Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди, мотивуючи тим, що 02.01.2013 р. наказом № 1 позивача було переведено на посаду викладача. Наказом № 72 від 27.06.2017 року, Відповідач попередив Позивача про наступне можливе звільнення 28.08.2017 року у звязку із скороченням педагогічного навантаження на 2016-2017 навчальний рік. Наказом №97 від 23.08.2017 року позивача було звільнено з посади викладача згідно п.1 ст.40 КЗпП у звязку із скороченням штат. Вважаючи, що звільнення є незаконним і здійснено з особистих мотивів, Позивач звернулася зі скаргою до керівництва відповідача [PERSON] державного екологічного університету із зверненням в якому посилалась на незаконні дії відповідача [PERSON], як підлеглої відповідачу ОДЕКУ особи та просила провести перевірку її діяльності. Відповідач ОДЕКУ ухилився від розгляду скарги, та надіслав скаргу для розгляду відповідачу [PERSON] тобто безпосередньо особі на яку скаржились. Відповідач [PERSON]Г, розглянула скаргу на засіданні педагогічної ради, розголосила особисті відомості які містились у цій скарзі, вдалася до принижуючих людську гідність висловлювань на адресу позивача. Розгляд скарги відповідачем ОДЕКУ проводився без участі позивача. Письмової відповіді на скаргу позивачу не надали. Вважає такі дії відповідачів незаконними та просить суд визнати незаконними дії [PERSON] державного екологічного університету та директора Херсонського гідрометеорологічного технікуму [PERSON]; стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду у сумі 20 000 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.02.2018 року провадження у справі відкрито і вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. 14.03.2018р. на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов не визнав, пояснив, що вона не розглядала скаргу а лише надавала пояснення щодо неї, просила суд у задоволенні позову відмовити. 16.03.2018р. на адресу суду від відповідача ОДЕКУ надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов не визнав, просив суд у задоволенні позову відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 02.01.2013 р. наказом № 1 позивача було переведено на посаду викладача. Наказом № 72 від 27.06.2017 року, позивача було попереджено про наступне можливе звільнення 28.08.2017 року у звязку із скороченням педагогічного навантаження на 2016-2017 навчальний рік. Наказом №97 від 23.08.2017 року позивача було звільнено з посади викладача згідно п.1 ст.40 КЗпП у звязку із скороченням штат. Вважаючи, що звільнення є незаконним і здійснено з особистих мотивів, позивач звернулася зі скаргою (б/н, не датована) до керівництва відповідача [PERSON] державного екологічного університету із зверненням в якому посилалась на незаконні дії відповідача [PERSON], як підлеглої відповідачу ОДЕКУ особи та просила провести перевірку її діяльності. Листом №4.3-17-3642-17 від 23.11.17року, Міністерство освіти і науки України вказане звернення [PERSON] направило для розгляду на адресу Ректора [PERSON] державного екологічного університету [PERSON] Відповідно до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги. На виконання вищевказаної норми та на виконання доручення ректора [PERSON] державного екологічного університету 29 листопада 2017 р. на електронну адресу ХГМТ ОДЕКУ від відповідача ОДЕКУ було направлено вимогу надати письмові пояснення з питань, що наведені в зверненні Позивача до Міністерства освіти і науки України для обєктивного і вчасного розгляду звернення Позивача [PERSON] державним екологічним університетом. Разом з тим по суті питання по викладені у зверненні позивачем до Міністерства освіти і науки України щодо незаконності дій керівництва технікуму в Херсонський гідрометеорологічний технікум не розглядались. Таким чином, суд вважає, що відповідач ОДЕКУ не ухилявся від розгляду звернення позивача до Міністерства освіти і науки України і вимога останнього про надання письмових пояснень за фактами наведеними в зверненні позивача є цілком законною і не порушує вимоги Закону України «Про звернення громадян». За ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу. Оскільки позивачем не доведено, а судом не встановлено, що позивач зверталася до Міністерства освіти і науки України або до [PERSON] державного екологічного університету з проханням запросити її на засідання, суд вважає, що права позивача в цій частині не були порушені. Крім того, щодо оприлюднення змісту звернення [PERSON] на педагогічній раді ХГМТ ОДЕКУ суд встановив наступні факти: Стаття 5. ЗУ «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Судом встановлено, що 04.12.2017 року, при проведенні педагогічної ради ХГМТ ОДЕКУ, в розділі різне, розглядалось питання стосовно майбутнього існування технікуму, в ході якого було піднято питання, щодо дій викладача технікуму [PERSON]М та її доньки - [PERSON], які значно ускладнюють роботу колективу. Відповідно, інформація яка наведена в зверненні [PERSON], стосується не лише відповідача [PERSON] а і педагогічного колективу технікуму, тому відповідач [PERSON] правомірно довела інформацію, що міститься в зверненні, до осіб, яких вона стосується. Разом з тим, відповідач [PERSON] у відзиві зазначила, що озвучена була лише інформація, яка стосується безпосередньо [PERSON] особисто і присутніх членів педагогічної ради. Персональні дані [PERSON] та будь яка інша інформація про неї не озвучувалась. Таким чином суд вважає, що дії відповідача [PERSON] були здійснені з дотриманням вимог чинного законодавства України і не суперечили нормам ст.10 Закону України «Про звернення громадян» (Заборона розголошення відомостей, що містяться у зверненнях). Статті 23, 1167 ЦК України, повязують відшкодування моральної шкоди із протиправними діями особи відносно потерпілого, відповідно, враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави для застосування наслідків передбачених ст. 23 ЦК України повязаних із відшкодуванням моральної шкоди у розмірі 20000 грн.

Outcome: dismissed