Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» про стягнення заборгованості по заробітній платі, в обґрунтування якого зазначив, що 24.05.2014 року укладений трудовий контракт між ним та [PERSON], де позивач наймається ( призначаєтся) на посаду технічного директора на термін з 01.06.2014 року по 01.06.2019 року. З 01.03.2015 року по 01.05.2015 року йому не виплачувалася заробітна плата, заборгованість складає 159 998,26 грн., яку просить стягнути з ТОВ «МІК». Позивач [PERSON] правом на участь в судовому засіданні не скористався, від нього надійшла заява, в якій він просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволені (а.с.22 ). Представник відповідача ТОВ «МІК» - [PERSON]. в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав не заперечував проти їх задоволення (а.с. 24). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних законних підстав. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. … Використання примусової праці забороняється. … Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення… Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Судом встановлено, що 24.05.2014 року укладений трудовий контракт між [PERSON], який являється директором та [PERSON] на посаду технічного директора( а.с. 7-9). Розмір невиплаченої заробітної плати, що належить [PERSON] згідно довідки виданої ТОВ «МІК» складає за період с 01.03.2015 по 01.04.2015 року в сумі 159 998,26 гривень ( а.с.2) Розмір заборгованості сторонами не оспорюється. Відповідач не заперечував проти заборгованості по заробітній платі перед [PERSON] надавши відповідну заяву про визнання позову. Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. У відповідності з ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідачем порушено право позивача на оплату його праці, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості по заробітній платі в розмірі 159 998,26 грн.. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, яка випливає з трудових відносин, позивач був звільнений від сплати судового збору. Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, у зв'язку з цим з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1599,98 грн.

Outcome: approved