Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, третьої особи про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 13 580 грн. 05 коп. та пені в розмірі 1 035 грн. 43 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 19.11.2013 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Suzuki SX4», д.н.з. [NUMBER], що належить йому на праві приватної власності, під керування водія [PERSON] Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 09.12.2013 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні вище вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Оскільки на момент вчинення ДТП, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була забезпечена у ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» на підставі полісу №АЕ/1138009 від 17.01.2013 року, позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату йому страхового відшкодування. Не зважаючи на те, що позивачем було представлено страховику повний перелік документів для здійснення страхового відшкодування, після чого між ними було узгоджено розмір збитків розмірі 13 580 грн. та повідомлено номер страхової справи, а саме №15134/5, таке відповідачем у передбачений договором термін здійснено не було. Крім того, 23.05.2014 року позивач звернувся із скаргою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг щодо неправомірного нездійснення відповідачем виплати страхового відшкодування, на що ним було отримано відповідь від 17.07.2014 року, в якій повідомляється про встановлення ознак порушення законодавства у сфері фінансових послуг щодо нездійснення виплати відшкодування відповідачем у встановлений строк. А тому позивач звернувся із позовом до суду про стягнення цих коштів та розміру пені за прострочення виплати страхового відшкодування з вини відповідача за період з 26.03.2014 року по 15.08.2014 року в розмірі 1 035,43 грн. в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з мотивів наведених вище, просить позов задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку шляхом, а тому у відповідності до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Третя особа у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив, зазначив, що 19.11.2013 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Geely-MR7151», д.н.з. [NUMBER], яким він керував та автомобіля марки «Suzuki SX4», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], в якій постановою Личаківського районного суду м. Львова від 09.12.2013 року його було визнано винним у вчиненні вищезгаданого ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності. Підтвердив, що на момент вчинення ДТП, його цивільно-правова відповідальність була забезпечена у ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» на підставі полісу №АЕ/1138009 від 17.01.2013 року. Зважаючи на те, що представник позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а належно повідомлений про розгляд справи відповідач в судове засідання не з'явився повторно, суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, справу слід розглянути у його відсутності, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши та перевіривши представленні по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 19.11.2013 року, яка відбулася з вини [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» на підставі страхового полісу №АЕ/1138009 від 17.01.2013 року, був пошкоджений автомобіль марки «Suzuki SX4», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], що належить на праві приватної власності позивачу. Факт ДТП та винність у ньому [PERSON] стверджується, зокрема постановою Личаківського районного суду Львова від 09.12.2013 року, згідно якої [PERSON] 19.11.2013 року о 17 год. 00 хв. на вул. Зелені, 28 в м. Львові, керуючи автомобілем марки «Geely-MR7151», д.н.з. [NUMBER], порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України, а саме: не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив зіткнення з належним позивачу на праві приватної власності автомобілем марки «Suzuki SX4», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], який по інерції здійснив зіткнення з автомобілем марки «Kia Cerato” д.н.з. [NUMBER], завдавши автомобілям технічних пошкоджень. Згідно поданих позивачем станом на 25.12.2013 року Страховику усіх документів, що визначені статтею 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-VI - між позивачем та відповідачем було погоджено розмір збитків в сумі 13 580,05 грн. Крайній строк виплати страхового відшкодування закінчувався 25.03.2014 року. Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-VI, визначено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його і у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк згідно умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У відповідності вимог статті 629 договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими, оскільки ним представлено всі документи для виплати страхового відшкодування, однак відповідач у строки визначені договором рішення про виплату такого не прийняв. Щодо розміру страхового відшкодування спір відсутній. Крім цього, суд вважає, що вимоги позивача по стягнення пені є обґрунтованими, оскільки судом встановлено, що відповідачем прострочено виплату страхового відшкодування за період з 26.03.2014 року по 15.08.2014 року. Відповідно до вимог п.3 ст.20 Закону України «Про страхування» - страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до вимог п.36.6 ст.36 норм цього Закону - за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відтак з врахуванням того, що відповідач не виконав своїх обов'язків по виплаті страхового відшкодування, з відповідача на користь позивача слід стягнути відшкодування матеріального шкоди в сумі 13580,05 грн. та згідно представленого розрахунку 1 035,43 грн. пені за прострочення виплати страхового відшкодування. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати пов'язані з оплатою судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved