Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що наказом Національної академії внутрішніх справ ( далі - НАВС ) від 22.07.2005 року № 77 дск відповідача по справі [PERSON] зараховано до числа курсантів денної форми навчання НАВС. 30.11.2007 року між Київським національним університетом внутрішніх справ (далі - КНУВС) Управлінням МВС України в Сумській області та відповідачем був укладений Договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням та його працевлаштування, згідно з яким [PERSON] навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. В 2009 році [PERSON] закінчив навчання у вказаному вищому учбовому закладі і наказом КНУВС від 19.06.2009 року № 468 йому присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста, після чого останній був направлений для подальшого проходження служби до УМВС України в Сумській області. Згідно з наказом УМВС України в Сумській області 255 о/с від 02.11.2010 року лейтенанта міліції [PERSON] - оперуповноваженого сектору карного розшуку Ковпаківського районного відділу Сумського міського управління було звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. За період його навчання в КНУВС з 01.09.2005 року по 19.06.2009 року було затрачено державних коштів 19633 грн. 31 коп. Враховуючи, що [PERSON] був звільнений до закінчення 3-річного терміну перебування на службі після закінчення навчання за власним бажанням та добровільно відмовився відшкодовувати витрати, пов'язані з його утриманням під час навчання в КНУВС, позивач просить стягнути з відповідача суму вказаних витрат у розмірі 19663 грн. 31 коп. та понесені по справі судові витрати. Позивач позов підтримав повністю, справу просить розглянути без участі їх представника (а. с. 48). Відповідач позов не визнав, мотивуючи тим, що вважає, що освіта в Україні є безкоштовна, в зв'язку з чим не повинен оплачувати послуги за навчання. Між ним та КНУВС дійсно був укладений Договір про його підготовку як спеціаліста по державному замовленню відповідно до якого, він в разі невідпраціювання трьох років після закінчення навчання повинен сплатити затрачені кошти на його навчання. Даний Договір ним підписаний, з умовами його він ознайомлений, і ознайомлений також із фактичними витратами на підготовку його в учбовому закладі. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що Національна академія внутрішніх справ є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ та Академії управління Міністерства внутрішніх справ (а.с. 8). Наказом НАВСУ № 77 дск від 22.07.2005 року відповідача було зараховано на навчання на 1 курс Факультету підготовки слідчих Навчально-наукового інституту підготовки слідчих і криміналістів НАВСУ з 01.09.2005 року (а.с. 13), що підтверджується також і копією трудової книжки [PERSON], де мається запис, що останній 01.09.2005 року прийнятий на службу в органи внутрішніх справ (а.с. 47). 30 листопада 2007 року між КНУВС і відповідачем було укладено Договір про його підготовку у вищому навчальному закладі МВС України за державним замовленням та його працевлаштування, згідно з яким [PERSON] навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмовиза власним бажанням від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання (а.с. 14-15). Зазначений договір є чинним. Як вбачається із витягу з наказу КНУВС № 468 від 19.06.2009 року, відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста (а.с. 26), що підтверджується і копією самого диплому серії [NUMBER], виданого [PERSON] 19 червня 2009 року КНУВС, та вподальшому він був відрахований зі складу курсантів навчального закладу та відкомандирований для проходження служби до УМВС України в Сумській області (а.с.46) Наказом начальника УМВС України в Сумській області № 255 о/с від 02.11.2010 року відповідача [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (а.с. 28), що підтверджується також відомостями про звільнених молодих фахівців з УМВС України в Сумській області за період з 2009 року по 2011 рік ( а.с.30), а також копією трудової книжки відповідача, де під номер 4 мається запис, що 02.11.2010 року він звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням ( а.с.47). Національна академія внутрішніх справ зверталася до відповідача [PERSON] з листом про добровільне відшкодування витрат пов'язаних з навчанням, але останній відмовився добровільно вішкодовувати такі витрати (а.с. 31-32). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 2.3.6 Договору від 30.11.2007 року відповідач у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п.3 цього договору зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком (а.с. 14-15). Такі ж положення містяться і в ч.6 ст. 18 Закону України «Про міліцію». Відповідні норми з цього приводу містяться і в «Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313. Таким чином, відповідач, на підставі наведених вище норм права, повинен відшкодувати позивачеві витрати за період його навчання у вищому навчальному закладі МВС України. Відповідно до довідки про розрахунок фактичних витрат від 18.06.2013 року, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON] за період його навчання в НАВСУ з 01.09.2005 року по 19.06.2009 року, становить 19 633, 31 грн., з нею відповідач ознайомлений, про що свідчить його підпис на цій довідкі (а.с.16, 17), і складаються з витрат пов'язаних з: речовим забезпеченням в сумі 1441,92 грн. (а.с.19), коштів витрачених на харчування в сумі 9420 грн. (а.с.20), грошовим забезпеченням в сумі 6279,98 грн. (а.с.21-25), оплатою комунальних послуг і вартості спожитих електроносіїв в сумі 2491, 41 грн. (а.с.18). Розрахунок витрат зроблений позивачем відповідно до «Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №313 від 01 березня 2007 року, з яким відповідач повністю був ознайомлений. Відповідно до п.2 цього Порядку відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних, зокрема, з грошовим забезпеченням, продовольчим і речовим забезпеченням, сплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Таким чином, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що оскільки відповідач після закінчення навчального закладу і до закінчення трирічного терміну обов'язкового перебування на службі в органах внутрішніх справ, обумовлених договором та діючим законодавством, був звільнений за власним бажанням, в добровільному порядку відмовився відшкодувати фактичні витрати учбового закладу пов'язані з утриманням його як рядового міліції за період його навчання, а тому такі понесені витрати підлягають стягнення з відповідача по судовому рішенню, а також стягнення з нього сплаченого позивачем судового збору. Посилання відповідача на те, що він був зарахований до вказаного вищого навчального закладу з 01.09.2005 року, а Договір між КНУВС та ним про його підготовку в цьому закладі як спеціаліста був укладений тільки 30.11.2007 року, а тому він не повинен нести витрати з часу його зарахування і до укладення договору, - є помилковим та не заслуговує на увагу, оскільки, як вбачається з часу укладеного договору про його навчання і до закінчення навчання, відповідач з умовами під час укладення цього Договору повністю погодився, про що свідчать його підписи, погодився і з фактичними витратами, пов'язаними з його утриманням у навчальному закладі за весь період навчання, що і передбачає Договір укладений між ним і КНУВС. На підставі викладеного,

Outcome: approved