Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд\~ стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 28.10.2019 року по 30.09.2020 року в сумі 19\~538,73 грн.; стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Даний будинок знаходиться на балансі ДП « СК-Сервіс». Відповідач всупереч вимогам ЗУ « про житлово-комунальні послуги » не сплачує вартість спожитих комунальних послуг, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 19\~538,73 грн., що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надав відзив на позовну заяву та письмові заперечення проти позову в яких зазначив, що [PERSON] після набуття права власності на квартиру до якої надаються житлово-комунальні послуги відповідно до договору купівлі-продажу квартири, укладеного 28.10.2019 року між [PERSON] та ТОВ « ФК « Алькор Інвест» не користується зазначеним житлом, оскільки в даній квартирі проживає особа та члени її сім`ї, яка володіла спірним майном до набуття права власності на нього ТОВ « ФК « Алькор Інвест». Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Верховний Суд у постанові від 1жовтня 2020року усправі №361/8331/18 виходив із того, що якщо наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Сторони по справі в судовому засіданні не заперечували проти розгляду справи. Суд, дослідивши\~та проаналізувавши\~матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Дочірнє підприємства « СК Сервіс» зареєстровано виконавчим комітетом Одеської міської ради 11.07.2008 року, про що видано Свідоцтво про реєстрацію юридичної особи бланк серія [NUMBER] . Згідно із Статутом ДП « СК-Сервіс», затвердженим загальними зборами засновників 20.06.2008 року, основними видами його діяльності є надання комунальних послуг, надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, надання послуг з управління будинками ( балансоутримання) тощо. За Актом приймання-передачі від 27.10.2008 року ДП « СК-Сервіс» прийняло на баланс 18-ти поверховий 3-х секційний жилий будинок з вбудованими приміщеннями об`єктів обслуговування, офісними і розважальними центрами, підземною автостоянкою за адресою: [ADDRESS] та здійснює його утримання і надання комунальних послуг. Відповідно Дозволу Головного управління держпраці в Одеській області № 426.17.51 від 11.09.2017 року та Ліцензії № 289/А-2017 від 14.04.2017 року ДП « СК-Сервіс» здійснює експлуатацію газовикористовуючого обладнання, займається виробництвом та постачанням теплової енергії та застосовує двоставковий тариф на послуги теплопостачання. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири серії та номер: 890, виданий 28.10.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовою Н.В., що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.03.2020 року за № 203829439. Відповідно до розрахунку ДП « СК-Сервіс» сума заборгованості [PERSON] за спожиті послуги з централізованого опалення, утримання будинку та прибудинкової території та постачання холодної води в період з 28.10.2019 року по 30.09.2020 року становить 19\~538,73 грн. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно статті 162 ЖК України власники (споживачі) повинні здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені угодою сторін. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Як вбачається зі змісту статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать житлові послуги (утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно пункту 7 частини третьої статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку має право вести претензійно-позовну роботу у разі виникнення заборгованості за надані послуги в порядку і строки, встановлені законом та/або договором. Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду № 211/3347/18 від 25.03.2020 року та №201/9729/18 від 22.01.2020 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. На даний час [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що не спростовується сторонами по справі. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. 22.03.2021 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, який прийнятий судом. Згідно ч.3 ст. 83 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Суд критично ставиться до посилань представника відповідача на те, що [PERSON] після набуття права власності на квартиру до якої надаються житлово-комунальні послуги відповідно до договору купівлі-продажу квартири, укладеного 28.10.2019 року між [PERSON] та ТОВ « ФК « Алькор Інвест» не користується зазначеним житлом, оскільки в даній квартирі проживає особа та члени її сім`ї, яка володіла спірним майном до набуття права власності на нього ТОВ « ФК « Алькор Інвест», оскільки доказів даних тверджень суду не надано. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених\~ЦПК України\~випадках. Враховуючи вищевикладене суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч.2\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судом встановлено, що внаслідок невиконання Відповідачем зобов`язань Позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням на зазначену суму . Оскільки позивач приймає участь у справі не самостійно, а шляхом залучення представника - адвоката, витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача у разі задоволення позову. За правилами ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач просить стягнути на його користь також витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 грн.. На підтвердження понесених витрат надано до суду додаткова угода від 21.10.2020 року до договору про надання правової допомоги №03/09/19 від 03.09.2019 року в якій пунктом 2 зазначено розмір гонорару 3000 грн., актом приймання-передачі наданих послуг від 21.10.2020 року та платіжним дорученням № 3504 від 01.03.2021 року на суму 3000 грн. Суд вважає, що визначений адвокатом розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт за понад рік розгляду справи у суді; ціною позову та значенням справи для сторони, сплатою судових зборів за подання заяв про витребування доказів, тому суд дійшов до переконання, що представником позивача надано належні та допустимі докази, які надані до матеріалів справи понесених ним витрат у справі, які підлягають стягненню із відповідача. З наведеного вище, суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved