Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом в суд про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засідання позивач суду пояснив, що 16 квітня 2005 року помер його батько, [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. 13 вересня 2017 року позивач звернувся до Кременецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] Проте, у прийнятті заяви позивачу було відмовлено в звязку з тим, що постійне місце проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] не підтверджено наданими нотаріусу документами, а також позивач пропустив шестимісячний строк звернення з заявою про прийняття спадщини. [PERSON] суду пояснив, що пропустив строк звернення з заявою про прийняття спадщини, оскільки на момент смерті батька був неповнолітнім та в нього виникли труднощі з отриманням свідоцтва про смерть батька, а також багато часу зайняло переоформлення земельної ділянки, в ході якого позивач дізнався про належний спадкодавцю житловий будинок. [PERSON] через юридичну необізнаність не знав, що з заявою про прийняття спадщини потрібно звертатися в шестимісячний термін з моменту смерті спадкодавця [PERSON] Позивач просить суд визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не взнав та заперечив проти його задоволення. В наданих суду запереченнях відповідач зазначив, що в провадженні Кременецького районного суду Тернопільської області знаходиться цивільна справа № 601/872/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Предметом спору по даній справі є колгоспний двір. Однак, крім відповідача є ще чотири члена колгоспного двору, які претендують на дану спадщину. Позивач [PERSON] членом колгоспного двору не являється, оскільки в спірному будинковолодіні не проживав. Крім того, наведені в позовній заяві обставини справи не підтверджуються доданими до неї доказами. А тому [PERSON] просить суд в задоволені даного позову відмовити. Суд, заслухавши сторони, адвоката [PERSON], дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. З свідоцтва про смерть серії І ИД № 207290 вбачається, що [PERSON] помер 16.04.2005 року (актовий запис № 15). З свідоцтва про народження серії ІІІ ИД № 255015 випливає, що [PERSON] народився 14.12.1989 року. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] З листа державного нотаріуса Кременецької державної нотаріальної контори від 13.09.2017 року слідує, що [PERSON] у прийнятті заяви було відмовлено в звязку з тим, що постійне місце проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] не підтверджено наданими нотаріусу документами, а також позивач пропустив шестимісячний строк звернення з заявою про прийняття спадщини. З довідки, виданої 20.09.2017 року за № 1115, вбачається, що на день смерті [PERSON] в житловому будинку, в якому він проживав був зареєстрований та проживав [PERSON] Згідност.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Таким чином, те, що позивач на момент смерті батька був неповнолітнім та в нього виникли труднощі з отриманням свідоцтва про смерть батька, а також, те, що [PERSON] через юридичну необізнаність не знав, що з заявою про прийняття спадщини потрібно звертатися в шестимісячний термін з моменту смерті спадкодавця [PERSON] не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3ст.1272 ЦК України. Відповідно до п. 3.7 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, неповнолітня особа має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Крім того, необхідно зазначити, що спадкодавець [PERSON] помер 16.04.2005 року, позивач по справі повнолітнім став 14.12.2007 року. Однак, з заявою про прийняття спадщини внаслідок смерті [PERSON] звернувся у вересні 2017 року, тобто, майже через десять років з моменту настання його повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що в розумінні ст. 1268 ЦК України відповідач по справі, вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК Кодексу, не заявив про відмову від неї. Враховуючи, те, що позивачем не подано, а судом не здобуто належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити. На підставі вищесказанного та

Outcome: dismissed