Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 16.05.2016 у розмірі 20349,75 грн. та судовий збір у розмірі 2270 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач 16.05.2016 підписав анкету-заяву, тим самим підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які розміщені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та позивачем договір про надання банківських послуг. У зв`язку з чим відповідачу було відкрито кредитний рахунок зі встановленням початкового кредитного ліміту та надано у користування кредитну картку. Проте, станом на момент подачі позову, відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за вказаним договором, що є підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 11.02.2021 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до суду також не з`явився, однак, звернувся до суду з заявою у якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.05.2016 сторони уклали кредитний договір (без номеру), у відповідності до якого відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 10100 грн. У вказаній анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку (а.с. 22, 24). Згідно розрахунку, наданого АТ КБ «ПриватБанк», заборгованість за простроченим тілом кредиту, яку позивач просить стягнути станом на 23.11.2020 становить 20349,75 грн. (а.с. 17). У відповідності до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Отже, встановлення судом факту невиконання відповідачем зобов`язань перед позивачем щодо повернення кредиту, є підставою для повного задоволення позову. У відповідності ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, враховуючи, що відповідач перед початком розгляду справи по суті звернувся до суду з заявою про визнання позову, суд вважає, що позивачу з державного бюджету необхідно повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а решту судового збору у відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved