Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 21.01.2012 в сумі 30446 грн. 50 коп., із них: 2498 грн. 38 коп. заборгованості за кредитом, 22922 грн. 10 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом, 3100 грн. 00 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом та пені; 1926 грн. 02 коп. штрафи та судовий збір в сумі 1600 грн. 00 коп., мотивуючи тим, що 21.01.2012 відповідачеві по кредитному договору без номера від 21.01.2012 було видано кредит в розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При порушенні строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконує і тому заборгованість по кредитному договору станом на 31.10.2017 становить вищевказану суму. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника банку. Позовні вимоги підтримують. Погоджуються на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до кредитного договору без номера від 21.01.2012 ( підписана заява 21.01.2012 відповідачем разом з «Памяткою клієнта», «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві) було надано відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно від суми позики. Згідно п. 1.1.5.25 Умов та правил надання банківських послуг за несвоєчасну оплату послуг передбачених договором, Умовами і Правилами відповідач повинен сплатити банку по кожному випадку порушення пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної дисконтної ставки НБУ, що діяла у період, за який платиться пеня, за кожний день прострочення. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг , відповідач зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених даним договором більше ніж на 30 днів, він повинен заплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Крім того, в п. 1.1.7.14. Умов та правил зазначено, що відповідач зобовязується сплачувати комісії і інші виплати, встановлені банком за банківське обслуговування, у відповідності до Тарифів. Згідно п.2.1.1 12.8. банк стягує комісію за обслуговування відповідно до Тарифів, Памятки клієнта, Довідки про умови кредитування, Тарифів банку, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. Сплата комісії здійснюється відповідно до п. 2.1.1.3.3. Умов і правил. В п. 2.1.1.3.3. передбачено, що клієнт поручає банку списувати з картрахунку суму грошових коштів в розмірі здійснених клієнтом або його довіреною особою відповідно до правил Міжнародних платіжних систем, а також вартість послуг передбачених Тарифами банку при настанні строків платежу. Пункт 2.1.1.12.13 не регулює умови нарахування комісії та не визначає її розміру. А тому є незрозумілим на яких умовах взагалі було нараховано комісію по кредитному договору №б/н від 21.01.2012. Копія розрахунку по рахунку [PERSON] (а. с. 4-5) підтверджує, що позивачем нараховано заборгованість по кредитному договору в сумі 30446 грн. 50 коп., із них: 2498 грн. 38 коп. заборгованості за кредитом, 22922 грн. 10 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом, 3100 грн. 00 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом; 1926 грн. 02 коп. штрафи. Відповідно розрахунок по пені відсутній, тобто заборгованість по пені не підтверджена належними доказами. Нормами, закріпленими в ст.81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За таких обставин, оскільки, суми заборгованості по договору №б/н від 21.01.2012, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], в частині пені та комісії, позивачем не доведені, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. При цьому, суд враховує те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року в справі №6-2003 цс15 та є обов'язковою для всіх судів згідно зі ст. 360-7 ЦПК України. Умовами та правилами надання банківських послуг сплата пені та штрафу передбачені за порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, тобто за одне й те саме порушення. Таким чином, позов в частині стягнення з відповідача штрафу в сумі 1926 грн. 02 коп. задоволенню також не підлягає. Водночас, враховуючи, що відповідачем не вживаються заходи щодо добровільного погашення заборгованості по кредитному договору без номера від 21.01.2012, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 2498 грн. 38 коп. та заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 22922 грн. 10 коп., а всього на загальну суму 25420 грн. 48 коп., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1600 грн.00 коп. в доход держави. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: в розмірі, що становить 1335 грн. 84 коп. (1600 грн. х 83,49 (% задоволених вимог):100% = 1335 грн. 84 коп.)).

Outcome: partial