Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до ПАТ «Міський комерційний банк» про стягнення заборгованості за договором строкового банківського вкладу № 2630/73/156389 від 04.02.2014 року в розмірі 500 000 грн., а також стягнути судовий збір в сумі 25 000 грн. Посилається на те, що 04.02.2014 року між сторонами було укладено договір банківського вкладу №2630/73/156389 «Ваш Стабільний» з виплатою відсотків щомісячно. Сума вкладу становила 500 000,00 грн., з процентною ставкою 23 % річних строком на 89 календарні дні. 30.05.2014 року у зв'язку із спливом дії Договору позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про повернення вкладу за зазначеним Договором, проте почивачу усно було повідомлено про те, що у зв'язку з браком грошових коштів в касі банку позивач не може отримати вказану грошову суму. В свою чергу, кошти за вказаним договором позивачеві на день звернення до суду не були повернені. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте через канцері суду надійшли письмові заперечення на позов, відповідно до яких представник відповідача просив справу розглядати без його участи та в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що відповідно до виписки по особовому рахунку [PERSON], йому було перераховано 94 328,46 грн., а тому вихідний залишок по даній угоді становить 406 301,68 грн. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи думку представника позивача та письмові заперечення представника відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що і надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст.ст. 1060, 1061 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу після закінчення терміну, встановленого договором, з виплатою вкладникові процентів на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Згідно зі ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банки мають право приймати вклади (депозити) від юридичних і фізичних осіб. Згідно зі ст. 55 цього Закону відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів клієнту банку. Судом встановлено, що 04.02.2014 року між сторонами було укладено договір банківського вкладу №2630/73/156389 «Ваш Стабільний» з виплатою відсотків щомісячно. Сума вкладу становила 500 000,00 грн., з процентною ставкою 23 % річних строком на 89 календарні дні. Строк депозиту згідно з п.п.1.2 Статті 1 Договору на 89 календарні дні. Відповідно до п. 1.3 ч. 2 ст. 1 Договору у разі, якщо вкладник за цим договором не витребує суму вкладу по закінченню строку, то договір вважається продовженим на новий термінна умовах, що діють на момент продовження. 30.05.2014 року у зв'язку із спливом дії Договору позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про повернення вкладу за зазначеним Договором, проте почивачу усно було повідомлено про те, що у зв'язку з браком грошових коштів в касі банку позивач не може отримати вказану грошову суму. Згідно зі ст.1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківськими рахунками виступають рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнта і контрагентів, та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів. Відповідно до положень цієї статті операції за рахунком - це сукупність банківських операцій по зарахуванню, видачі або перерахуванню грошових коштів. При цьому під видачею розуміється операція по списанню грошових коштів із рахунка клієнта і видача їх готівкою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» основними видами рахунків, залежно від їх призначення, є поточні та депозитні (вкладні) рахунки. Поточним рахунком визнається рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей та для здійснення усіх видів операцій за цим рахунком відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Поточні рахунки відкриваються фізичним особам для зберігання коштів, отримання готівки та проведення безготівкових рахунків у національній валюті з юридичними та іншими фізичними особами. Згідно ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 16 ЦК України у разі порушення цивільного права, особа має право на його захист шляхом примусового виконання обов'язку в натурі. Крім того, представник відповідача надав суду виписку по особовому рахунку [PERSON], відповідно до якого ПАТ «Міський Комерційний Банк» перерахував позивачу 94 328,46 грн. Таким чином, беручи до уваги факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором строкового банківського вкладу №2630/73/156389 «Ваш Стабільний» від 04.02.2014 року, та враховуючи часткову виплату відповідачем коштів, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача про стягнення з ПАТ «Міський Комерційний Банк» на його користь грошових коштів у розмірі 406 301,68 грн. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати. Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 25 000,00 грн.

Outcome: partial