Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач звернувся\~\~до суду із позовом до відповідачів, в якому просить\~\~визначити частки у спільному сумісному майні між ними, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] \~\~у рівних частинах кожному, по 1/4 частці від цілої квартири за адресою : [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що на підставі свідоцтва на право власності на житло від 07.06.2006 року [NUMBER] , виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 14.06.2006 року, він та відповідачі є співвласниками чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS] , яка належить їм на праві приватної спільної сумісної власності. На теперішній час виникла необхідність визначити частки у вказаній квартирі, для можливості подальшого розпорядження кожним окремо своїми часткам. Також пояснив свою заяву тим, що відповідачі не сплачують житлово-комунальні послуги, не утримують спільне житлове приміщення, не беруть участі в ремонті сумісної квартири за вищевказаною адресою. Так, в період з 01 грудня 2016 року по 01 січня 2019 року ним за власний кошт було сплачено житлово-комунальні послуги, що нараховуються на квартиру [ADDRESS] , у сумі 65\~227 гривень 07 копійок, про що маються квитанції. А саме, сплачено в 2016 році - 16\~413,30 грн., в 2017 році 24\~578,36 грн., в 2018 року 24 235,41 грн. А також позивачем понесені витрати на ремонт спільного сумісного житла , на протязі жовтня - листопада 2016 року відновлення та заміну внутрішньо квартирної мережі холодного водопостачання, каналізації, централізованого опалення на суму 48 061,00 грн., в серпні 2017 року замінив віконні і балконні рами зі склопакетами на 41 720,00 грн., про що надано документи. При цьому [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] \~\~не виконують обов`язків співвласників по утриманню квартири, не приймали участі в оплаті житлово-комунальних послуг та ремонту спільної сумісної квартири [ADDRESS] , тому позивач звертається до суду. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Зарівна С.В. просила суд розглядати справу у його відсутність та відсутність представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що знаходить підтвердження в матеріалах справи. Суд, відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно із частиною 1\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (частина 4\~статті 41 Конституції України). Відповідно до частини 1\~статті 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина 1\~\~статті 319 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 3,4\~ст. 355\~\~ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників),належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.\~\~Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Зі змісту\~ст. 357 ЦК\~вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Згідно ч.1\~\~ст. 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У частинах 1, 2\~\~ст. 369 ЦК України\~передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Частинами 1, 2\~ст. 370 ЦК України\~визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Судом встановлено, що частки в квартирі [ADDRESS] , набутої в наслідок приватизації , учасниками спільної сумісної власності не визначено. Звертаючись з даним позовом позивач просить визначити частки майна у спільній сумісній власності. Оскільки спірна квартира передана у спільну сумісну власність чотирьом співвласникам без визначення їх часток, виходячи з рівності часток співвласників, слід дійти висновку, що частка кожного співвласника в даній квартирі становить 1/4. Згідно свідоцтва право власності на житло від 07.06.2006 року [NUMBER] , виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 14.06.2006 року, позивач та відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] , що складається з чотирьох кімнат , загальною площею 75,70 кв.м. Відповідно квитанцій про оплату за житлово-комунальних послуг квартири [ADDRESS] , які містяться в матеріалах справи, [PERSON] проводив сплату даних послуг за вказаною адресою з 01 грудня 2016 року по 01 січня 2019 року, що в загальній сумі становить 65\~227 гривень 07 копійок. Судом встановлено, що [PERSON] придбав та встановив в квартирі [ADDRESS] , в серпні 2017 року пластикові вікна та балконний блок на суму 41\~720 гривень 00 копійок, що підтверджується договором № 83 від 14.08.2017 року, видатковою накладною №43 від 29.08.2017 року та актом виконаних робіт № 199 від 29.08.2017 року, копія яких в матеріалах справи. Як вбачається з квитанції № 21 від 03.10.2016 року, квитанції № 26 від 20.10.2016 року, квитанції № 29 від 02.11.2016 року, квитанції № 32 від 04.11.2016 року, квитанції № 25 від 19.10.2016 року та акту виконаних послуг № 381 від 04.112016 року, копії котрих в справі, позивач протягом жовтня листопада 2016 року придбав та встановив радіатори та труби опалення, трубопроводи холодного водопостачання, крани, та інше сантехнічне обладнання в вищезазначеній квартирі на суму 48\~061 гривень 00 копійок. Відповідно до ч. 1\~ст. 151 ЖК України\~громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Вимогами ст.\~322\~ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу\~ст.\~526\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання\~має виконуватися\~належним чином\~до умов\~договору та\~вимог Цивільного\~кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~а за\~відсутності таких\~умов та\~вимог -\~відповідно до\~звичаїв ділового\~обороту або\~інших вимог,\~що звичайно\~ставляться. Ст. 319 Цивільного кодексу України встановлено, при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує . Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року (зі змінами), встановлено, що власники житлових приміщень в житловому будинку зобов`язані сплачувати житлово-комунальні послуги та за власний кошт проводити ремонт квартири . Згідно до\~ст. 67 ЖК України\~плата за\~комунальні послуги\~(водопостачання,\~газ,\~теплова енергія\~та інші\~послуги)\~береться крім\~квартирної плати\~за затвердженими\~в установленому\~порядку тарифами. Відповідно до\~ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»\~до житлово-комунальних послуг належать послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізованого опалення, вивезення побутових відходів та послуги з управління та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. З наведених положень\~випливає, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] \~\~несуть спільну солідарну відповідальність за схоронність квартири, співвласниками якої вони є. Діючим законодавством на них покладено спільний обов`язок щодо проведення за власний рахунок поточного та капітального ремонту квартири, та оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1\~ст. 544 ЦК України\~боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників . Відповідно до вимог с. 360\~ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. При цьому, співвласник квартири не позбавлений можливості у передбачений законодавством України спосіб припинити або зменшити нарахування за сплату комунальних послуг у разі, якщо він не користується своїм майном. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів на користь позивача заявленої суми відшкодування витрат за сплату житлово-комунальних послуг та ремонту квартири . На підставі\~ст. ч. 1 п. 1 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. Ст. 133 ЦПК України\~визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З огляду на те, що позовні вимоги задоволено повністю, враховуючи норми\~ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідачів підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь позивача в розмірі 1550 грн. 08 коп., а також витрати пов`язані з правовою (правничою) допомогою на користь позивача у повному розмірі, тобто у сумі 4500 грн.00 коп.

Outcome: approved