Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого покликався на те, що між ним та ТзОВ «Інкомбуд» 10.01.2006р. було укладено договір № 43 про дольову участь у будівництві, предметом якого було будівництво житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] з наступним наданням йому в даному будинку однокімнатної квартири, житловою площею 42,82кв.м. Даним договором передбачена вартість квартири 29974 долари США (вартість 1кв.м. площі 700 доларів США). У договорі зазначено, що до здачі об'єкта в експлуатацію співдольовик має забезпечити підключення об'єкта до системи ресурсозабезпечення і комунального господарства, а також оплачувати користування відповідними ресурсами і послугами. Планова здача вказаного об'єкта, що споруджувався забудівником - І квартал 2008 року. Під час будівництва вказаного житлового будинку адресу розташування було змінено з [ADDRESS] Згідно з технічним паспортом, виданим 12.04.2012р. ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» загальна площа квартири позивача складає 41,3кв.м., що не відповідає площі, зазначеній у договорі. Таким чином ним було зайво сплачено кошти. [PERSON] намагався вирішити повернення цих коштів із забудівником шляхом мирних переговорів, однак той відповів йому, що в цьому вина «прораба», який прорахувався при зведенні будинку, а його вини тут немає. Відповідач не бажав врегулювати спір у добровільному порядку. Квартира позивачем придбавалась для окремого проживання ним разом з сім'єю. Внаслідок прострочення відповідачем виконання умов договору сім'я позивача зазнала значних фінансових труднощів, оскільки необхідно було сплачувати кредит і вирішувати питання житла для проживання, а це потягло за собою моральні страждання. В договорі також передбачено, що в переліку робіт, які будуть виконані в квартирі вказано «вхідні двері - броньовані». Проте відповідачем було встановлено вхідні двері низької якості з сумнівного металу. На його звернення до ТзОВ «Інкомбуд» про заміну цих дверей на дійсно броньовані йому запропонували відшкодувати лише 300грн. вважає, що дійсно броньовані двері не можуть коштувати так мало, тому він придбав броньовані двері вартістю 3050грн. Таким чином внаслідок неякісного виконання даного пункту договору відповідач повинен сплатити позивачу 2750грн (3050грн.- вартість дверей - 300грн., які було сплачено йому директором ТзОВ «Інкомбуд»). Також законодавством передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за ввесь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Тому відповідач повинен сплатити йому за період з 01.07.2011р. по 30.06.2012р. три відсотки річних у розмірі 7204,42грн. Крім цього, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін, розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Тому ТзОВ «Інкомбуд» повинен йому сплатити 36894,94грн. пені за період з 01.07.2011р. по 22.03.2012р. Просив стягнути з відповідача: 8501,36грн. зайво сплачених коштів за 1,52кв.м. за договором № 43 про дольову участь у будівництві; 36894,94грн. - пені за прострочення виконання зобов'язання; три відсотки річних, що становить 7204,42грн.; 2750грн. - вартість броньованих дверей, а також 5000грн. моральної шкоди. 14.04.2014р. позивач вкотре (остаточно) уточнив позовні вимоги (а.с.35-36) та просив стягнути з відповідача 13374,48грн. зайво сплачених коштів за 1,52кв.м. за договором № 43 про дольову участь у будівництві, три відсотки річних - 804,60грн. та 3821,03грн. пені за прострочення виконання зобов'язання. Інших позовних вимог не заявив. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, покликаючись на викладені в заяві обставини, просив позов задоволити. Представник відповідача ТзОВ «Інкомбуд», відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали. Заслухавши позивача, дослідивши всі письмові докази у справі в їх сукупності, суд розглянув справу за відсутності відповідачів, при цьому виходив з наступного. На розгляді в суді перебувала справа за позовом [PERSON] до ТзОВ «Інкомбуд», [PERSON], [PERSON], про повернення зайво сплачених коштів і виплату матеріальної і моральної шкоди. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.03.2013р. позов було задоволено частково. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23.09.2013р. апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, рішення залишено без змін. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.04.2014р. частково задоволено касаційну скаргу ФОП [PERSON], рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.03.2013р. та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23.09.2013р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою від 17.02.2014р. вказану справу прийнято до провадження (головуючий-суддя Хоростіль Р.В.). Судом встановлено, що 10.01.2006р. між ФОП [PERSON], що діє в інтересах ТОВ «Інкомбуд» та [PERSON] був укладений договір № 43 про дольову участь у будівництві житлового будинку по [ADDRESS] згідно з яким [PERSON] повинна бути надана однокімнатна квартира житловою площею 42,82кв.м. на 6 поверсі, вартістю 29974 долари США, що становить в гривневому еквіваленті 152867грн., вартістю 1кв.м. - 700 доларів США, що становить в гривневому еквіваленті 3570грн. (а.с.4-5,6,7). Згідно п. 7.1.3 вказаного Договору планова здача об'єкта в експлуатацію - І квартал 2008року. Відповідно до п.п. 3.1,4.1 Договору вартість квартири становить 29974 доларів США (або 152867грн.), може змінюватись. Розрахунки між сторонами проводяться в гривнях, однак за курсом НБУ на момент проведення платежу, але не нижче 5,10грн. за один долар США. Вартість 1кв.м. згідно з п. 3.3 договору № 43 може бути змінена співдольовиком у випадках зміни фактичної площі квартири чи виконання додаткових робіт. Фактичний розмір житлової площі, що передається дольовику, остаточно встановлюється Івано-Франківським ОБТІ відповідно до результатів вимірів після здачі об'єкта в експлуатацію (п. 3.2 договору). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з договірних відносин. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) зобов'язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Так, судом поза розумним сумнівом встановлено, що [PERSON] виконав зобов'язання за договором та оплатив ФОП [PERSON] 29974 доларів США (в. гривневому еквіваленті 152867грн.) вартості однокімнатної квартири, що не заперечено сторонами у справі. Відповідно до технічного паспорта на квартиру, виготовленого 12.04.2012р. ОКП «Івано-Франківське ОБТІ», власником якої зазначено [PERSON], площа квартири становить 41,3кв.м.(а.с.8-9). Новобудові по вул. [ADDRESS]. Згідно з свідоцтвом про право власності та витягу про державну реєстрацію прав від 11.05.2012р. [PERSON] є власником вказаної вище квартири (а.с.65,66). Однак, як вбачається з зазначеного вище технічного паспорта на квартиру [PERSON], площа квартири становить 41,3кв.м., тобто на 1,52кв.м. менше ніж передбачено договором та оплачено позивачем. Відповідно позивачем зайво сплачено кошти за 1.52м.кв., що становить 1064 долари США (1,52кв.м.*700доларів США), що згідно курсу НБУ на день ухвалення рішення становить в еквіваленті 13374,48грн. (1064 долари США *12,57грн.). В той же час, відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи. У вказаній вище ухвалі (а.с.243-245) колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасовуючи рішення суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанції зробила наступний висновок: вирішуючи спір, суд не звернув уваги на те, що договір про дольову участь у будівництві житлового будинку по [ADDRESS] був укладений між ТзОВ «Інкомбуд» та [PERSON], а тому дійшов помилкового висновку про стягнення зайво сплачених коштів за 1,52кв.м. за договором № 43 про дольову участь в духівництві від 10.01.2006р. з ФОП [PERSON] Тому, враховуючи вищенаведене, а також висновок колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення з ТзОВ «Інкомбуд» зайво сплачених коштів за договором №43 про дольову участь у будівництві в розмірі 13374,48грн. є підставними та обґрунтованими. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення пені та три відсотки річних суд вважає наступне. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Грошовим слід вважати зобов'язання, що складається з правовідношення, в якому право кредитора вимагати виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. В даному випадку приватний підприємець [PERSON], що діяв в інтересах ТзОВ «Інкомбуд», отримавши гроші від [PERSON], мав зобов'язання по передачі нерухомого майна, а не грошових коштів (вартість квартири). Посилання позивача на Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» стосується також грошових зобов'язань, а тому таке посилання на даний закон не стосується даних правовідносин. Відтак суд приходить до висновку про безпідставність цих позовних вимог, тому в цій частині позову слід відмовити. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Outcome: approved