Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за отриману теплову енергію в сумі 18809 грн. 53 коп. ,а також судові витрати по справі. Мотивує тим, що відповідач проживала в квартирі [ADDRESS], яка належить до приватного житлового фонду , користувалася послугами комунального підприємства, але за них не розраховувалася на протязі тривалого часу. 10 вересня 2018 року відповідачка продала дану квартиру [PERSON], уклавши договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Куліш Л.Г. Станом на 01.09.2018 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 18809 грн. 53 коп. Дану суму просить стягнути з відповідача , а також судовий збір в розмірі 1762 грн. В судове засідання представник позивача не з явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність , позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання двічі не з» явилася , про час розгляду справи повідомлялася належним чином по новій зареєстрованій адресі проживання : [ADDRESS] . Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до ст.20 Закону України «Про теплопостачання», ст.1, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 509, 525, 526 ЦК України, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 відповідач зобов'язаний оплачувати надані послуги за теплопостачання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживала в квартирі [ADDRESS], яка належить до приватного житлового фонду , користувалася послугами комунального підприємства. 01 вересня 2006 року між Комунальним підприємством « Теплокомуненерго « та [PERSON] був укладений договір №013335, згідно якого остання повинна була сплачувати за отриману теплову енергію щомісячно , не пізніше ніж 15 числа, наступним за розрахунковим місяця.Але відповідачка, отримуючи теплову енергію, своєчасно за неї не розраховувалася, про що свідчить роздруківка про нарахування та сплату за отриману теплову енергію. Станом на 01.09.2018 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 18809 грн. 53 коп. Стаття 257 ЦК України встановлює загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідачка в судове засідання не з»явилася і не подала заяву про застосування строку позовної давності до вимог позивача. Права позивача порушені невиконанням зобов'язання відповідачем , а тому підлягають судовому захисту. Встановлено, що 10 вересня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [NUMBER] , яка розташована за адресою: [ADDRESS].Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Куліш Л.Г., зареєстровано в реєстрі за № 244. Згідно ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Законодавством України не передбачено, що при переході права власності на житло від однієї фізичної особи до іншої борги колишнього власника по сплаті за комунальні послуги переходять до нового. Відповідно до ст.322 ЦК на власника покладається тягар утримання майна. Таким чином, новий власник майна не зобов'язаний повертати борги попереднього власника, якщо він не брав на себе обов'язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна , обов»язок сплати заборгованості за отримані житлово-комунальні послуги , яка утворилася до відчуження нерухомого майна, покладається на попереднього власника. В договорі купівлі-продажу квартири [NUMBER] , яка розташована за адресою: [ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Куліш Л.Г., сторони не зазначили, що новий власник бере на себе обов»язок по сплаті заборгованості за комунальні послуги попереднього власника. Тому заборгованість за отриману теплову енергію в розмірі 18809 грн. 53 коп. , яка утворилася станом на 01.09.2018 року , тобто до укладення договору купівлі -продажу квартири, стягується з попереднього власника квартири [PERSON]. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, то з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 1762 грн.

Outcome: approved