Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого покликався на те, що 12.10.2011р. між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір доручення № 3959-ВК, згідно якого страховий агент здійснює представництво інтересів страховика щодо консультування, пропонування потенційним страхувальникам страхових послуг, укладання договорів страхування, одержання страхових платежів, виконання робіт з обслуговування договорів страхування. Страховик зобов'язаний забезпечити страхового агента необхідною кількістю бланків договорів по актам прийому-передачі матеріальних цінностей. На виконання визначених норм страховик передав відповідачу Поліси обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах полісів авто страхування «Обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В свою чергу страховий агент зобов'язався, оформляти договори страхування протягом 1-го дня з моменту внесення страхового платежу в касу страховика чи на поточний рахунок страховика. Страховий агент має право отримувати страхові платежі від страхувальників лише за наявності реєстратора розрахункових операцій відповідно до чинного законодавства України. 16.08.2012р. відповідач уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ/7850383 (Поліс), але у порушення договору, отримавши кошти від страхувальника та оформивши Поліс не вніс своєчасно у касу чи на поточний рахунок страховика платіж за оформлення даного Поліса. 19.08.2012р. по [ADDRESS] відбулась ДТП за участю застрахованого відповідачем автомобіля марки «Renault kangoo», номерний знак [NUMBER], забезпеченого Полісом АВ/7850383 від 16.08.2012р., який станом на дату ДТП не був оплачений в касу чи на поточний рахунок страховика, як цього вимагає договір. Зазначене свідчить також про те, що відповідач отримав страховий платіж готівкою при відсутності у нього реєстратору розрахункових операцій, що є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності. Вже тільки після настання страхового випадку, відповідач 20.08.2013р. здійснив реєстрацію та оплату по зазначеному Полісу, в свою чергу страховик виконав свій обов'язок по виплаті страхового відшкодування потерпілому за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АВ/780383 від 16.08.2012р. за підписом [PERSON] За умовами договору, сторони домовились про те, що у випадку виплати страхового відшкодування по Полісу страхування, по якому відповідачем було порушено правила оформлення та оплати договору страхування, така застрахована виплата є збитками позивача. Відповідач у пояснювальній записці від 25.01.2013р. визнав та усвідомив порушення ним умов договору, а також взяв на себе зобов'язання по відшкодуванню шкоди у зв'язку із порушенням ним умов договору, суб'єктивно оцінюючи нанесену шкоду у розмірі 9000грн. Сума страхового випадку була оцінена та виплачена потерпілій особі у розмірі 7297,49грн. Однак відповідач, взявши на себе зобов'язання відповідно до пояснювальної записки щодо відшкодування страхової суми протягом дев'яти місяців з дати її написання жодної суми не оплатив. Тому просив суд стягнути з відповідача кошти в сумі 7297,49 грн. в порядку відповідальності за договором та судові витрати. В судове засідання представник позивача - [PERSON] не з'явився, однак подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив справу розглядати у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, та просив справу розглядати у його відсутності. Тому суд, враховуючи думку представника позивача, та відповідача, які викладені в їх письмових заявах, розглянув справу за відсутності останніх та ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів, дослідивши які суд вважає наступне. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 12.10.2011р. між ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» та [PERSON] укладено договір доручення № 3959-ВК, згідно якого страховий агент здійснює представництво інтересів страховика щодо консультування, пропонування потенційним страхувальникам страхових послуг, укладання договорів страхування, одержання страхових платежів, виконання робіт з обслуговування договорів страхування. Страховик зобов'язаний забезпечити страхового агента необхідною кількістю бланків договорів по актам прийому-передачі матеріальних цінностей (а.с.6). П.2.2.5 договору передбачено, що страховий агент зобов'язаний оформляти договори страхування протягом 1-го дня з моменту внесення страхового платежу в касу страховика чи на поточний рахунок страховика, а відповідно до п. 2.1.4. договору, страховий агент має право отримувати страхові платежі від страхувальників лише за наявності реєстратора розрахункових операцій відповідно до чинного законодавства України. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. 16.08.2012р. відповідач уклав Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс АВ/7850383 (а.с.7). 19.08.2012р. по [ADDRESS] відбулась ДТП за участю застрахованого відповідачем автомобіля марки «Renault kangoo», номерний знак [NUMBER], забезпеченого Полісом АВ/7850383 від 16.08.2012р. (а.с.10). Сума страхового випадку була оцінена та виплачена потерпілій особі у розмірі 7297,49грн. (а.с.8,11) Згідно п 5.10 Договору, у разі недотримання страховим агентом вимог чинного законодавства та внутрішніх нормативних актів Товариства щодо касової дисципліни, у томі числі порушення страховим агентом п. 2.1.4 Договору або надання страховим агентом недостовірної інформації страховику щодо дати, часу та інших обставин отримання від страхувальника чи сплати страхувальником страхового платежу, а також у випадку іншого порушення страховим агентом чинного законодавства України та/або внутрішніх нормативних актів страховика, що спричинило страховику шкоду, наприклад - страховик набув зобов'язання сплатити штрафні санкції чи виплатити страхове відшкодування, - страховий агент зобов'язується відшкодувати страховику таку шкоду, у тому числі штрафні санкції, виплачене страхове відшкодування тощо. Згідно з ч. 3 ст. 6 ЦК України, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Відповідно до пояснювальної записки від 25.01.2013р., [PERSON] визнав та усвідомив порушення ним умов договору, а також взяв на себе зобов'язання по відшкодуванню шкоди у зв'язку із порушенням ним умов договору, суб'єктивно оцінюючи нанесену шкоду у розмірі 9000грн. (а.с.9). Відповідно до ст. 521 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором, або законом, е випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В той же час відповідач [PERSON] в своїй письмовій заяві (а.с.27) позов визнав, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене, те, що визнання позову відповідачем є безумовним, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, переконавшись у правильному розумінні відповідачем змісту обставин справи, відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції останнього з цього приводу, вважає, що позов в частині стягнення з нього вказаної в позові заборгованості слід задоволити. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved