Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просив змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2016 року у справі № 572/3002/16 - встановити їх та стягувати в розмірі 5000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття, а також просить стягнути з [PERSON] [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , пеню за прострочення сплати аліментів за період з вересня по 07 березня 2019 року в розмірі 11450 грн. 50 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з часу прийняття рішення суду про стягнення аліментів істотно змінились обставини, що впливають на визначення розміру аліментів, збільшився розмір витрат, необхідних для утримання та розвитку дитини. Відповідач фізично здоровий, матеріально забезпечений, працює, має постійний дохід, що дозволяє йому надавати кошти на утримання дитини в більшому розмірі, у сталій грошовій сумі в розмірі 5 тис. грн. Відповідач добровільно не бажає приймати участі у рівному розподілі витрат на утримання сина. [PERSON] не у повному розмірі сплачує аліменти, визначені рішенням суду. В період з листопада 2016 року по травень 2018 року жодної оплати не здійснено, внаслідок чого станом на 01.03.2019 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів в сумі 11 тис. 450 грн. 50 коп., що підтверджується відповідним розрахунком державного виконавця Сарненського районного відділу ДВС від 01.03.2019 року № 6051. Лише з червня 2018 року приймає участь в утриманні дитини, й то виключно сплатою аліментів стягнутих за рішенням суду від 16.11.2016 року. Таких коштів відповідача не вистачає на повноцінне забезпечення найелементарніших потреб дитини. Від відповідача надійшли письмові пояснення на позовну заяву, відповідно до якої пояснив, що його матеріальний стан за період з дати ухвалення рішення про стягнення аліментів по теперішній час не змінився, ним не було набуто у власність дороговартісного майна, стан здоров`я позивача не погіршився. Тому вимоги позивача про зміну розміру аліментів в т.ч. шляхом зміни способу їх стягнення не підлягають до задоволення в зв`язку із відсутністю фактичних та юридичних підстав. Крім того, всі витрати пов`язані з утриманням та навчанням сина [PERSON] і забезпеченням його потреб на даний час покладені на нього. Вихованням сина займається відповідач самостійно без будь-якої допомоги чи участі позивача. В свою чергу, позивач вже понад півтора року жодним чином не бере участі у вихованні сина, не цікавиться ні його поведінкою чи успіхами у школі, ні позакласним життям. Дитина з нею фактично не спілкується і бажання проводити час разом не висловлює. Разом з тим, заявлена у позовних вимогах сума у розмірі 5000 (п`яти тисяч) гривень з подальшою індексацією є непомірно великою і жодним чином не кореспондується з розміром його доходів, оскільки він працюю в КЗ «Сарненська районна стоматологічна поліклініка» на посаді 0,25 шт.од. техніка зубного і отримую середню заробітну плату у розмірі 1100 грн. (1094,22), що стверджується довідкою КЗ «Сарненської РСП» №63 від 20.05.2019 року за підписом головного лікаря та головного бухгалтера. Інші доходи в нього відсутні. Окрім того, у позовній заяві позивач стверджує про ухилення від сплати аліментів та наявність заборгованості у розмірі 11450 грн. 50 коп. Крім цього, позивач тривалий час не пред`являла виконавчий документ до виконання, і звернулася до органу ДВС майже в березні 2018 року, тобто через два роки після ухвалення рішення, після чого на підставі її заяви було відкрито виконавче провадження, що підтверджується відповідною постановою від 30.03.2018 року, що і призвело до нарахування державним виконавцем заборгованості зі сплати аліментів. Крім того, позивачеві було відомо про місце роботи відповідача, проте позивач не повідомила про це державного виконавця. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала просила задовольнити. Визнала, що дійсно вихованням дитини займається батько, учить з ним уроки, купує йому одяг. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог позивачки з підстав викладених у письмових поясненнях. Також вказав, що позивач знала про його місце роботи, проте виконавчий лист попав на роботу лише рік тому, тому борг по сплаті аліментів створений штучно. Також відповідачем був поданий позов до позивача про припинення права стягувача на отримання аліментів. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позовні вимоги підтримали повністю, просили задовольнити. Неповнолітній свідок [PERSON] дав показання, що його утримує батько [PERSON] . Свідок [PERSON] дав показання, що між його батьками, які є сторонами по цій справі, часто виникають непорозуміння. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження від 06 серпня 2010 року сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 25 квітня 2018 року №572/3134/17 шлюб між сторонами розірвано. Згідно рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2016 року №572/3002/16-ц, cтягнено з [PERSON] , 1973 року народження, уродженця с. Немовичі Сарненського району Рівненської області, на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.09.2016 року і до її повноліття. Згідно розрахунку №4051 від 01.03.2019 року заборгованість зі сплати аліментів за [PERSON] за виконавчим листом №572/3002/16-ц за період з 09.10.2017 року по 31.01.2019 року складає 11450,50 грн. Відповідно до довідки №164 від 13.05.2018 року до школи на навчання [PERSON] приводить батько [PERSON] та забирає його зі школи. Батько цікавиться успіхами сина в навчанні та його поведінкою в школі, бере активну участі у житті класу, надає добровільну фінансову допомогу для покращення матеріально-технічної бази та потреб навчального процесу, спільно з іншими батьками проводить ремонтні роботи у класній кімнаті, де навчається його син. Матір дитини школу не відвідує, не цікавиться успішністю сина, не відвідує батьківських зборів та не бере участі у інших заходах. Згідно довідки № 63 від 20.05.2019 року КЗ «Сарненська районна стоматологічна поліклініка» Сарненської районної ради [PERSON] працює в КЗ «Сарненська РСП» на посаді 0,25 шт.од. техніка зубного з 01.02.2017 року. За постановою Сарненського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області від 19.04.2018 року, з травня 2018 року із заробітної плати бухгалтерією здійснюється відрахування із заробітної плати - аліментів. Розмір середньої заробітної плати з січня по березень 2019 року становить 1043,25 грн., квітень 2019 року - 1609,78 гривень. Відповідно до характеристики КЗ «Сарненська районна стоматологічна поліклініка» Сарненської районної ради віл 20.05.2019 року №18 [PERSON] з 1992 року працює на посаді зубного техніка, де і продовжує працювати по даний час. За період роботи зарекомендував себе як грамотний, висококваліфікований спеціаліст, дисциплінований, трудолюбивий, уважний, користується авторитетом в колективі, доброзичний, порядний, комунікабельний. За час роботи дисциплінарних стягнень не отримував. 30 березня 2018 року постановою державного виконавця Сарненського районного відділу ДВС ВП 56084117 було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №572/3002/16-ц, виданого 30.11.2016 року Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (далі - СК України), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом латника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З огляну на вищевикладене, враховуючи, що матеріальний та сімейний стан сторін не змінився, не погіршилося чи поліпшилося здоров`я в сторін по справі, заробітна плата позивача складає з січня по березень 2019 року - 1043,25 гривень, за квітень 2019 року - 1609,78 гривень, а в судовому засіданні встановлено, що син [PERSON] фактично в більшій частині перебуває на утриманні відповідача, то вимоги позивача про зміну розміру аліментів в т.ч. шляхом зміни способу їх стягнення не підлягають до задоволення в зв`язку із відсутністю фактичних та юридичних підстав. Що стосується вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, то вказана вимога також не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно положень ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач пред`являє виконавчий документ для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до стаття 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців. Згідно ч.3 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати. Виконавче провадження за виконавчим листом №572/3002/16-ц від 30.11.2016 року було відкрито лише 30.03.2018 року, і як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №4051 від 31.03.2018 року, аліменти почали стягуватися з [PERSON] регулярно з червня 2018 року. Крім того, позивачеві було відомо про місце роботи відповідача, проте для пришвидшення стягнення аліментів вона в заяві не вказала місце роботи відповідача [PERSON] . З наведеного вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини творилась із незалежних від відповідача причин, без його вини та умислу, а тому твердження позивача про ухилення не знаходить жодного доказового підтвердження, тому в задоволенні вимоги про стягнення Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на 5000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягнення пені за прострочення сплати аліментів з вересня 2016 року по 7 березня 2019 року в розмірі 11450,50 гривень - відмовити повністю, за безпідставністю позовних вимог. На підставі викладеного, ст. ст. 180-184, 192, 196 Сімейного Кодексу України,

Outcome: dismissed