Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення суми боргу, посилаючись на те, що 06.07.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від позивача борг у сумі 19160 грн. та зобов'язався розпочати повернення позики з 05 серпня 2012 року і продовжувати повертати щомісячними рівними платежами по 1596 гривень готівкою, що еквівалентно 199 доларів США. Починаючи з другого кожен наступний платіж мав бути здійснений не пізніше 5 числа місяця, що йде за звітним. Позичальник зобов'язався повернути всю позику до 05.07.2013 року. Позивач вказує, що відповідач в повному обсязі зобов'язання за договором позики не виконав, здійснивши тільки перший платіж у розмірі 199 доларів США. Позивач вказує, що станом на 27.12.2013 року заборгованість за договором позики складає 9383,93 доларів США з яких : 2196 доларів США - сума боргу за договором позики ; 31,58 доларів США - три відсотки річних , 7156,35 доларів США - пеня .Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором позики в розмірі 9383,93 доларів США. Позивач у судове засідання не з'явився , надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності . (а.с.10) Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлен про час і місце розгляду справи,що підтверджується копією телеграми, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення.(а.с. 14,15,16) Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Суд встановив, що між позивачем та відповідачем був укладений договір позики від 06.07.2012 року. (а.с.4) Відповідно до п.1 договору позики позивач передав у власність відповідачу грошові кошти в сумі 19160 гривень, що еквівалентно 2395 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути позивачу позику у визначений договором строк.(а.с.4) Відповідно до п.5. договору позики сторони домовились, що позичальник розпочне повернення позики з 05.08.2012 року та продовжуватиме повертати її щомісячними річними частинами по 1596 гривень, що еквівалентно 199 доларів США шляхом готівки. (а.с.4) Відповідно до п. 5.2. позичальник зобов'язався повернути всю позику до 05.07.2012 року. (а.с.4) Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Суд встановив, що відповідно до договору позики від 06.07.2012 року відповідач повинен був повернути зазначену суму боргу до 05.07.2012 року, але не виконав зазначене зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, судом встановлено, що відповідно до п.6 договору позики від 06.07.2012 року у разі порушення строків повернення частини позики, що залишилась, а також вправі нараховувати пеню в розмірі 1,0% від несплаченої суми за кожен день прострочення. (а.с.4) У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, та має заборгованість у сумі 22652,51 гривень, що складається з наступного: розмір боргу - 17564,00 гривень (19160,00 гривень (сума позики) - 1596 гривень ( сплачені відповідачем 199 доларів США, що еквівалентно 1596 гривень) , 252 ,63 грн. (17564,00 грн. сума боргу *3% річних/365 днів*175 днів ( в період з 06.07.2012 по 05.07.2012 року) - 3% річних , 4835,88 коп.(1596*1%*303) - передбачена п.6 договору пеня в розмірі 1% від несплаченої суми за кожен день прострочення, виходячи з розрахунку у позовній заяві. (а.с.1-2) Суд встановив, що зазначені вимоги закону та договору позики, щодо повернення суми позики відповідачем не виконані, внаслідок чого порушені законні права позивача, гарантовані ст.ст.526, 610, 625 ЦК України. Що стосується вимог позивача про стягнення суми боргу у доларах США за курсом НБУ на день винесення рішення , суд вважає необхідним зазначити, що дані вимоги позивача не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки судом встановлено, що відповідно до договору позики відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 19160 гривень, тому й стягнення заборгованості за даним договором підлягає у гривневій валюті. Відповідно до ч.3 ст.10, чч.1, 2 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлений цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Крім того, згідно з ч.1 ст.131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів. Разом з тим, відповідач не надав суду ніяких доказів на підтвердження про відсутність в нього зобов'язань по договору позики та погашення заборгованості позики. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача заборгованість по договору позики в сумі 22652,51 гривень . Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції (а.с.8) суд вважає за необхідне стягнути на його користь з відповідачів судові витрати, які були сплачені позивачем. На підставі викладеного, ст.ст.526, 554, 1054 ЦК України в редакції 2003 року,

Outcome: partial