Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просить визначити йому додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті сестри [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його двоюрідна сестра [PERSON] , що на час смерті постійно проживала по [ADDRESS] . Вказана квартира перейшла у користування [PERSON] від її батька [PERSON] та матері позивача [PERSON] , а останні отримали цю нерухомість після смерті діда позивача - [PERSON] та баби [PERSON] . Про смерть двоюрідної сестри позивачу стало відомо лише в червні 2018 року, оскільки позивач оформив тимчасовий вид на проживання в Німеччині, де в більшій мірі і знаходився по теперішній час. 01 червня 2018 року відповідач повідомив позивача про те, що в 2009 році померла [PERSON] та надав копію про смерть. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.01.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений в порядку загального позовного провадження. 31 січня 2019 року до суду надійшла заява відповідача з проханням розглянути справу у його відсутність. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.07.2020 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду по суті У судовому засідання позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, що він знаходився в еміграції в Німеччині, проживав там, повертався до України та знову їхав у Німеччину. Він зазначив, що своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебував в еміграції, про смерть спадкодавця дізнався у 2011 року, зі слів дільничного інспектора міліції. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи - Другої (П`ятої) Харківської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та ухвалення рішення на розсуд суду. Суд, вислухавши позивача, дослідивши докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який був зареєстрований 16 жовтня 1925 року в м. Харкові. Від шлюбу народилася [PERSON] , яка, за поясненнями позивача є його матір`ю. Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , позивач перебуває у шлюбі з [PERSON] , шлюб був зареєстрований 19 червня 1999 року Жовтневим відділом РАГС м. Харкова. Як вбачається з відомостей паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я [PERSON] , останній має право на постійне місце проживання у Федеративній Республіці Німеччина. Запис про вказане право посвідчений 26 березня 2014 року. Рішенням Червонозаводської районної ради народних депутатів від 17.02.1984 № 88 змінені умови договору найма, укладено договір найма квартири [ADDRESS] з правом на житлову прощу чоловіка - [PERSON] , сина [PERSON] . Згідно актового запису про смерть № 4147 від 20 березня 2009 року зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції , [PERSON] померла [INFO] . Судом встановлено, що позивач протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , звернувся із вказаною заявою 11 червня 2018 року. Державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Печко О.С. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та повідомлено про неможливість здійснити вказану нотаріальну дію через пропущення строку прийняття спадщини, а також у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та доказів родинних зв`язків. Позивачу роз`яснено право вирішити питання оформлення спадкових прав у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд, в сукупності аналізуючи доводи позивача, надані докази, не знаходить підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх родинних зв`язків з [PERSON] , померлою [INFO] , що унеможливлює вирішення питання чи є позивач спадкоємцем після смерті останньої. Крім того, відсутні докази існування поважних причин для пропуску строку на прийняття спадщини після її смерті, у разі наявності права на закликання до спадкування. Знаходження за межами країни станом на час смерті спадкодавця, наявність права на постійне місце проживання не є непереборними особливими умовами, збігом важких обставин, що створили істотні труднощі позивачу подати заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , в тому числі направити таку заяву поштою або доручити оформлення спадщини іншій особі. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У пункті 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 міститься роз`яснення, відповідно до якого судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини: 1) юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини; 2) необізнаність особи про наявність спадкового майна; 3) похилий вік; 4) непрацездатність; 5) незнання про існування заповіту; 6) встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину; 7) відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини; 8) несприятливі погодні умови. У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду № 592/9058/17-ц від 06.06.2018 зазначено, що постійне проживання за кордоном не є поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Виходячи з встановлених обставин, суд приходить до висновку що заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають, оскільки будь-яких обставин, які б могли бути визнані поважними причинами пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини позивачем після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не зазначено, доказів на їх підтвердження не надано і позивач не довів, що був позбавлений можливості у шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, тому повністю відмовляє позивачу з задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю та безпідставністю. Судові витрати понесені позивачем суд відносить за її рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed