Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого покликався на те, що згідно кредитного договору №006-08999-100512, укладеного 10.05.2012р. між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТзОВ «Комерційний банк «Дельта») та відповідачем [PERSON], банк, відкривши відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, відкрив держателю кредитну лінію на загальну суму 30000грн. та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10700грн. Кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх обов'язків перед банком за договором та вчинення інших операції передбачених договором. Договір діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. Однак, [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 06.05.2014р. його заборгованість по кредиту становить 17041,68грн., з яких: 7296,90грн. - тіло кредиту; 3401,93грн. - прострочене тіло кредиту; 6342,85грн. - заборгованість за відсотками. Просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ «Дельта Банк» - Духота І.В. не з'явився, однак подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутності, не заперечив проти винесення заочного рішення в справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, однак подав заяву, в якій позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі, просив суд розтермінувати йому рівними частинами суму боргу на 12 місяців у зв'язку із скрутним матеріальним становищем, просив справу слухати у його відсутності. Тому суд, враховуючи думку представника позивача та відповідача, викладену в їх письмових заявах, розглянув справу за відсутності останніх та ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 10.05.2012р. між Публічним акціонерним банком «Дельта Банк» (правонаступник ТзОВ «Комерційний банк «Дельта») та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №006-08999-100512,відповідно до якого банк, відкривши відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, відкрив держателю кредитну лінію на загальну суму 30000грн. та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10700грн. (а.с.3-4). Договір діє до повного виконання зобов'язань. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) зобов'язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.9) [PERSON] порушував графік погашення заборгованості, внаслідок чого кредит вчасно не сплачував, у зв'язку з чим станом на 10.05.2014р. його заборгованість по кредиту становить 17041,68грн., з яких: 7296,90грн. - тіло кредиту; 3401,93грн. - прострочене тіло кредиту; 6342,85грн. - заборгованість за відсотками. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором, відповідачем суду не подано. В той же час згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене, те, що визнання позову відповідачем є безумовним, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, переконавшись у правильному розумінні відповідачем змісту обставин справи, відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції останнього з цього приводу, вважає, що позов про стягнення з нього вказаної в позові заборгованості слід задоволити. Крім цього, ст. 217 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відтак, враховуючи вищенаведене, а також скрутне матеріальне становище відповідача, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, при цьому вважає за можливе розстрочити виконання рішення терміном на 12 місяців. Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved