Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, у якому просить суд стягнути з відповідача на їх користь майнову шкоду в розмірі 21080 гривень та судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою по справі про адміністративне правопорушення № 653/2539/18 від 07.11.2018 року Генічеським районним судом Херсонської області, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, провадження закрито у зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України Ухвалою суду від 15.01.2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу були надіслані копії позовної заяви з додатками до неї, а також ухвала суду про відкриття провадження у справі. Таким чином, відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про час і місце слухання справи. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, з ухваленням заочного рішення на підставі ст. 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги про відшкодування шкоди не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що постановою по справі про адміністративне правопорушення № 653/2539/18 від 07.11.2018 року Генічеським районним судом Херсонської області, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , за ч.4 ст.85 КУпАП, закрито у зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому, даною постановою не вирішувалось питання про визнання [PERSON] винним у вчиненні вищевказаного правопорушення, або про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Суд за сплином строку не вправі зясовувати обставини вчинення правопорушення та визнавати особу винною чи визнавати її невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, про що вказано у позиції Верховного Суду України в постанові від 08.08.2007 року (справа №6-15341ск06). Відповідно до п. 1.6 Розяснення Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001 року №02-5/744 у спорі про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу слід виходити з презумпції вини порушника (ст.. 1166, 1172 ЦК України). Згідно ст.. 63 ЗУ «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст.. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП,в судовому порядку доведена не була, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed