Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивували тим, що 22 листопада 2014 року померла [PERSON], якій за життя на праві спільної часткової власності разом з позивачем та [PERSON], [PERSON] належала квартира [ADDRESS]. В даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, в звязку з тим, що не було предявлено свідоцтво про право власності на квартири до реєстраційного органу, тобто не було зареєстровано у встановленому порядку право власності спадкодавця на спірну квартиру. Тому просив суд встановити факт належності частини квартири померлій та визнати право власності на частину квартири у порядку успадкування за законом за ним. В судове засідання позивач не зявився, але до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу слухати в його відсутності. Відповідач в судове засіданні не зявився, але до суду надали заяву, в якій не заперечували проти задоволення позову та просили справу слухати в відсутності їх представника. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Виходячи із положень ст. ст. 356, 372 ЦК України, власність двох і більше осіб є спільною власністю, при цьому вважається те, що частки є рівними, особи мають право визначити ці частки у власності, або звернутись із таким позовом до суду. Виходячи із загальних норм ЦК України, після смерті особи припиняється її дієздатність та за нею може бути встановлений факт належності за життя частки у праві власності. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12 жовтня 2004 року, встановлено, що квартира належала на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях (а.с. 8). Відповідно до ст.ст. 1268, 1296 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом, має право прийняти спадщину чи не прийняти її, а спадкоємець який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. 24 листопада 2014 року померла [PERSON] (а.с. 12). Згідно з свідоцтвом про народження, про укладення шлюбу позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON], тобто він являється спадкоємцями першої черги за законом (а.с. 7, 13). Положенням ст. 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у звязку з її смертю, тобто померла особа не може мати майна на праві власності, а може бути тільки встановлений факт наявності цього майна у неї на праві власності за життя та визнати право власності на майно за спадкоємцями в порядку його спадкування. Відповідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Таким чином, визначити частки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/4 квартири, визнати за померлою [PERSON] факт належності їй за життя на праві власності 1/4 частки квартири та може бути визнано право власності на неї за позивачем в порядку спадкування за законом. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved