Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за послуги з центрального опалення у розмірі 16 780,45 грн., за постачання гарячої води у розмірі 14 216,88 грн., 3 % річних та інфляційну складову боргу в сумі 9 372,44 грн., а також судовий збір у сумі 1762,00 грн. Мотивуючи вимоги тим, що вказані послуги в будинку [ADDRESS], здійснює ПАТ «Київенерго». Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає у квартирі №58 даного будинку та є споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води. 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року №111 було опубліковано Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню, розроблений для фізичних осіб, що є власниками/квартиронаймачами у багатоквартирному житловому будинку. Цей договір сладений на підставі типового договору, затвердженого постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 та є договором приєднання, а отже може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідач не уклав договору з позивачем, однак отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. [PERSON] своєчасно плату за спожиті послуги не здійснює, внаслідок чого, станом на 01.12.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 30 997,33 грн. Посилаючись на положення ст. 625 ЦК України, позивач також просить стягнути з відповідача інфляційну складову боргу та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання. Оскільке досудове врегулювання спору виявилось не можливим, позивач змушений звернутись із даним позовом до суду. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 березня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу був встановлений п'ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив не подав, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надійшло, тому суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з особливостями встановленими ст.ст. 280, 281 ЦПК України та за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] (а.с. 18) та отримує послуги з центрального опалення та постачання гарячої води відповідно до діючих нормативів. Згідно із розрахунку заборгованості убачається, що відповідач не сплачує кошти за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, у зв'язку з чим станом на 01.12.2017 року має борг по оплаті послуг з централізованого опалення в сумі 16 780,45 грн. та за постачання гарячої води у розмірі 14 216,88 грн. (а.с. 10). 11 грудня 2017 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про необхідність погашення заборгованості за надані послуги, яка станом на 01.12.2017 року становить 32 923,61 грн., що підтверджується реєстром поштових відправлень (а.с. 11, 12-16). Однак вказана вимога залишена відповідачем поза увагою. Згідно із ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. За положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні хододною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку встановленому законодавством. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005 р. Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачу згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Згідно із ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 2 ст. 642 УК України визначено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Наявність відносин між сторонами, отже і виникнення цивільних прав та обов'язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. ПАТ «Київенерго» визначено обов'язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01.07.2014 року. Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирних будинках, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири. Згідно із п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії, плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання абз. 2 п. 21 з централізованого опалення з розрахунку за 1 кв.м. опалювальної площі квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Як убачається із розрахунку заборгованості, в результаті неналежного виконання відповідачем зобов'язання щодо сплати за надані та спожиті послуги, у нього утворилась заборгованість, яка станом на 01.12.2017 року становить 16 780,45 грн. за централізоване опалення та 14 216,88 грн. за постачання гарячої води. За положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як убачається із розрахунку позивача, правильність якого перевірена судом, розмір 3 % річних та інфляційних витрат за прострочення виконання [PERSON] грошового зобов'язання складає 9 372,44 грн. (а.с. 5). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За таких обставин, враховуючи прострочення сплати житлово-комунальних послуг з боку відповідача, відсутності доказів на спростування обставин, якими позивач обгрунтовує позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Київенерго» підлягає задоволенню в повному обсязі та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за послуги з центрального опалення у розмірі 16 780,45 грн., за постачання гарячої води у розмірі 14 216,88 грн., а також 3 % річних та інфляційну складову боргу в сумі 9 372,44 грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 1762,00 грн. також підлягає стягненню з відповідача на його користь. Враховуючи викладене та

Outcome: approved