Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого покликався на те, що між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/598492 на термін з 21.09.2010р. по 20.09.2011р. щодо автомобіля Шевроле реєстраційний номер [NUMBER]. 10.07.2011р. на 29 км а/д Н-18 Івано-Франківськ - Тернопіль відбулась ДТП за участю автомобіля Шевроле під керуванням [PERSON] та автомобіля Ніссан під керуванням [PERSON] Винним у вчиненні правопорушення визнано [PERSON], а саме керування в стані алкогольного сп'яніння. 20.07.2011р. до ПрАТ СК «Уніка» із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся власник автомобіля Ніссан. 27.09.2011р. на підставі договору ПрАТ СК «Уніка» виплатило належне страхове відшкодування в розмірі 19522,90грн. У зв'язку із порушенням [PERSON] умов договору страхування позивач має право регресної вимоги до нього. Тому просив стягнути з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 19522,90 грн. В судове засідання представник позивача - [PERSON] не з'явився, однак подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши відповідача, враховуючи думку представника позивача, суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/598492 на термін з 21.09.2010р. по 20.09.2011р. щодо автомобіля Шевроле реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с.3). 10.07.2011р. на 29 км а/д Н-18 Івано-Франківськ - Тернопіль відбулась ДТП за участю автомобіля Шевроле під керуванням [PERSON] та автомобіля Ніссан під керуванням [PERSON] (а.с.4) Винним у вчиненні правопорушення визнано [PERSON], при чому останній керував у стані алкогольного сп'яніння. Дана подія була визнана позивачем страховим випадком, що підтверджується страховим актом № 00070410, (а.с.25), відповідно до якого розмір страхового відшкодування склав 19522,90грн. Позивач у свою чергу відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля NISSAN VANETTE, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.8-11,12,13-20,21,22) виплатив власнику даного автомобіля належне страхове відшкодування в розмірі 19522,90 грн. (а.с.26). Наведені обставини відповідач не заперечив - визнав, а згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Так, ч. 1 ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.п. 38.1.1 «а» п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, а згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання позову відповідачем є безумовним, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, переконавшись у правильному розумінні відповідачем змісту обставин справи, відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції останнього з цього приводу, приходить до висновку про те, що позов слід задоволити. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved