Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики у розмірі 8 265,60 грн. та судового збору. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав, що відповідач 01 грудня 2012 року уклав з ним договір позики, за яким взяв у борг 2 880 грн. Відповідач зобов'язання по поверненню грошей не виконав, хоча 01 квітня 2013 року він (позивач) звернувся до нього з вимогою про повернення коштів. Оскільки відповідач кошти не повернув, позивач змушений звернутися з позовом до суду. Просив також стягнути з відповідача на його користь пеню у розмірі 5 385,60 грн., виходячи з передбачених договором умов. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 01 грудня 2012 між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] взяв у позику у [PERSON] грошові кошти у сумі 2 880 грн. (а.с.6). Факт отримання грошей підтверджується розпискою відповідача (а.с.7). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України підтвердженням укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позивач пред'явив вимогу до відповідача про повернення суми позики 01 квітн6я 2013 року, про що свідчить телеграма та фіскальний чек (а.с.8). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Пунктом 6 договору позики передбачено сплату пені за порушення строку виконання зобов'язання у розмірі 1% від суми боргу за кожен день прострочення. Згідно з наданим позивачем розрахунком сума пені за 187 днів становить 5 385, 60 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача потрібно стягнути суму боргу у розмірі 8 265, 60 грн. (2 880 грн. + 5 385, 60 грн.). Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved