Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з [PERSON] на свою користь заборгованості в розмірі 16301,92 грн. та понесені позивачем судові витрати в розмірі 1921,00 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карток від 18.11.2015 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 11794,29 грн. на платіжну картку. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, в той час як відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 16.04.2019 року має заборгованість в загальному розмірі 16301,92 грн., яка складається з: 6869,65 грн. - заборгованість за кредитом, 2351,60 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 6045,16 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 1035,51 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В той же час, позивач в позовній заяві зазначив, що в разі неявки відповідача до суду, не заперечує проти розгляду справи без участі представника позивача та винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надано. Відзиву від відповідача на позовну заяву до суду не надходило. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених вимог Закону, суд вбачає за можливе розглянути справу без відповідача і винести заочне рішення. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява АТ КБ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 09.01.2013 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 5). З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , 07.09.2015 року відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , 18.11.2015 року було змінено кредитний ліміт, а саме встановлено в розмірі 11794,30 грн. (а.с. 49). 18.11.2015 року між сторонами було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карток (а.с. 6). Відповідно до п. 1.1 зазначеної угоди сторони погодили зменшити розмір заборгованості, яка виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: проценти на 272,4 грн., комісію на 55,48 грн., пеню на 0,00 грн., штраф на 707,63 грн. Заборгованість за договором 1 з дати підписання Генеральної угоди складає 12474,3 грн. Дата кінцевого погашення заборгованості за Договором 1 - 30.11.2018 року. Згідно п. 1.3 зазначеної угоди, згідно ст.ст. 212, 651 Цивільного кодексу України у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених Договорами та Розділом 1 «Реструктуризація заборгованості» Генеральної угоди більш як на 1 день: строком повернення кредиту, вказаного в п.п. 1.1.3 Генеральної угоди, є 2-й день з моменту такого порушення. Вся заборгованість за кредитом, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту (2-й день) вважається простроченою. У день, наступний за днем повернення кредиту (2-й день) позичальник сплачує банку штраф в розмірі 1035,51 грн. за Договором 1. Згідно п. 2.1 Генеральної угоди, банк надає позичальнику терміновий кредит в сумі 11794,3 грн. на строк 36 місяців, з 18.11.2015 року по 30.11.2018 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 11794,3 грн. в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у вказані в Умовах та Правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 427,9 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості по кредиту, процентів а також інших витрат у відповідності з Умовами та правилами. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 30.11.2018 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Генеральною угодою, «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у вищезазначеній заяві. При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підпунктами 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 встановлено, що Клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за Кредитом, процентам за його використання, за перевикористання платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку клієнт зобов`язаний виконати зобов`язання з повернення Кредиту (в тому числі прострочених Кредитах і Овердрафту), оплату Винагороди Банку. Як вказує позивач та що не було спростовано відповідачем, [PERSON] зобов`язання за договором не виконувала, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погасила, у зв`язку із чим станом на 16.04.2019 року має заборгованість в загальному розмірі 16301,92 грн., яка складається з: 6869,65 грн. - заборгованість за кредитом, 2351,60 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 6045,16 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 1035,51 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Зазначена сума заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за договором б/н від 18.11.2015 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Суд враховує, що згідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669 -У11 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та / або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Положення частин першої і другої цієї статті не поширюються на нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики, укладеними з юридичними особами і фізичними особами - підприємцями, місцезнаходженням яких є територія проведення антитерористичної операції, крім населених пунктів згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, якщо такі договори укладені після 1 січня 2018 року або до яких після 1 січня 2018 року за погодженням сторін вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов`язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р м. Добропілля Донецької області віднесено до вказаного переліку. Також Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та від 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р., щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Таким чином, враховуючи, що генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карток було укладено між сторонами 18 листопада 2015 року, а також зважаючи на те, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , тому на підставі вказаного Закону має бути звільнений від сплати штрафу в розмірі 1035,51 грн., які нараховані після 14 квітня 2014 року. З матеріалів справи вбачається, що нарахування пені позивачем здійснювалося з 30.06.2017 року, що підтверджується відповідним розрахунком. З урахуванням того, що від сплати пені, нарахованої після 14 квітня 2014 року відповідач на підставі ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» має бути звільнений, тому пеня в загальному розмірі 6045,16 грн. не підлягає стягненню з відповідача. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги частково в загальному розмірі 9221,25 грн., яка складається з: 6869,65 грн. - заборгованість за кредитом, 2351,60 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні з позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Таким чином з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1087,29 грн. пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі ст.ст. 526, 530, 549, 611, 615, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial