Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 12 грудня 2007 року у розмірі 211616 грн. 05 коп. та за кредитним договором від 04 грудня 2008 року та загалом просить стягнути 294757 грн. 22 коп. Вимоги позову обґрунтовано тим, що 12 грудня 2007 року між Кредитною спілкою «Одеське кредитне товариство» та [PERSON] був укладений Договір ОКОНП-000238 про наступне: Кредитор надає Позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у розмірі 20 000, 00 (двадцять тисяч гривень 00 копійок). Ціль кредиту за цим договором є Ведення особист. господ. Відповідно до п. 1.1 Договору [PERSON] повинна була погасити Кредит до 12 лютого 2008 р. з оплатою 60 % річних в сумі 20 000,00 грн. 04 грудня 2008 року між Кредитною спілкою «Одеське кредитне товариство» та [PERSON] був укладений Договір ОКОВЗНП-0068 про наступне: Кредитор надає Позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у розмірі 62 000, 00 (шістдесят дві тисячі гривень 00 копійок). Ціль кредиту за цим договором є Комерційні цілі. Відповідно до п. 1.1 Договору [PERSON] повинна була погасити Кредит до 04 квітня 2009 р. з оплатою 60 % річних в сумі 62 000,00 грн. Порушивши умови Договору [PERSON] не було внесено жодних платежів. Сума заборгованості із врахуванням індексу інфляції складає: 83 141.17 грн. за кредитним Договором, від 12 грудня 2007 року та 211 616.05 грн. за кредитним Договором від 04 грудня 2008 року, що загалом складає 294 757.22 грн., котрі позивач просить стягнути з відповідача, а також сплачений судовий збір у розмірі 4421 грн. 40 коп. Ухвалою суду від 17 квітня 2019 року суддею прийнято до свого розгляду зазначену цивільну справу в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. (а.с. 49). Ухвалою суду від 10 жовтня 2019 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд по суті позову. (а.с. 69). В установлений строк відповідачем відзиву на позов не надано. Позивач в судове засідання не з`явився, однак представник позивача надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. (а.с. 57). Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся у встановленому порядку, причин неявки суду не сповістив, окрім того відповідач про розгляд справи повідомлявся на офіційному веб-сайті суду. (55,56,65,67). Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи суд доходить висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 грудня 2007 року між Кредитною спілкою «Одеське кредитне товариство» та [PERSON] був укладений Договір ОКОНП-000238 про наступне: Кредитор надає Позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у розмірі 20 000, 00 (двадцять тисяч гривень 00 копійок). (а.с. 25,26). Ціль кредиту за цим договором є Ведення особист. господ. Відповідно до п. 1.1 Договору [PERSON] повинна була погасити Кредит до 12 лютого 2008 р. з оплатою 60 % річних в сумі 20 000,00 грн. 04 грудня 2008 року між Кредитною спілкою «Одеське кредитне товариство» та [PERSON] був укладений Договір ОКОВЗНП-0068 про наступне: Кредитор надає Позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у розмірі 62 000, 00 (шістдесят дві тисячі гривень 00 копійок). Відповідно до п. 1.1 Договору [PERSON] повинна була погасити Кредит до 04 квітня 2009 р. з оплатою 60 % річних в сумі 62 000,00 грн. (а.с. 22,23). Крім того, предметом кредитних договорів (п.1.1) і позовних вимог, є грошові кошти. Однак позивачем на підтвердження отримання відповідачем грошових сум по зазначених договорах не було додано жодних доказів отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів. Щодо наявних в матеріалах справи виписок (а.с. 33,34) вони жодним чином не підтверджують отримання [PERSON] кредитних коштів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин, суд вважає, що позивачем не доведено факт видачі відповідачу кредитних коштів за кредитними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В свою чергу, у ході розгляду даної справи позивачем, у порядку статті 81 ЦПК України, не було надано суду належних і допустимих доказів в підтвердження заявлених позовних вимог, а також не було обґрунтовано наявність передбачених статтею 82 ЦПК України обставин, які б зумовлювали звільнення від доказування наявності наведених ним обставин. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано належних допустимих доказів підтверджуючих позовні вимоги, тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог за недоведеністю обставин справи відповідними доказами.

Outcome: dismissed