Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути з останнього, з врахуванням уточнень, 7800,00 доларів США та 44596,08 грн. неустойки за період з 01.06.2017 року до 31.08.2017 року. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що він уклав з [PERSON] договір про надання консультаційних послуг від 27.03.2017 року, відповідно до умов якого він здійснював консультування відповідача щодо отримання ним імміграційної візи США, а відповідач зобов`язувався здійснити оплату за такі на умовах та у строки визначені у п.6.2. такого договору. Вказує, що ним виконані умови укладеного з [PERSON] договору, надано консультаційні послуги, що підтверджується відповідним актом про виконання робіт від 27.03.2017 року. Водночас, [PERSON] своїх зобов`язань в повному обсязі не виконав і не сплатив 1800,00 доларів США протягом двох тижнів з моменту підписання акту виконаних робіт та 3000,00 доларів США у строк не пізніше шести місяців з моменту підписання акту виконаних робіт. Крім того, [PERSON] покликається на те, що у зв`язку із невиконанням відповідачем покладених на нього зобов`язань він зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 1% від загальної суми боргу за кожен день прострочення. На підставі вказаних обставин, позивач просив задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача 4800,00 доларів США основного боргу та 44596,08 грн. неустойки за період з 01.06.2017 року до 31.08.2017 року (а.с.2-3). Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 31.08.2017 року відкрито провадження у цій справі та призначено у ній попереднє судове засідання (а.с.12). 11.04.2018 року від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, у якій він просив: стягнути з відповідача на його користь 7800,00 доларів США основного боргу та 44596,08 грн. неустойки за період з 01.06.2017 року до 31.08.2017 року (а.с.47). Таку заяву мотивував тим, що згідно з п.6.2. укладеного між ними договору відповідач був зобов`язаний оплатити йому 200,00 доларів США у день підписання договору, 1800,00 доларів США у строк не пізніше двох тижнів з моменту підписання акту виконаних робіт, 3000,00 доларів США у строк не пізніше шести місяців з моменту підписання акту виконаних робіт та 3000,00 доларів США у строк не пізніше одного року з моменту підписання акту виконаних робіт. Вказує на те, що 27.03.2018 року сплив строк сплати останнього платежу у розмірі 3000,00 доларів США, які відповідач не сплатив. 18.04.2018 року від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, у якій він також зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.51). 16.06.2018 року позивачем подано аналогічну до заяви від 18.04.2018 року заяву, у якій він вказав, серед іншого, що підтримує збільшені позовні вимоги та просив їх задовольнити (а.с.55). Крім того, заяви аналогічного змісту надійшли також і 17.10.2018 року (а.с.64), 06.12.2018 року (а.с.72) та 20.05.2019 року (а.с.99). Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 12.11.2019 року постановлено закрити підготовче провадження у цій справі та призначити її до судового розгляду по суті (а.с.117). В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, однак подав заяву, у якій просив, серед іншого, здійснювати розгляд справи у його відсутності та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.51, 55, 64, 72, 99). Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.118), про причини неявки суд не повідомив, відзив від нього на адресу суду не надходив. У зв`язку із неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст.280 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов до наступних висновків. Згідно з ч. 3\~ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 27.03.2017 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір №2703/1 про надання консультаційних послуг (а.с.4-5). Відповідно до умов цього договору (п.1.1.) клієнт отримує, а консультант на договірній основі зобов`язується сприяти отриманню клієнтом імміграційної візи від посольства США шляхом здійснення консультування визначеним у цьому договорі. Згідно з п.7.2. згаданого договору часом завершення надання консультаційних послуг щодо імміграційного процесу клієнта вважається момент підписання клієнтом та консультантом акту про виконання робіт (що є невід`ємною частиною даного договору) та отримання клієнтом імміграційної візи, кінцевий термін отримання якої складає 30.09.2017 року (а.с.4, звор.). Пунктами 6.2.1.-6,2,4., укладеного між сторонами договору, встановлено, що клієнт зобов`язується сплатити 200,00 доларів США у гривнях по курсу НБУ на момент сплати, не пізніше двох тижнів після підписання договору; 1800,00 доларів США у гривнях по курсу НБУ на момент сплати, не пізніше двох тижнів після проходження співбесіди та підписання акту виконаних робіт; 3000,00 доларів США у гривнях по курсу НБУ на момент сплати, не пізніше шести місяців з моменту проходження співбесіди та підписання акту виконаних робіт; 3000,00 доларів США у гривнях по курсу НБУ на момент сплати, не пізніше одного року з моменту проходження співбесіди та підписання акту виконаних робіт. Відповідно до п.6.2.5. договору у випадку відмови консульством у видачі візи клієнту, клієнт звільняється від сплати коштів по основному договору, окрім коштів у вигляді 200,00 доларів США по курсу НБУ сплачених попередньо за обов`язкового пред`явлення консультанту офіційної відмови у видачі візи консульством США протягом 30 календарних днів з моменту такої відмови. Обов`язок підтвердження факту відмови покладається на клієнта. В разі ненадання клієнтом відмови консульства у видачі візи у строки визначені послуги вважаються виконаними консультантом повністю та клієнт зобов`язаний платити такі у порядку визначеному даним договором (а.с.4, звор.). Крім того, п.6.3.1. договору сторонами погоджено, що за несвоєчасну оплату за надані консультаційні послуги, згідно з даним договором клієнт сплачує консультанту штрафні санкції у вигляді пені в розмірі один відсоток від загальної суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. 27.03.2017 року між позивачем та відповідачем було підписано акт про виконання робіт, згідно з п.3 якого він є підтвердженням отримання консультаційних послуг (а.с.6, звор.). Як стверджує сам позивач, відповідачем оплачено йому 200,00 доларів США відповідно до п.6.2.1. укладеного між сторонами договору. В той же час, судом не здобуто жодних доказів щодо надання відмови відповідачу у видачі візи посольством США чи здійснення оплати позивачу вартості консультаційних послуг, визначених п.п.6.2.2.-6.2.4., укладеного між сторонами договору. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зважаючи на встановлені судом обставини, суд дійшов до висновку, що позивачем виконано усі зобов`язання за договором №2703/1 про надання консультаційних послуг від 27.03.2017 року. В той же час, судом не здобуто і відповідачем, всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України, не подано будь-яких доказів щодо здійснення ним оплати вартості консультаційних послуг, визначеної п.п.6.2.2.-6.2.4. договору та не надано будь-яких документів, визначених п.6.2.5 цього договору на підтвердження відмови йому у видачі візи та повідомлення про це позивача у встановлений договором строк. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення, а відтак з відповідача слід стягнути в користь позивача вищевказану заборгованість. При цьому, суд враховує, що відповідач не подав доказів на заперечення укладення з позивачем договору, відсутності підстав для оплати вартості консультаційних послуг чи неправильності нарахування позивачем заборгованості за надані консультаційні послуги та пені за несвоєчасну оплату таких. При цьому, враховуючи п.6.1. укладеного між сторонами договору та роз`яснення п.14 постанови пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», суд дійшов до висновку про необхідність стягнення 7800,00 доларів США у еквіваленті до національної валюти України гривні станом на момент ухвалення судом цього рішення. Відтак, зважаючи на те, що станом на 05.12.2019 року курс гривні до долара США становив 23,93 грн. за 1 долар США, то 7800,00 доларів США становить 186654,00 грн. (7800,00 доларів США*23,93 грн.=186654,00 грн.). Крім того, на підставі ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, задовольняючи позов, суд вважає за необхідне покласти на відповідача судові витрати у справі, а саме 2460,95 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved