Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи тим, що вони перебувають у шлюбі з відповідачем з 26.01.2005 р. Від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з ним. Як вказує позивач, їхнє життя з відповідачем не склалося, вони не підтримують шлюбних стосунків, сумісне господарство не ведуть. Оскільки відповідач зобов'язаний утримувати сина на рівні з ним, але добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а позивач її потребує, тому він змушений звернутись до суду. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача, аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини (25%) з усіх видів заробітку на його користь до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, якою просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчить оголошення, розміщене у пресі. Про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило. Зі згоди позивача, вказаної в заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого, згідно свідоцтва про народження, виданого 21.04.2005 р. Комсомольським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, актовий запис № 209, мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 13.03.2014 р. шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання, неповнолітня дитина проживає із заявником. Згідно довідки № 666 від 27.02.2014 р., виданої ПП «ЖИЛСЕРВИС», вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає в [ADDRESS], разом з батьком [PERSON], [INFO], та бабусею [PERSON], [INFO] Враховуючи вищевказане, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову. Так, згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За ч. 1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини, матеріальне становище відповідача, та погоджується з розміром частки, яку просить стягувати позивач. Враховуючи викладене, суд на основі повного і всебічного з'ясування обставин, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з 03.03.2014 року і до повноліття сина. Крім того, згідно із ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved