Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про визнання права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 5,16 га, яка розташована на території с. Нагірне Ренійського району Одеської області (кадастровий номер 5124182400:01:006:0509) та земельної частки (пай) СВК «Ренійський» розміром 4,10 умовних кадастрових гектара, після смерті бабусі [PERSON] .. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] у встановлений законодавством строк не звернувся із заявою про прийняття спадщини, однак прийняв її порядку ст. 1268 ч. 3 ЦК України. Інший спадкоємець першої черги спадщину не прийняв, відмовляється від неї. Пізніше, позивач звернувся до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, направив до суду уточнення до позовної заяви із зменшенням позовних вимог та заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, уточненні позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка у підготовче судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем. \~ \~ \~ \~ Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступ ні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON] , померла 31.01.2015 [INFO] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] ; копія свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] »; копія заяви [PERSON] про відмову від спадщини після смерті матері [PERSON] ; копія довідки Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області від 21.11.2016 р. № 2162, згідно якої на момент смерті [PERSON] разом з нею мешкав [PERSON] ; копія державного акту на право власності на земельну ділянку площею 5,16 га, власник [PERSON] ; нормативно - грошова оцінка земельної ділянки розміром 5,16 га на території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області, оцінка складає 147349,68 грн.; постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.11.2016 р., підстава відсутність оригіналів правовстановлюючих документів. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 5,16 га (кадастровий номер 5124182400:01:006:0509) на території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області. Під час життя [PERSON] заповідального розпорядження не залишила, у зв`язку з чим спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги за законом є донька спадкодавця [PERSON] , яка є відповідачкою по справі, спадщину не прийняла та від спадщини відмовляється. Позивач із спадкодавцем більше п`яти років до часу відкриття спадщини були пов`язані спільним побутом, оскільки мешкали разом, що підтверджується довідкою Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області. Таким чином позивач вважає себе спадкоємцем четвертої черги. 25.11.2016 р. позивач звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право власності йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу та спадкове майно. Ця обставина змусила позивача звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Таким чином, позивач прийняв спадщину, що залишилася після смерті бабусі [PERSON] в порядку ст. 1268 ч. 3 ЦК України та вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інший спадкоємець першої черги спадщину не прийняв, відмовляється від неї, про що свідчить заява, які міститься в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~статті 1264 ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.\~\~\~\~ Факт спільного проживання спадкодавця та позивача протягом останніх п`яти років підтверджується довідкою Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області. \~ \~ \~ \~Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за законом четвертої черги (ст. 1264 ЦК України) після смерті [PERSON] Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину фактично, шляхом постійного проживанням із спадкодавцем на момент відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України), відмову від спадщини не заявляв. Інший спадкоємець першої черги спадщину не прийняв, відмовляється від неї, не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем, про що свідчить заява, яка міститься в матеріалах справи. Таким чином, позивач прийняв спадщину, однак оформити її не може у зв`язку з обставинами, які не залежать від нього. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ст. 1268 ч. 3 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved