Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що 30.10.2007 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 11/К-2007/164 та відповідач отримала кредит у розмірі 150000 доларів США з процентною ставкою в розмірі 11,5% річних, строк користування кредитом до 30.10.2022 року. Для забезпечення виконання зобов'язання було укладено договір поруки від 30.10.2007 року між позивачем та відповідачами [PERSON] Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 31.05.2010 р. у справі № 2- 379/2010 визнано право банку на дострокове повернення кредиту за кредитним договором та визнано заборгованість [PERSON] в розмірі 1333835 грн. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22.04.2013 р. у справі № 1805/8166/2012 ухвалено звернути стягнення на предмет іпотеки та визнано заборгованість відповідача в розмірі 201117,56 дол. США та 186176,36 гривень. Зазначені судові рішення набрали законної сили. Згідно договору про внесення змін № 1 від 24.06.2008 р. до кредитного договору № 11/К-2007/164 від 30.10.2007 р., процентну ставку змінено з 24.06.2008 р. на 13,4% річних. Згідно договору про внесення змін № 2 від 25.09.2008 р., строк кредитування збільшено до 30.10.2022 року та змінено вид розрахунків на ануїтетний платіж в розмірі 834 доларів США на місяць до 10 числа кожного місяця. Станом на 31.10.2013 р. починаючи з 18.04.2012 р. відповідачам донарахована заборгованість по кредиту в розмірі 29458,82 доларів США та 5430834,79 гривень, з яких: 29458,82 дол. США проценти, 15831,75 грн. комісії, 5415003,04 грн. пені. Уточнивши свої позовні вимоги, просить стягнути заборгованість станом на 08.01.2014 р., яка становить: 32514,90 доларів США процентів; 15831,75 грн. комісії; 3933179,59 грн. пені. Відповідачі не виконує свої зобов'язання, мають заборгованість по кредитному договору, а тому позивач просить суд стягнути з відповідачів на свою користь суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в письмовій заяві позов підтримав повністю. Просить суд слухати справу у його відсутність. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до суду не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином з дотриманням вимог ст.74 ЦПК України, судові повістки про виклик направлено за місцем реєстрації, які повернуто зі спливом строку зберігання. Згідно з ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності належним чином повідомленого відповідача. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи зі слідуючого: Судом при розгляді справи встановлено, що 30.10.2007 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 11/К-2007/164 та відповідач отримала кредит у розмірі 150000 доларів США з процентною ставкою в розмірі 11,5% річних, строк користування кредитом до 30.10.2022 року, що підтверджується його копією /а. с. 12-14/. В цілях забезпечення виконання кредитного договору 30.10.2007 року було укладено договір поруки, поручителем за цим договором є [PERSON], що підтверджується копією договору поруки./а.с. 17/. Згідно договору про внесення змін № 1 від 24.06.2008 р. до кредитного договору № 11/К-2007/164 від 30.10.2007 р., процентну ставку змінено з 24.06.2008 р. на 13,4% річних. Згідно договору про внесення змін № 2 від 25.09.2008 р., строк кредитування збільшено до 30.10.2022 року та змінено вид розрахунків на ануїтетний платіж в розмірі 834 доларів США на місяць до 10 числа кожного місяця. /а.с. 9-10/. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.526 ЦК України, відповідач повинен виконати дане зобов'язання належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідачі не виконують свої зобов'язання, мають заборгованість станом на 08.01.2014 р. по кредитному договору на суму, яка становить: - 32514,90 доларів США процентів, що згідно офіційного курсу гривні НБУ до долару США (1 долар США - 7,993 грн.) еквівалентно 259891,60 грн. - 15831,75 грн/ комісії, - 3933179,59 грн/ пені, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору /а. с. 97-102/. Відповідно кредитного договору, відповідач зобов'язується забезпечити повернення одержаного кредиту та сплати нарахованих відсотків. Відповідно до ч.1.ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Крім того, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача суму боргу по кредитному договору в солідарному порядку. Згідно ст. ст. 525-526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачами жодним чином не спростовано вимоги позивача. Укладений сторонами договір відповідачами ніколи не оспорювалася та у порядку, передбаченому ЦК України, недійсними не визнавалися. Підстав для застосування спеціального строку позовної давності щодо стягнення пені (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України), на застосуванні якого наполягав представник відповідачів, суд не вбачає, оскільки згідно уточнених позовних вимог пеню нараховано з 08.01.2013 р. по 08.01.2014 р., тобто в межах одного року. В силу ч.1 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки, сума нарахованих відсотків становить 259891,60 грн. (відсотки) + 15831,75 грн. (комісія) = 275723,35 грн., а розмір пені становить 3933179,59 грн., то розмір пені значно перевищує розмір завданих позивачу збитків. Тому, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, розмір пені слід зменшити, стягнувши з відповідачів пеню в розмірі завданих збитків, тобто 275723,35 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які від первісної суми задоволено на 9,73% в сумі 334,88 грн. в дольовому порядку, тобто по 167,44 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial