Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Селидівської територіальної громади про визнання права на землю, в якому зазначив, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, що складається з будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Зазначений будинок померла заповідача позивачу. За життя померла не встигла отримати акт на право приватної власності на землю. Він оформив кадастровий номер № 1413800000:03:017:0151. Однак нотаріус не видає свідоцтво про право на землю, так як акт на землю було отримано після смерті [PERSON] Просив визнати за ним право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], розміром 0,0640 га, кадастровий № 1413800000:03:017:0151, на якому розташований будинок, та яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27.03.2014 р. Позивач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Селидівська територіальна громада в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та ухвалити рішення на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, (ст. 11 ЦПК України) суд установив наступне: Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с.8). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадкоємцем майна [PERSON], саме: житлового будинку [ADDRESS], є [PERSON](а.с.6). Згідно довідки, земельній ділянці, що розташована за адресою [ADDRESS], присвоєно кадастровий № 1413800000:03:017:0151 (а.с.10). Постановою Першої Селидівської державної нотаріальної контори[PERSON] було відмовлено у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки померла заповідала лише будинок, земельна ділянка біля будинку в заповіті не зазначена. Як вбачається з повідомлення Першої селидівської державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON], померлої [INFO] була заведена спадкова справа № 22 за заявою № 31 від 10.02.2000 р. [PERSON] 24.05.2001 р. за реєстровим № 129 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на жилий будинок за [ADDRESS] на ім'я [PERSON] Згідно даних Спадкового реєстру, Першою селидівською держнотконторою Донецької області від імені [PERSON] було посвідчено заповіт 11.07.1996 р. за № 5. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст..16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є - визнання права. Власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, які засвідчує його право власності( ст..392 ЦК України). Згідно п.7 ст. 16 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за якими виникло право, уповноваженої ними особи, або держаного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим законом. Згідно ст..1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Як вбачається з матеріалів справи, позивач не може вступити в право власності на спадкове майно, оскільки власник вищевказаного будинку помер, провести державну реєстрацію прав неможливо. Проаналізувавши обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], інших спадкоємців, які б бажали прийняти спадщину, судом не встановлено, до складу спадщини входить земельна ділянка, проте в заповіті вона не зазначена. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Outcome: approved