Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення непогашеної суми позики в розмірі 2600, 05 грн. та витрати, понесені позивачем в звязку із вершенням до суду. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 18.12.2007 року між Світловодським заводом «Буддеталь» (далі завод), що є структурною одиницею позивача ЗАТ «ОДЕБП» та [PERSON] укладено договір позики. Відповідно до умов договору, заводом передано 5000 грн., а [PERSON] в свою чергу зобовязаний повернути вказану суму в повному обємі, шляхом відрахування із заробітної плати кожного місяця по 250 грн., починаючи з січня 2008 року до повного повернення всієї суми. 05.11.2008 року [PERSON] звільнено з займаної посади за згодою сторін. Своє зобовязання [PERSON] не виконав, в звязку з чим, станом на 20.05.2010 року борг за позикою становить 2500 грн. та 3 % річних від простроченої суми, а саме 100 грн., 05 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов, з вищевикладених підстав. Відповідач в судове засідання не зявились, хоча про день, час та місце розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. 18.12.2007 року між Світловодським заводом «Буддеталь» (далі завод), що є структурною одиницею позивача ЗАТ «ОДЕБП» та [PERSON] укладено договір позики. Відповідно до умов договору, [PERSON] зобовязаний повернути суму позики в повному обємі, шляхом відрахування із заробітної плати кожного місяця по 250 грн., починаючи з січня 2008 року до повного повернення всієї суми. Заводом передано [PERSON] 5000 грн. в березні 2008 року. 05.11.2008 року [PERSON] звільнено з займаної посади за згодою сторін, але за ним залишилася несплаченою частина позики в сумі 2500грн. 05.11.2008 року відповідачем на імя директора написана заява про надання розстрочки неповернутої суми позики на один рік. Відповідно до п.6 Договору, в разі розірвання трудового договору між Позичальником та Підприємством до закінчення виплати позики, непогашена частина позики утримується Позикодавцем з грошових коштів, що належить виплаті Позичальнику при кінцевому розрахунку з ним, а у випадку їх недостатності, непогашену суму позики Позичальник зобовязаний внести в касу Підприємства протягом семи днів після дати звільнення. Згідно розрахунку, заборгованість по поверненню позики Своє зобовязання [PERSON] не виконав, в звязку з чим, станом на 20.05.2010 року борг за позикою становить 2500 грн. та 3 % річних від простроченої суми, а саме 100 грн. 05 коп. Відповідно до вимог статті 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на ї ї могу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого і ексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої уми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Outcome: approved