Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № BLaЖГА00063601 від 17.08.2011 року у розмірі 42176,34 грн., зазначаючи, що 17.08.2011 року між ПАТ ВіЕйБі Банк та [PERSON] був укладений кредитний договір № BLaЖГА00063601, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 11500,00 грн. із строком користування по 17.08.2014 року за процентною ставкою 15,00 % річних. Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту. Взяті на себе зобов′язання за зазначеним договором [PERSON] виконав своєчасно і в повному обсязі. [PERSON] порушила зобовязання стосовно своєчасного повернення отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів та комісійної винагороди, в зв′язку з чим станом на 15.08.2015 року за відповідачем числиться заборгованість у розмірі 42176,34 грн. До теперішнього часу відповідач не виконує зобовязання, заборгованість не сплачує, в звязку з чим банк змушений звернутися до суду з позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність за наявними у справі доказами. Відповідачка надала заяву по розгляд справи за її відсутності, надала квитанції про сплату кредиту в повному обсязі, просила в позові відмовити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК УКраїни, за кредитним договором банк бо інша фінансова установа забов′язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов′язується повернути кредит та сплатити проценти. Матеріалами справи встановлено, що 17.08.2011 року між ПАТ ВіЕйБі Банк та [PERSON] був укладений кредитний договір № BLaЖГА00063601, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 11500,00 грн. із строком користування по 17.08.2014 року за процентною ставкою 15,00 % річних. Відповідно до умов Договору відповідач зобов'язалася погашати заборгованість перед Банком по наданому кредиту й відсоткам згідно з встановленим графіком. Як вбачається з наданого розрахунку по кредитному договору № BLaЖГА00063601 від 17.08.2011 року загальна заборгованість станом на 15.08.2015 року становить 42176,34 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 6051,24 грн..; заборгованість по сплаті відсотків 1960,57 грн.; заборгованість по сплаті комісії - 2897,41 грн; плата за пропуск платежів 31267,12 грн. Відповідачем надані квитанції про внесення готівки для погашення заборгованості по кредитному договору від 05.09.2011 року на суму 700,00 грн., від 12.10.2011 року на суму 601,00 грн., від 16.11.2011 року на суму 605,00 грн., від 29.12.2011 року на суму 635,00 грн., від 24.01.2012 року на суму від 616,00 грн., від 29.02.2012 року на суму 635,00 грн., від 26.03.2012 року на суму 610,00 грн., від 24.05.2012 року на суму 1355,00 грн., від 18.06.2012 року на суму 610,00 грн., від 21.08.2012 року на суму 1320,00 грн., від 01.10.2012 року на суму 650,00 грн., від 23.10.2012 року на суму 650,00 грн., від 19.11.2012 року на суму 620,00 грн., від 21.01.2013 року на суму 650,00 грн., від 20.02.2013 року на суму 750,00 грн., від 10.04.2013 року на суму 780,00 грн., від 18.06.2013 року на суму 700,00 грн., від 27.08.2015 року на суму 350,00 грн., від 28.09.2015 року на суму 1020,00 грн., від 07.10.2015 року від 612,00 грн., від 21.10.2015 року на суму 612,00 грн., від 26.10.2015 року на суму 408,00 грн., від 03.11.2015 року нв суму 8153,30 грн., а всього на загальну суму 23642,30 грн. Згідно наданого рохрахуну позивачем щодо нарахування плати за пропуск платежів зазначено, що з 18.05.2015 року відповідачу нарахували 26108,52 грн., яка станом на 15.08.2015 року стала складати 29481,44 грн., а в період з 18.08.2011 року по 17.05.2015 року по нарахуванням стояли значення 0,00 грн. Пояснень яким чином була нарахована така сума позивачем не надано, за таких обставин суд позбавлений можливості встановити правильність та обгрунтованість таких нарахувань, перевірити чи не було пропущено позивачем строк позовної давності щодо нарахування пені, яка складає один рік. Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Наданий позивачем розрахунок заборгованості суд не може прийняти до уваги. Також згідно наданих відповідачем квитанцій на суму 23642,30 грн. судом встановлено, що тіло кредиту в розмірі 11500 грн. та відсотки за ним були сплачені в повному обсязі, спростувать з боку позивача цієї обставини суду не надано. Оскільки відповідачем погашена заборгованість за кредитом, не зрозуміло на яких підставах позивачем була нарахована пеня з 18.05.2015 року. Нарахована пеня також не відповідала сумі кредиту та відсотків на момент звернення з позовом до суду, оскільки співвідношення пред*явлених до стягнення санкцій і наслідки порушення зобов*язань не є співрозмірними. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, факти зазначені в позовній заяві не знайшли підтвердження в судовому засіданні, а тому суд приходить до висновку в необхідності відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed