Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення боргу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.08.2019 він дав в борг відповідачу 15 000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США, строком до 01 листопада 2019 року, про що було укладено договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Квочак Л. Т.. Згідно із п. 7 Договору у випадку прострочення Позичальником виконання грошового зобов`язання за Договором позики, Позичальник зобов`язаний буде сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 (три) проценти річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 625 ЦК України, просить стягнути із відповідача три проценти, які на день написання позовної заяви (18.03.2021 р.) становлять: 620,14 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ (1 долар США = 27,6978 грн.), станом на 18 03.2021 року складає 17 176,43 грн., та інфляційні втрати, які за період прострочення становить 1 096,97 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ (1 долар США = 27,6978 грн.), станом на 18.03.2021 року складає 30 383,79 грн. Таким чином, на день написання позовної заяви загальна сума заборгованості становить 16717,11 доларів США (15 000 + 620,14 + 1 096,97), що згідно офіційного курсу НБУ (1 долар США = 27,6978 грн.), станом - а 18.03.2021 року складає 463 027,22 грн. Також просить стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, суду додатково пояснив, що він позичав грошові кошти в доларах США, а відтак просить суд стягнути борг в цій валюті, без визначення в рішенні суду суми боргу в гривневому еквіваленті. Факту повернення частини боргу відповідачем позивач не підтвердив. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Стверджує, що ним вже повернуто позивачу 10000 доларів, проте на підтвердження своїх слів він немає доказів. Просив надати час для добровільної сплати боргу. Щодо визначення розміру трьох відсотків річних, та інфляційних втрат він не здійснював розрахунок, а відтак не знає чи в позові правильно здійснено розрахунок. Також зазначає, що зазначений в позові борг в гривневому еквіваленті є завищеним, оскільки курс долара США щодо гривні впав. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, судом встановлено такі обставини справи. 02 серпня 2019 року між [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) укладено договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Квочак Л. Т. (а.с. 6). За змістом пункту 1 Договору позики Позикодавець передав у власність Позичальнику, а Позичальник прийняв, грошові кошти в сумі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) Доларів США 00 центів, які є еквівалентом 390 000,00 (триста дев`яносто тисяч) 00 копійок, на момент укладення цього договору, виходячи з курсу 1 Долар дорівнює 26,00 грн. В пункті 3 Договору позики визначено, що зазначену вище суму грошей (суму позики) Позичальник зобов`язується повернути до 01 листопада 2019 року. Також Сторони визначили в пункті 3 Договору позики, що у випадку прострочення Позичальником виконання грошового зобов`язання за цим договором Позичальник зобов`язаний буде сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 (три) проценти річних від простроченої суми. Відповідач в порушення вищезазначених умов Договору позики суму боргу не повернув. При цьому суд не бере до уваги доводи відповідача, що ним повернуто частину боргу в сумі 10000 доларів США, оскільки на підтвердження таких доводів позивачем не надано належних та допустимих доказів. Відповідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що в разі якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як зазначалося, тіло неповернутої суми позики становить 15000 доларів США. Кінцевий термін повернення позики встановлений до 01 листопада 2019 року, тобто строк прострочення зобов`язання слід відраховувати з цієї дати. В позовній заяві позивач здійснив розрахунок заборгованості з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних станом 18.03.2021, та вважає, що сума інфляційних витрат за період прострочення становить 1 096,97 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 18.03.2021 року складає 30 383,79 грн. (1 долар США = 27,6978 грн.); три проценти річних становить 620,14 доларів США., що згідно офіційного курсу НБУ станом на 18 03.2021 року складає 17 176,43 грн. (1 долар США = 27,6978 грн.). З урахуванням того, що відповідач щодо правильності такого розрахунку заперечень не надав, а розрахунок здійснено без виявлених помилок, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних є підставними та підлягають до задоволення. Таким чином з відповідача в користь позивача слід стягнути 15000\~ доларів США тіла позики, 1 096,97 доларів США індексу інфляції за весь час прострочення та 620,14 доларів США три проценти річних за період прострочення з 01.11.2019 до 18.03.2021, а всього 16717,11 доларів США. Також, з урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16 (провадження № 14 446цс18) про те, що у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику, та, враховуючи клопотання позивача щодо не визначення суми боргу в гривневому еквіваленті, суд не визначає в резолютивній частині рішення гривневий еквівалент боргу. У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в корить позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4630 (чотири тисячі шістсот тридцять) гривень 27 копійок. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 509, 526, 530, 625, 1064 ЦК України, та

Outcome: approved