Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] , третя особа Криворізька міська рада, про приведення земельної ділянки у придатний для використання стан. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спеціалістами виконкому районної у місті ради виявлено, що на земельній ділянці біля будинку № 19 на вул. Соборності громадянином [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , виконано розміщення металевого гаража на земельній ділянці площею 22м2, яка не відведена для цієї мети та без дозвільних документів. Також, виконкомом районної у місті ради були направлені листи до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області (лист від 02.09.2015 № 20/29-2135), Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області (лист від 04.09.2015 № 10/29-2251), Металургійного відділу поліції Криворізького відділу ГУНП України в Дніпропетровській області (листи від 02.09.2015 № 10/29-2133 та від 01.11.2017 № 14/29-3577) з питання прийняття заходів до [PERSON] у зв`язку з порушенням ним земельного законодавства. Однак, даними службами будь-яких заходів до [PERSON] не вжито. Виконкомом районної у місті ради були направлені гр. [PERSON] листи від 02.09.2015 № 15/21-2134 та від 19.09.2017 № 20/35-3008 про необхідність виконання у добровільному порядку робіт по звільненню самовільно зайнятої земельної ділянки біля будівлі [ADDRESS] 19 на вул [ADDRESS] Соборності для розміщення металевого гаража. Незважаючи на вищевказане, до теперішнього часу відповідач в добровільному порядку не виконав звільнення земельної ділянки від самовільно розміщеного гаража та жодних дій щодо приведення земельної ділянки у придатний для використання стан, у зв`язку з чим ним порушено інтереси територіальної громади міста, які охороняються законом. Враховуючи зазначене, виконком Металургійної районної у місті ради, вимушений звернутися до суду щодо примусового звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Заочним рішенням суду від 01 червня 2018 року вищевказані позовні вимоги задоволено. Ухвалою суду від 05 грудня 2018 року розглянуто заяву представника відповідача [PERSON] [PERSON] , про перегляд вказаного заочного рішення від 01.06.2018 року. Заочне рішення від 01.06.2018\~року у\~цивільній справі\~за позовом\~Виконкому Металургійної\~районної у\~місті ради\~до [PERSON] ,\~третя особа\~Криворізька міська\~рада,\~про приведення\~земельної ділянки\~у придатний\~для використання\~стан - скасувано. Справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Надавши відзив на позовну заяву, Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на відсутність доказів зі сторони позивача, що металевий гараж розташований на земельній ділянці біля будинку № 19 по вул. Соборності в місті Кривий Ріг належить саме Відповідачу [PERSON] , не надано підтвердження право власності на земельну ділянку та за таких обставин не можна вважати доведеним факт порушення відповідачем земельного законодавства. В судовому засіданні представник позивача та третьої особи позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, з підстав викладених у відзиві. У позові просила відмовити. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, у відзиву, поясненнях, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З письмових матеріалів справи судом встановлено, що згідно акту обстеження земельної ділянки від 31.08.2015 року, від 18.09.2017, 03.12.2018, 20.12.2018 року громадянином [PERSON] біля житлового будинку [ADDRESS] ) розміщено металевий гараж приблизною площею 22 кв.м (3,70 х 6,0 м), при цьому правовстановлюючі документи на земельну ділянку та нерухоме майно відсутні, а отже порушено ст. 125, 211 Земельного кодексу України (а.с. 5, 6). Схемою розміщення підтверджено місце знаходження вказаної земельної ділянки та металевої конструкції (а.с. 7). Позивачем були направлені листи до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області (лист від 02.09.2015 № 20/29-2135), Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області (лист від 04.09.2015 № 10/29-2251), Металургійного відділу поліції Криворізького відділу ГУНП України в Дніпропетровській області (листи від 02.09.2015 № 10/29-2133 та від 01.11.2017 № 14/29-3577) з питання прийняття заходів до [PERSON] у зв`язку з порушенням ним земельного законодавства (а.с. 8, 10, 11, 12). Однак, будь-яких заходів до [PERSON] не вжито (а.с. 9, 13, 14). Крім того, відповідачу надсилалися листи-повідомлення про необхідність виконання у добровільному порядку робіт по звільненню самовільно зайнятої земельної ділянки біля будівлі [ADDRESS] 19 на вул. Соборності для розміщення металевого гаража (а.с. 15, 16). Відомості щодо вжиття відповідачем вказаних заходів в матеріалах справи відсутні. Отже судом встановлено, що земельна ділянка, загальною площею 11 кв.м., що розташована біля будинку №19 по вулиці Соборності ( [ADDRESS] у місті [ADDRESS] , входить до складу земель житлової та громадської забудови та знаходиться в адміністративному підпорядкуванні Криворізької міської Ради. Криворізькою міською Радою рішення про надання [PERSON] земельної ділянки для розміщення металевого гаражу не приймалось, правовстановлюючі документи на земельну ділянку у відповідача відсутні, а тому ця земельна ділянка є самовільно зайнятою відповідачкою. Також судом встановлено, що відповідач не звертався до позивача про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, тобто відповідач не вживав заходів щодо оформлення права користування земельною ділянкою. На підставі\~ч.1\~ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно зі ст. 13 Конституції України від імені Українського народу право власника здійснюють органи державної влади і органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Відповідно до статей 142-145 Конституції України до матеріальної основи місцевого самоврядування, окрім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснює територіальна громада через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом ухвалення рішень. Права органів самоврядування захищаються в судовому порядку. За змістом ст. 12 ЗК України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, а також передача земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. За вимогами ч. 2 ст. 83 ЗК України в комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. За приписами ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використаннями та охороною земель» самовільне зайняття земельних ділянок - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.\~\~\~\~ Відповідно до частин 1 та 2 ст. 125, ст. 126 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою (державного акта), та його державної реєстрації, а право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Також Земельний кодекс України містить заборону щодо використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації (ч. 3 ст. 125 Кодексу). Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Зважаючи на те, що, відповідно до рішення Криворізької міської ради від 31.03.2016 року № 381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів», саме виконкоми районних у місті рад здійснюють роботу з самоврядного контролю за наявністю у землекористувачів документів, що підтверджують їхні права користування на землю, шляхом обстеження земельних ділянок щодо дотримання умов їх використання і охорони відповідно до чинного законодавства України, тому суд відхиляє доводи Відповідача з приводу того, що з вказаним предметом позову мала права звертатись Криворізька міська рада, а не Металургійна районна у місті рада, оскільки Виконавчий комітет\~Металургійної районної у місті рада є землекористувачем\~земельної ділянки, яку незаконно використовує відповідач, і, відповідно до ст.ст. 152, 312 ЗК України, вправі вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю. Відповідно до п. б. ч. 1\~ст. 211 Земельного кодексу України\~громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення: самовільне зайняття земельних ділянок. Приймаючи до уваги те, що у відповідача відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій виконано розміщення металевого гаража, крім того, відповідач не звертався у встановленому законом порядку до органів самоврядування із заявою про надання йому у користування (оренду) земельної ділянки, необхідної для розміщення гаража, а тому зобов`язаний звільнити самовільно зайняту ним земельну ділянку, привести її в придатний для використання стан шляхом демонтажу металевого гаража. Заперечення відповідача з приводу того, що металевий гараж біля будинку [ADDRESS] 19 по вул. Соборності йому не належить суд сприймає критично, та вважає що вони спростовуються письмовими матеріалами справи. Так, судом не приймає до уваги Акт, долучений стороною відповідача стосовно того, що металевий гараж біля буд. [ADDRESS] не належить [PERSON] Вказаний акт підписаний мешканцями буд. [ADDRESS] [ADDRESS] . Проте, жодний інших даних вказаних мешканців в акті не вказано, паспортні дані не зазначені. При цьому представником відповідача в судовому засіданні не заявлялось клопотання про виклик та допит вказаних осіб в судовому засіданні на підтвердження обставин, що зазначені в акті. Жодних інших налених та допустимих доказів на підтвердження позиції відповідача суду не надано. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved