Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті за проживання у гуртожитку, в якому вказав, що на підставі договору купівлі-продажу від 29.05.1996 року ПАТ «Промінвестбанк» є власником гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідач проживає у вказаному гуртожитку. Зазначає, що 21.02.2017 року розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» в залежності від категорій мешканців змінені тарифи на проживання у гуртожитку. Враховуючи те, що відповідач не є працівником Банку, то вона повинна сплачувати за проживання у гуртожитку 2 000,00 грн. щомісячно. Проте [PERSON] не здійснює платежів у повному обсязі, не виконує взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим за період з 01.03.2017 року по 01.03.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 19 000,00 грн. Також вказує на те, що 23.02.2018 року позивачем направлявся лист-претензія з вимогою повернути борг, проте станом на день подачі позову відповідач заборгованості не сплатив. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 21 661,04 грн. та витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач та йогопредставник в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечували, просили відмовити у задоволенні позову з підстав того, що [PERSON] не було відомо про зміну тарифів по оплаті за проживання, і вона здійснювала платежі у визначеному з 2009 року розмірі по 300,00 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі Договору купівлі-продажу від 29.05.1996 року, акту прийому-передачі від 31.05.1996 року ПАТ «Промінвестбанк» є власником об'єкту житлової нерухомості - гуртожитку загальною площею 3 002,4 кв. м, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 35-37). Вказані обставини підтверджуються також Інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с. 53, зворот). У 1985 році на підставі житлового ордеру відповідачу надано відокремлене житлове приміщення житловою площею 13,2 кв.м - кімнату №507 у гуртожитку за адресою: [ADDRESS], у якому [PERSON] проживає разом із сином. Пунктом 4.2 Правил внутрішнього розпорядку в гуртожитку ПАТ «Промінвестбанк», затверджених Розпорядженням №758-р від 03.03.2017 року та №80-р від 03.03.2017 року визначено обов'язок відповідача сплачувати кошти за спожиті житлово-комунальні послуги. Розмір плати за проживання у гуртожитку визначається відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку. Розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги (а.с. 42-46). У відповідності до п.п. 2.7, 4.2 Правил внутрішнього розпорядку в гуртожитку передбачено зобов'язання мешканців гуртожитку проводити оплату за проживання у гуртожитку на рахунок Банку. Банк має право в односторонньому порядку змінювати вартість проживання, комунальних послуг в залежності від цінової політики в державі, вартості енергоносіїв тощо. Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» №70-р від 21.02.2017 року в залежності від категорії мешканців встановлено наступні тарифи на проживання у гуртожитку, зокрема, при площі кімнати 13,2 кв.м працівники банку сплачують плату з проживання у розмірі 550,00 грн., працівники банку, що перебувають у декретній відпустці - 550,00 грн., студенти - 1 100,00 грн., всі інші категорії - 2 000,00 грн. (а.с. 38-40). Із копії трудової книжки відповідача [NUMBER] вбачається, що 27.03.2012 року [PERSON] звільнена з посади головного спеціаліста Департаменту управління персоналом ПАТ «Промінвестбанк» у зв'язку зі скороченням штату працівників у відповідності до п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 95-101). Таким чином, оскільки відповідач з урахуванням вимог Розпорядження №70-р від 21.02.2017 року повинна сплачувати за проживання у гуртожитку 2 000,00 грн. щомісячно, чого не робить, то за нею рахується заборгованість яка повинна бути стягнута у судовому порядку. Як убачається з матеріалів справи, відповідачу направлялась вимога від 23.02.2018 року про необхідність оплати заборгованості, проте відповідач на зазначені вимоги не відреагував, заборгованості не сплатив (а.с. 54). Позивач вважає, що станом на 01.03.2018 року у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 21 661,04 грн., яка складається з: заборгованості по оплаті за проживання - 19 000,00 грн.; інфляційне збільшення суми боргу - 2 661,04 грн. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Разом з тим, із пояснень відповідача [PERSON] вбачається, що вона добросовісно виконувала свої обов'язки по сплаті платежів за проживання, регулярно та вчасно вносячи щомісячні платежі у розмірі 300,00 грн. Про це також свідчать копії квитанцій, надані відповідачем (а.с. 89-94). Крім того, позивач не надав жодних доказів того, що повідомляв відповідача про зміну тарифів за проживання у гуртожитку. Саме по собі розпорядження про зміну тарифів, в даному випадку не може слугувати беззаперечною підставою для нарахування розміру плати за спожиті комунальні послуги, без узгодження, чи принаймні повідомлення про це кінцевого споживача таких послуг. Фотододаток дошки оголошень, наданий представником позивача, не може бути прийнятий судом як належний доказ повідомлення відповідача про зміну тарифів, оскільки неможливо встановити, коли саме вказана дошка була розміщена та чи розміщувалась на ній інформація про зміну тарифів (а.с. 135). Також згідно Витягу з електронного реєстру поштових відправлень [PERSON] не отримувала направлений на її адресу позивачем лист із претензією щодо боргу за проживання у гуртожитку, а також тарифи на проживання у гуртожитку ПАТ «Промінвестбанк» відповідно до розпорядження від 21.02.2017 року (а.с. 104-105). Таким чином, враховуючи те, що матеріали справи свідчать про належне виконання узятих на себе зобов'язань [PERSON], а також те, що позивач не довів наявний у відповідача обов'язок сплачувати за проживання у гуртожитку на підставі розпорядження від 21.02.2017 року, суд приходить висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог. Інші наявні в матеріалах справи докази та пояснення учасників процесу, висновків суду не спростовують та на ухвалене судом рішення не впливають.

Outcome: dismissed