Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення суми наданої тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] відповідно до рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2011р., повинна була сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] аліменти не отримував, так як боржник ухилявся від їх сплати. 16 травня 2012 року [PERSON] звернувся до УПСЗН Самарської районної у м. Дніпропетровську ради за призначенням тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. 23 травня 2012 року [PERSON] була призначена тимчасова допомога на період з 01.05.2012р. по 31.10.2012р. Надалі [PERSON] звертався до управління за продовженням виплати тимчасової допомоги 06 листопада 2012 року, 07 травня 2013 року, 12 листопада 2013 року, 08 травня 2014 року, 06 листопада 2014 року, 06 травня 2015 року, 03 листопада 2015 року, 01 квітня 2016 року. 26 вересня 2016 року [PERSON], дитині на утримання якої була призначена та виплачена тимчасова державна допомога виповнилося 18 років, тому її виплата була припинена. На підставі викладеного з урахування уточнених позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 8196,60 грн., як суму наданої тимчасової державної допомоги у зв'язку з тим, що відповідач ухилявся від сплати аліментів. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Вислухавши сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська (справа № 2-2148/11), з [PERSON] були стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON].Ю. у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 листопада 2011 року і до досягненням дитиною повноліття. З довідок № 1211005 від 16.05.2012 року та № 891 від 31.03.2016 року виданих Самарським відділом Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, вбачається, що [PERSON] не отримував аліменти на утримання сина за виконавчим листом №2-2148, у періоди з 01.11.2011 року по 01.05.2012 року та з 01.10.2015 року по 31.03.2016 року. 16.05.2012 року [PERSON] звернувся із заявою до УПСЗН Самарської районної у м. Дніпропетровську ради за призначенням тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Відповідно до п. 8 та п. 9, ст.\~181, глави 15, III розділу Сімейного кодексу України, Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року №189\~та на підставі наданих документів, 23.05.2012 року [PERSON] була призначена тимчасова допомога на період з 01.05.2012р. по 31.10.2012р. Надалі [PERSON] також звертався до позивача з аналогічними заявами для призначення тимчасової державної допомоги на утримання сина, а саме: 06.11.2012 року (допомога була призначена на період з 01.11.2012 р. по 30.04.2013 р.), 07.05.2013 року (допомога була призначена на період з 01.05.2013 р. по 31.10.2013 р.), 12.11.2013 року (допомога була призначена на період з 01.11.2013 р. по 30.04.2014 р.), 08.05.2014 року (допомога була призначена на період з 01.05.2014 р. по 31.10.2014 р.), 06.11.2014 року (допомога була призначена на період з 01.11.2014 р. по 30.04.2015 р.), 06.05.2015 року (допомога була призначена на період з 01.05.2015 р. по 31.10.2015 р.), 03.11.2015 року (допомога була призначена на період з 01.11.2015 р. по 31.12.2015 р.), 01.04.2016 року (допомога була призначена на період з 01.04.2016 р. по 30.09.2016 р.). Рішенням позивача від 24 квітня 2017 року [PERSON] була припинена виплата тимчасової допомоги з 01.10.2012 р. по 31.10.2013р., з 01.04.2014 р. по 31.10.2014 р. та з 01.04.2016 р. по 30.09.2016 р. у звязку з тим, що у матері дитини зявилась можливість сплачувати аліменти. 26.08.2016 року [PERSON], дитині на утримання якої була призначена та виплачена тимчасова державна допомога виповнилось 18 років, тому її виплата була припинена. Згідно п.10 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, виплата тимчасової допомоги припиняється у разі досягнення дитиною 18 річного віку. З огляду на те, що за змістом п. 10, ст. 181, глави 15, III розділу Сімейного кодексу України, суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України в судовому порядку, сума, яка підлягає поверненню відповідачем склала 8196,60 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком. Також на підставі ст. 88 ЦПК України\~з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені.

Outcome: approved