Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення збитків по акту про порушення ПКЕЕН, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є споживачем електричної енергії, яку поставляє АТ «Херсонобленерго» в особі Генічеських РЕЗ і ЕМ до об`єкту за адресою: [ADDRESS] . Також вказує, що за цим об`єктом відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . 27\~травня 2016\~року під\~час рейдової\~перевірки працівниками\~АТ «Херсонобленерго»\~Генічеських РЕЗ\~і ЕМ\~на об`єкті\~у споживача\~ [PERSON] \~було виявлено\~порушення п.48 ПКЕЕН у вигляді пошкоджень засобу обліку-тріщини н чохлі в місці встановлення гвинта держповірителя та невідповідності використання по фазі, через шо електрична енергія використовується, але засобом обліку не враховується та в повному обсязі не сплачується. Зазначене порушення було зафіксовано представниками Генічеських РЕЗ і ЕМ в акті № 228778 від 27 травня 2016 року. Відповідно до п. 9 акта абонента було запрошено на засідання комісії по розгляду актів порушення на 27 червня 2016 року, до якого споживач не прибув та воно проведено за його відсутності, де вирішено відправити електролічильник на експертизу, за результатами якої встановлено, що лічильник містить механічні пошкодження, тріщини полімеру, що утворені внаслідок прикладання механічних зусиль, які перевищують максимальну опірність полімеру до руйнування. Наголошує, що після проведення експертизи відповідачу проведено розрахунок завданих компанії збитків, розмір яких склав 56449 грн. 05 коп., що зафіксовано в протоколі засідання комісії Генічеського РЕЗ і ЕМ 13 березня 2017 року. У зв`язку із викладеним, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача збитки, завдані порушенням ПКЕЕН, а також судові витрати у вигляді судового збору та вартості проведеної експертизи. Адвокат відповідача [PERSON] [PERSON] надала до суду відзив, в якому категорично заперечувала проти позовних вимог, зазначивши, що надані докази не доводять вину відповідача у пошкоджені приладу обліку електричної енергії; не доведено факт того, що наявні пошкодження призвели до зміни показів приладу обліку; надані позивачем документи не можуть бути належними та допустимими доказами на підтвердження порушення ПКЕЕН, оскільки акт про порушення складений за відсутності споживача або уповноваженої особи, відсутні докази належного сповіщення про засідання комісії на 27 червня 2016 року, при тому що протокол складений у святковий день 28 червня 2016 року та підписаний не всіма членами комісії. Крім того, протокол засідання, що складений 13 березня 2017 року також проведений без сповіщення про це споживача та не містить посилання на причетність споживача до порушення правил. У зв`язку із вказаними порушеннями, сам розрахунок збитків, що здійснювався на підставі акта про порушення є неналежним. До того ж відсутні докази того, що споживачу направлявся протокол засідання комісії від 13 березня 2017 року. За таких обставин наголошує на тому, що суду не надано належних та допустимих доказів того, що саме відповідачем здійснено втручання в прилад обліку електроенергії з метою зміни показників лічильника. Просить в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягає на стягненні заборгованості з відповідача в повному обсязі, посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні був відсутнім. Його представник адвокат Токарєва І.В. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просила в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши надані докази і оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.\~\~\~ Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України\~провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Так, правовідносини у сфері постачання та споживання електроенергії регулюються\~ст. ст. 714, 1166 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими\~постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357. Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику» споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Згідно п. 48 Правил користування електричною енергією для населення (ПКЕЕН), споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема, за пошкодження приладу обліку. Згідно з п. 37\~ПКЕЕН, енергопостачальник має право, зокрема, перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Як встановлено в судовому засіданні, АТ «Херсонобленерго» в особі Генічеських РЕЗ і ЕМ здійснює постачання електричної енергії до домоволодіння за адресою: [ADDRESS] де на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Позивач, звертаючись до суду із позовом наголосив, що під час рейдової перевірки за вищевказаною адресою було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, у вигляді пошкоджень засобу обліку, через що електрична енергія використовується, але засобом обліку не враховується в повному обсязі та не оплачується. Суд вважає, що обставини на які посилається позивач в позові не знайшли свого підтвердження та не підтверджуються належними та допустимим доказами. 27 травня 2016 року АТ «Херсонобленерго» в особі Генічеського РЕЗ і ЕМ під час рейдової перевірки житлового будинку за вищевказаною адресою було зафіксовано порушення п.48 ПКЕЕН у вигляді пошкодження прибору обліку, а саме що споживання приладом обліку по фазі В складає 10 мА, що не відповідає паспортним даним, а також мається тріщина на кожусі електролічильника в місці встановлення гвинта держповірителя. Прилад обліку знятий, укладений в пакет та опломбований пломбою. Дане порушення було зафіксовано в\~акті про порушення № 228778, \~який був підписаний представниками енергопостачальника та уповноваженою особою [PERSON] без зауважень. Відповідно до п. 9 акта споживача або уповноважену ним особу було запрошено на засідання комісії по розгляду актів порушення на 27 червня 2016 року. Суд погоджується\~із позицією\~захисника відповідача\~про те,\~що відсутні\~підставивважати, що споживач [PERSON] був належним чином повідомленим про дату, час та місце засідання комісії по розгляду акта про порушення, що як зазначено в цьому акті повинно було відбутись 27 червня 2016 року. Про це свідчить той факт, що акт був складений та підписаний [PERSON] , як уповноваженою споживачем особою, проте суду не надані жодні докази, що вказують на статус цієї особи, як такої що є уповноваженою споживачем. При цьому редакція п. 53 ПКЕЕН, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин передбачала, що акт підписується представником енергопостачальника та споживачем. Більш того, вищевказаний пункт правил закріплює право споживача бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів, про що споживач повинен бути повідомленим не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії. Разом з тим, як суд вказав вище, відсутні докази того, що споживач був повідомленим про засідання комісії на 27 червня 2016 року. При цьому, з наявного в матеріалах справи копії протоколу засідання комісії Генічеського РЕЗ і ЕМ по розгляду акта про порушення ПКЕЕН № 228778 вбачається, що засідання комісії відбулось 28 червня 2016 року, що, як загальновідомо, є святковим вихідним днем. Незважаючи на те, що споживач не був належним чином повідомленим про дату засідання комісії ані на 27 червня 2016 року, ані на 28 червня 2016 року, розгляд комісії, як зазначено в ньому, був проведений за відсутності споживача та за його результатами було вирішено направити електролічильник на експертизу, а також здійснено попередній розрахунок збитків. Надаючи оцінку вказаному доказу, суд вважає, що він є суперечливим та таким, що порушує встановлений порядок розгляду акта про порушення, оскільки за п. 53 ПКЕЕН акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії. Більш того, у разі розгляду комісією акта про порушення, копія протоколу за результатами розгляду повинна бути направлена споживачу, докази направлення якого відсутні. В матеріалах справи наявний лише супровідний лист про направлення споживачу копії протоколу засідання комісії від 13 березня 2017 року із розрахунком збитків, який запропоновано сплатити у 5-денний термін з дня отримання листа. При цьому докази того, що вказаний лист направлявся та був отриманий споживачем відсутні, як й вихідна дата такого листа. Більш того, зі змісту листа вбачається, що споживач був належним чином повідомленим про дату засідання комісії, проте не з`явився до неї, що також не підтверджується жодними доказами. З копії протоколу засідання комісії Генічеського РЕЗ і ЕМ по розгляду акта про порушення ПКЕЕН № 228778 вбачається, що засідання комісії відбулось 13 березня 2017 року після отримання результатів висновку експертного дослідження, за яким електролічильник містить механічні пошкодження, зазначений розмір збитків 56449 грн. 05 коп. Крім того, що протокол всупереч п. 53 ПКЕЕН не містить інформацію про причетність споживача до порушення правил, що й визначає подальше здійснення розрахунків збитків, так й він не є підписаним трьома членами комісії, незважаючи на позначку в самому протоколі про те, що протокол має силу при підписі трьох та більше членів комісії. Незважаючи на те, що протокол не містить вказівку на порушення споживачем правил, розрахунок збитків по акту порушення ПКЕЕН був здійснений, як зазначено, 27 травня 2016 року та затверджений 13 березня 2017 року, тобто відповідно після отримання висновку експертного дослідження. При цьому, той факт, що споживач не був повідомленим ані про засідання комісії під час якої вирішили відправити прилад обліку на експертизу, ані про проведення самої експертизи також порушило право споживача бути присутнім під час проведення експертизи (п. 13 ПКЕЕН). З дослідженого судом висновку експертного дослідження № 1414-К від 23 грудня 2016 року вбачається, що наданий на дослідження лічильник споживаної електроенергії НіК 2301 АП 2, № 0924065 містить механічні пошкодження: відколи полімеру кожуха лічильника (на його правій бічній стінці, біля гнізда стяжного гвинта кожуха лічильника), тріщини полімеру цоколя лічильника (на внутрішній поверхні полімерній гільзи гвинта правого стяжного гвинта кожуха лічильника), які утворились внаслідок прикладання на вказані ділянки механічного зусилля, яке перевищує опірність полімеру до руйнування. В той же час, зі змісту позовних вимог вбачається, що дії відповідача полягали у пошкодженні приладу обліку, що призвело до збитків через те, що електрична енергія використовується, але засобом обліку не враховується в повному обсязі та відповідно не оплачується. Про це свідчить й те, що розрахунок збитків здійснений по методиці розрахунку за пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, що призвели до зміни показів приладу обліку. Однак й наданий розрахунок проведених нарахувань містить значні недоліки та суперечливості, а саме: не містить посилань на відповідні пункти ПКЕЕН та затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року\~№ 562\~Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Окремо слід наголосити на тому, що розрахунок затверджений начальником Генічеського РЕЗ і ЕМ 13 березня 2017 року містить таблицю контрольних показів, кінцеві дати якого 31 березня 2017 року, 01 квітня 2017 року, 14 квітня 2017 року. Крім цього, визначальним при вирішенні питання про стягнення збитків за порушення ПКЕЕН є дії споживача, що полягають у порушенні цих правил. Разом з тим, факт зміни показів лічильника не встановлено жодним доказом. Висновок експерта вказує лише на механічні пошкодження та не зазначає, як такі пошкодження впливають на роботу приладу, чи може використання такого приладу впливати на його покази. За встановлених судом обставин, суд вважає за необхідним наголосити на тому, що споживач несе відповідальність за пошкодження приладу обліку з його вини, а збитки нараховуються тільки у випадку встановлення такого пошкодження, що призвело до зміни показів електролічильника (п. 48, п. 53 ПКЕЕН). В ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження обставини, на які вказує позивач як на підставу для стягнення з відповідача збитків за порушення ПКЕЕН, оскільки факт його вини у пошкодженні приладу обліку не встановлений, як й не встановлено те, що дії відповідача призвели до зміни показів приладу обліку та й взагалі, що лічильник має пошкодження, що впливають на облік електроенергії, оскільки таке питання не ставилось перед експертом. Надані позивачем докази свідчать про порушення порядку складання акта порушення, оскільки це відбулось за відсутності споживача, якого також не повідомлено про дату розгляду комісією такого акта, що за наданими доказами відбулось в іншій ніж вказаний в акті день, також як й відсутні докази сповіщення споживача про направлення лічильника на експертне дослідження, про дату розгляду акта про порушення після отримання результатів висновку експертизи, про направлення споживачу копії протоколу засідання комісії та розрахунку збитків. Крім самого порушення порядку складання та розгляду акта про порушення, як зазначалось вище судом, такі докази містять значні недоліки: протокол засідання не підписаний всіма членами комісії, розрахунок не містить посилання на пункт ПКЕЕН та Методики, й сам розрахунок, який судячи по його змісту складений як мінімум через місяць після його затвердження та засідання комісії. Вказане визначає ці докази як такі, що складені з порушенням вимог закону та не можуть слугувати достатніми, належними та допустимими доказами на підтвердження позовних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ч. 5\~ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Згідно вимог\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи те, що в задоволенні позову відмовлено, то витрати по сплаті судового збору та за проведену експертизу слід залишити за позивачем. Крім того, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Представник відповідача адвокат Токарєва І.В. просила стягнути з позивача на користь відповідача, понесенні витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Відповідно до ч. ч. 3-6\~ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.\~Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представник позивача за довіреністю просив відмовити у стягненні з них витрат на правничу допомогу. Разом з тим, суд вважає, що надання правничої допомоги підтверджується ордером серії ХС № 71060, виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 15 липня 2019 року, укладеного між адвокатом Токарєвою І.В. та [PERSON] , актом виконаних робіт, за яким гонорар адвоката склав 5000 гривень (за вчинення дій з вивчення матеріалів позовної заяви на які витрачено 2 години вартістю 1500 гривень, визначення характеру правових відносин, підбір судової практики 2 години 1500 гривень, узгодження правової позиції 30 хвилин 500 гривень, складання відзиву 2 години 1500 гривень), які сплачені в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає, що понесення відповідачем цих судових витрат є підтвердженим, позивачем співмірність такої суми витрат не спростована, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з позивача на користь відповідача витрат за послуги з надання правової допомоги в заявленому та підтвердженому відповідачем розмірі у сумі 5000 гривень. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved