Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою та просить стягнути з відповідача на його користь 22298 грн. 92 коп. спричиненої йому шкоди в звязку з невиконанням вироку Овруцького районного суду, мотивуючи тим, що вироком Овруцького районного суду від 24.06.2016 по справі №286/1373/16-к відповідача визнанно винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і піддано покаранню у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. за те, що 02.04.2016 викрав з належної йому банківської кредитної картки «Приватбанку» №5168755509579815 його грошові кошти, чим спричинив йому шкоду з нарахованою комісією на загальну суму 13197 грн.. Вказаним вироком на його користь було стягнуто спричинену матеріальну шкоду в сумі 13197 грн. та 1000 грн. моральної шкоди. 27.10.2016 йому було видано виконавчий лист по даній справі, який ним було передано на виконання в [PERSON] районний відділ державної виконавчої служби, так як добровільно відповідач суму шкоди не виплачував. Повідомлення начальника відділу ДВС від 29.03.2017 свідчить, що стягнення з відповідача не проводилося із-за відсутності у нього коштів. До даного часу відповідач йому шкоду не відшкодував. Банком же за період з 02.04.2016 по 18.07.2017 нарахована пеня та інші платежі на взятий ним банківський кредит в загальній сумі 22298 грн. 92 коп. та предявлено до нього позов на вказану суму. Відповідно на вказану суму йому заподіяно і матеріальну шкоду, тому він вимушений звертатися з позовом до суду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Суд, вислухавши пояснення позивача та перевіривши в судовому засіданні докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Тобто, підставами для задоволення позовних вимог про стягнення майнової шкоди є наявність складу цивільного правопорушення, а саме: факт наявності майнової шкоди; вина особи; неправомірність дій особи; безпосередній причинно-наслідковий зв'язок між майновою шкодою та протиправними діями особи. Вирок Овруцького районного суду від 24.06.2016 (а.с. 4-5) підтверджує вину [PERSON] в заподіянні [PERSON] майнової шкоди в сумі 13197 грн. викраденням грошей з належної останньому банківської кредитної картки «Приватбанку» протягом 2-3 квітня 2016 року. З копії рішення Овруцького районного суду від 21.09.2017 по справі №286/1721/17 вбачається, що стягнуто з [PERSON], тобто позивача, на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором без номера від 10.03.2015 (було отримано кредит в розмірі 2200 грн.) в сумі 21866 грн. 20 коп. та судовий збір в сумі 1600 грн.. Вказані вирок та рішення суду набрали законної сили. Згідно з ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, що встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ , у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова по справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. [PERSON] районного відділу ДВС від 29.03.2017 свідчить, що стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] не проводилося із-за відсутності у нього будь-яких видів заробітку. Інформація щодо наявності у відповідача майна, на яке можливо було б звернути стягнення, у вказаному листі відсутня. Виписка ПАТ КБ «Приватбанк» по особовому рахунку позивача підтверджує факт погашення заборгованості по кредитному договору після скоєння кримінального правопорушення відносно нього відповідачем. (а.с.8-10). Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи та норми права, які регулюють спірні правовідносини, зважаючи, що крадіжка коштів та їх неповернення тривалий проміжок часу значно вплинули на платіжеспроможність позивача, суд приходить до висновку, що склад цивільного правопорушення, а саме: факт наявності майнової шкоди; вина особи; неправомірність дій особи; безпосередній причинно-наслідковий зв'язок між майновою шкодою та протиправними діями особи, є доведеним, та з метою захисту прав позивача слід стягнути на його користь з відповідача заподіяну шкоду в межах позовних вимог 22298 грн. 92 коп. (загальний розмір: 21866 грн. 20 коп. сума стягнутого боргу + 1600 грн. сума судового збору =23466 грн. 20 коп.) . Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. в доход держави.

Outcome: approved