Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, згідно якого просить зменшити розмір аліментів з 1/3 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 27 червня 2012 року про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що згідно рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 07.06.2019 року по справі №707/2513/18 він сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1400 грн., з наступною індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 22 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно правил ч.6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ухвали суду від 12.11.2019 року про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, але на адресу суду надійшла заява, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу без її участі. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 27 червня 2012 року по справі №2320/1831/2012 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.06.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, за рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 07.06.2019 року по справі №707/2513/18 з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1400 грн., з наступною індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 22 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Вирішуючи даний позов, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо матеріального забезпечення дитини, передбаченого ст.ст. 141, 180 СК України, а також приділяє першочергову увагу як найкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи в сукупності обставини та матеріали справи, а саме наявність у позивача зобов`язання забезпечувати належне матеріальне становище для обох дітей, а також, зважаючи на те, що відповідно до положень ст. 141 СК України рівнозначний обов`язок щодо утримання дитини покладається як на позивача, так і на відповідача по справі, суд приходить до висновку про наявність обгрунтованих та законних підстав для задоволення позовних вимог щодо зменшення розміру аліментів, які стягуються, відповідно до рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 27 червня 2012 року по справі №2320/1831/2012, з 1/3 частини із всіх видів заробітку відповідача щомісячно, - на 1/6 частину всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved