Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та визнання за ним права власності, посилаючись на такі обставини. Він, 12.05.2014 року, згідно з договором купівлі-продажу, придбав будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за 22 000 (двадцять дві тисячі) гривень у [PERSON]. Нотаріально посвідчити укладений договір купівлі - продажу будинку вони домовились пізніше, але [PERSON] на даний час від нотаріального оформлення договору ухиляється. Він, після придбання будинку згідно з договором купівлі-продажу, передав [PERSON] гроші за будинок, перевез до будинку особисті речі, фактично ним користуються. Вважає, що ним були виконані усі умови договору купівлі-продажу, але нотаріально оформити договір купівлі-продажу він не мають можливості, тому змушений звернутися до суду з зазначеною заявою. Позивач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився, суду надав заяву про наполягання на задоволенні позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у судове засідання не з'явилась, суду надала заяву про визнання позову у повному обсязі та підтвердила той факт, що вона дійсно продала належний їй будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON], ніяких претензій до позивача не має. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON]: 1/2 частка - на підставі свідоцтва про право власності, виданого державним нотаріусом Брянківської міської нотаріальної контори 14.11.1996 року за №1-3019, зареєстрованого комунальним підприємством Брянківським бюро технічної інвентаризації в книзі під №90/1062; 1/2 частка - на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Брянківської міської нотаріальної контори 14.11.1996 року за №1-3020, зареєстрованого комунальним підприємством Брянківським бюро технічної інвентаризації в книзі під №90/1062 (а.с. 7-10, 21). Як вбачається з договору купівлі-продажу від 12.05.2014 року [PERSON] продала, а [PERSON] купив будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], за 22 000 (двадцять дві тисячі) гривень, гроші за квартиру [PERSON] отримала у повному обсязі, матеріальних претензій не має, зобов'язалась оформити договір купівлі - продажу будинку нотаріально (а.с. 6). З позовної заяви вбачається, що [PERSON] не бажає з'являтись до державного нотаріуса Брянківської державної нотаріальної контори для нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу спірного будинку. Виходячи зі змісту ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, може виникнути у набувача також з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 220 ЦК України, суд може визнати договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона передає, або зобов'язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає, або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. 12.05.2014 року між сторонами було укладено письмовий договір, який хоча й не було посвідчено нотаріально, але є дійсним, оскільки право власності у позивача виникло з моменту оплати та прийняття майна. Надані докази по справі суд вважає достовірними, бо їх об'єктивність не викликає сумнівів. Відповідно до ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.174 ЦПК України, суд переконався, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved