Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач звернувся з заявою до суду до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, вказуючи, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Проте відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Крім того відповідач не приймав участі у вихованні та утриманні дитини, не виявляв прагнення бачити сина, не провідував його, не цікавився та не цікавиться здоров'ям дитини, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з сином, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення. Оскільки, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, вважає, що є підстави для позбавлення його батьківських прав, тому звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 10 травня 2016 року було об'єднано в одне провадження цивільні справи за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування м. Черкаси про позбавлення батьківських прав з цивільною справою за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнила та просила суд позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з нього на користь позивача на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку до досягнення дитини повноліття, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач до судового засідання не з'явився, належним чином був повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не заявилась, скерувала до суду заяву в якій просила справу розглядати в її відсутність, проти задоволення позовної заяви не заперечувала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої. Відповідач неповнолітнім сином не піклується, не цікавиться його життям, здоров'ям, духовним та моральним розвитком і взагалі ухиляється від спілкування з ним. Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, на сьогоднішній день дитині вже п'ять років, він не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачив. Також в спілкуванні з позивачкою ніколи про нього не питав та не цікавився. Вони з сином проживають в двокімнатній квартирі [ADDRESS], яка належить позивачці на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.10.2011 р., що підтверджується довідкою КП «Придніпровська СУБ» № 506 від 18.02.2016 р. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Неповнолітній [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 50 «Світлофорчик» Черкаської міської ради з 01.09.2014 року по теперішній час. Всі розрахунки за утримання дитини в дошкільному навчальному закладі здійснює позивач. Згідно Психолого-педагогічної характеристики вихованця групи № 4 ДНЗ № 50 «Світлофорчик» м. Черкаси, [PERSON] відтворює ряд норм культурної поведінки, дотримується культурно-гігієнічних вимог. Володіє навичками самообслуговування. Рівень розвитку психічних процесів відповідає віку. У дитини спостерігається адекватність у поведінці. Також, зазначено, що мама [PERSON], [PERSON] займається вихованням дитини і приділяє цьому достатньо уваги. Вона активно цікавиться питаннями виховання, виявляє інтерес до рекомендацій вихователів, психолога, регулярно відвідує батьківські збори. Батько [PERSON], [PERSON], жодного разу не з'являвся в дитячий садочок і не цікавився дитиною. Згідно висновку виконавчого комітету Черкаської міської ради від 30.06.2016 року за № 292/30-03-03 батько тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, все це є підставами для позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітнього сина. У відповідності до ч. 2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов'язками з боку батька, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, як підстава для позбавлення батьківських права має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. [PERSON] своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує на протязі тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на його виконання. Відповідно до ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку утримувати дитину. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають до задоволення. Що стосується позову про стягнення аліментів, то суд вважає, що дана вимога підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Неповнолітній проживає разом зі своєю матір'ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою КП «Придніпровська СУБ», яка міститься в матеріалах справи. Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає. Тому суд вважає, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку на утримання дитини до його повноліття.

Outcome: approved