Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 16.10.2012 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, у відповідності до якого він передав [PERSON] грошову позику в розмірі 10 000, 00 грн., зі строком повернення до 20.10.2012 року. Укладення договору позики підтверджується розпискою [PERSON] від 16 жовтня 2012 року. Розписка на яку він посилається, підписана позичальником - [PERSON], що відповідає вимогам цивільного законодавства. Строк повернення у розписки визначений до 20.10.2012 року. У встановлений договором строк відповідач, на порушення своїх договірних зобов'язань, позику не повернув. На прохання позивача про добровільну сплату заборгованості відповідач ніяким чином не відреагував, в усній формі відмовився сплатити заборгованість. Тому просить суд стягнути з [PERSON], борг за договором позики у розмірі - 10 000,00 грн., інфляційні витрати у розмірі - 1223,24 грн., проценти за користування коштами у розмірі -550,68 грн., та пеня у розмірі -787,39 грн., всього у розмірі - 12 561,31 грн., та судові витрати у розмірі 243,60 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги уточнив, та просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 10000 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 704,38 грн., інфляційні витрат - 2561,43 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання в сумі 787,39 грн., а всього стягнути 14 053,20грн., судові витрати залишає за собою. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги не визнав у повному обсязі, пояснив що розписку він писав, але проценти та пеня в розписці не зазначена та не оговорювалася, тому позов не визнає повністю. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи та оцінивши все у сукупності, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] і відповідачем [PERSON] укладений договір позики грошових коштів, що підтверджується розпискою від 16.10.2012 року (а.с.19), в якій зазначено, що [PERSON], отримав в борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 10000, 00 грн., та зобов'язується повернути грошову суму боргу до 20.10.2012 року. [PERSON] підтвердив в судовому засіданні, що він розписку написав і підписав власноручно. У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, на підставі вищезазначеного суд вважає, що позовні вимоги в судовому засіданні доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved