Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 19034,38 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн., зазначаючи, що 10.11.2018 року відповідач [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору № SAMABWFC00001795833 та отримання кредитної картки. На підставі вказаної анкети - заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляд встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, виникла заборгованість, яка станом на 22.04.2020 року становить 19034,38 гривень з яких: 11281,81 грн. - заборгованість за кредитом, 7752,57 грн. - заборгованість по відсоткам. Оскільки, на даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, тому позивач змушений звернутися до суд з відповідним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є клопотання в якому представник позивача просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення основної суми заборгованості визнає повністю, в частині стягнення заборгованості за відсотками позов не визнає. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України з урахуванням заяв представника позивача та відповідача про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. 10.11.2018 року відповідач [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору № SAMABWFC00001795833 та отримання кредитної картки. На підставі вказаної анкети - заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляд встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом /а.с.6,7/. АТ «Акцент - Банк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Акцент - Банк», у зв`язку з тим, що рішенням загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 року змінено організаційно - правову форму та назву позивача з ПАТ «Акцент - Банк» на АТ «Акцент - Банк», про що зазначено в п. 1.1 Статуту АТ «Акцент - Банк» /а.с.16-17/. Згідно розрахунку заборгованості, доданого до позову, відповідач [PERSON] станом на 22.04.2020 року має заборгованість у розмірі 19034,38 гривень з яких: 11281,81 грн. - заборгованість за кредитом, 7752,57 грн. - заборгованість по відсоткам /а.с.5/. Вирішуючи даний спір суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичайного ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Як було встановлено судом, 10.11.2018 року між АТ «Акцент - Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № SAMABWFC00001795833, за умовами якого остання шляхом підписання анкети - заяви отримала кредитну картку із встановленим кредитним лімітом, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач, особисто підписуючи Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку підтвердила свою згоду на укладення кредитного договору та сплати процентів в розмірі 46,8% річних. Однак, в порушення умов договору відповідач не виконала належним чином зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування ним, має прострочену за кредитом заборгованість, що згідно вимог ст. 610 ЦК України, є порушенням зобов`язань. До того ж, фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку та в повному обсязі позивачу не повернуті, а відповідачем не спростовано доводів позивача щодо отримання, використання, так само і погашення кредитних коштів. Заперечення відповідача проти позову в частині сплати відсотків за користування кредитними коштами суд до уваги не приймає, оскільки відповідач особисто підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, в якій зазначено тип та розмір процентної ставки. Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідач порушила умови договору, взяті на себе зобов`язання виконує неналежним чином, тому, відповідно до вимог чинного цивільного законодавства, умов кредитного договору, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 19 034 гривень 38 копійок. Вказана сума заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 19 034 гривень 38 копійок, з яких 11 281,81 грн. - заборгованість за кредитом, 7 752,57 грн. - заборгованість за відсотками. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач, не визнаючи вимоги банку про стягнення суми заборгованості за відсотками не надала жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 гривні 00 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved