грн., 21.12.2011 року знижено кредитний ліміт до 1050,0 грн., 30.01.2012 року знижено кредитний ліміт до 910,0 грн., 14.03.2013 року збільшено кредитний ліміт до 2000,0 грн., 29.05.2013 року збільшено кредитний ліміт до 5000,0 грн., 30.07.2013 року збільшено кредитний ліміт до 6500,0 грн. (а.с. 31). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 7 зворот). Відповідно п. 6.5 Умов надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісію, на умовах передбачених даним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до заяви позичальника при порушенні позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, уц звязку з чим банк змушений буде звернутись до суду, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Відповідач одержав та використав за цільовим призначенням кредитні кошти, однак взяті на себе зобов'язання не виконував, у зв'язку з чим станом на 30.09.2015 р. допустив заборгованість по кредиту в сумі 11266 грн. 10 коп., яка складається з: 6305,68 грн. - заборгованість за кредитом; 4185,84 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; а також 250 грн. - штраф (фіксована частина); 524,58 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 4-6). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним Кредитним договором, відповідачем по справі суду не представлено. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Пунктом 6.4 Умов передбачено, що у випадку незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку, позичальник зобовязаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком (у випадку, якщо вона є), в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором від 06.02.2009 року, та те, що відповідач не подав суду жодних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним кредитним договором є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати за подання до суду позовної заяви (платіжне доручення від 15.02.2016 року, а.с. 1) та розміщення оголошення в пресі про виклик відповідача (платіжне доручення від 13.04.2016 року, а.с. 74). На підставі викладеного, відповідно 261, 526, 530, 549, 611, 612, 629, 631, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved