Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про зміну розміру стягуємих аліментів на дитину. В позовній заяві посилається на те, що відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області від 18 вересня 2014 року за позовом [PERSON], до [PERSON], про стягнення аліментів на неповнолітню дитину призначене стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини заробітку щомісяця на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] [INFO]. 04 липня 2015 року він уклав інший шлюб і в нього [INFO] народився син [PERSON]. Його середньомісячний дохід після утримання обов,язкових платежів і зборів складає біля 7000 гривень, з яких він щомісячно витрачається на сплату житлово-комунальних послуг - від 1000 до 3500 гривень, щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини. Його дружина [PERSON], з 07 березня 2016 року по 21 січня 2019 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідачка [PERSON], також працює на ДСП ЧАЕС на посаді техніка 1 категорії у відділі матеріально-технічного забезпечення, де отримує заробітну плату, розмір якої не істотно відрізняється від його заробітної плати. З вищевикладеного вбачається, що грошових коштів утримувати сім,ю не вистачає, притому що треба сплачувати за електричну енергію, телекомунікаційні послуги та витрачати грошові кошти на одежу. Оскільки на даний час змінився його сімейний стан та погіршилося матеріальне становище, то просить змінити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітнього дитини, стягувати з нього кожного місяця аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], у розмірі 1/6 частини від всіх видів його доходів щомісяця. У судове засідання позивач не з,явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, підтримав заявлені позовні вимоги. Його представник у судовому засіданні підтримав позивача, просив позов задовольнити у суді дав покази аналогічно викладеним у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду надала письмове заперечення, просила відмовити в задоволенні позовних вимог оскільки вважала, що позивачем не надано доказів погіршення матеріального стану та здоров,я. Посилання позивача, що його дружина ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, в даному випадку є недоречним, оскільки вона отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, дитина від другого шлюбу на даний момент не потребує додаткових витрат. Вона одна проживає з сином, кожного місяця від відповідача надходять аліменти у розмірі ? частини, фактично це становить у середньому біля 1600 гривень. Дитина росте і потребує додаткових витрат. Позивачу слід враховувати свої зобов'язання по утриманню своєї малолітньої дитини від першого шлюбу. Внаслідок зменшення розміру аліментів діти опиняться у нерівних умовах, один буде забезпечений краще, ніж другий. Діти рівні та, виходячи з принципів справедливості, зменшення розміру аліментів буде порушувати права та законні інтереси малолітньої дитини. Зважаючи на вказане, навіть тих аліментів, що сплачує на даний час позивач, все одно не вистачає на повноцінне забезпечення дитини. потреби дитини на харчування, одяг, взуття, лікування, навчання лише збільшуються, їх син відвідує дитячу школу мистецтв, йому там дуже подобається і він має бажання отримати свій особистий музичний інструмент, навчання платне. Крім того, [PERSON] дуже часто хворіє на простудні захворювання, вона намагається якомога делікатніше обирати ліки, які б не шкодили його здоров,ю, а такі ліки коштують дуже дорого. Разом з цим вона сприяє профілактичному оздоровленню їх дитини, цього року вони відвідували Закарпаття, два попередніх роки виїжджали на море. У зв'язку з цим вона вважає необґрунтованою вимогу зменшити розмір аліментів. За таких обставин, зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання, порушить права малолітнього сина позивача від першого шлюбу. Тому просила відмовити в задоволенні позовних вимог оскільки вони є безпідставними. Судом встановлено, що відповідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 18 вересня 2014 року по цивільній справі № 377/880/14-ц, П№ 2/377/343/14, за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, призначено стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісяця до досягнення ним повноліття на користь [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київський області [PERSON], 04 липня 2015 року уклав шлюб з [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області [INFO] народився [PERSON], в графі батько записаний позивач - [PERSON]. Згідно наданої довідки [PERSON] працює на ДСП «Чорнобильської АЕС», його загальний дохід за останні шість місяців становить 51701,75 гривень. З його заробітної плати утримуються аліменти, за останні шість місяців утримано 11093,50 гривень. Відповідно до довідки з місця роботи відповідача - [PERSON], вона працює на Державному Спеціалізованому Підприємстві «Чорнобильська АЕС», і її середньомісячна заробітна плата за останні дванадцять місяців роботи становить біля 4881 гривні. З наданої довідки з місця проживання відповідача вбачається, що відповідач і малолітній син [PERSON] зареєстровані і проживають у житловому приміщенні, власником якого є її матір [PERSON], яка в даному приміщенні не зареєстрована, і комунальні платежі відповідно до квитанцій про оплату за комунальні послуги нараховують на відповідача і малолітню дитину. Відповідно до наданих довідок вбачається, що хлопчик [PERSON] не безкоштовно відвідує дитячий садок, а також музичну школу. Суд, заслухавши пояснення сторін, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Враховуючи положення ст.ст.8 - 11 ЦПК України, при вирішенні спору в межах заявлених вимог та відповідно до встановлених обставин справи на підставі доказів сторін суд застосовує Закони України, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Як зазначено у ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.1 ст.7 цієї Конвенції дитина реєструється зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру,милосердя,забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно ч.1 ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток(ч.2). Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя(ч.3). Батьки зобов'язані поважати дитину(ч.4). При вирішенні питання щодо участі батька у матеріальному забезпеченні своїх дітей суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини,батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Проаналізувавши надані сторонами докази на обґрунтування позовних вимог і заперечень на позовну заяву, суд прийшов до висновку, що суд не може задовольнити вимоги позивача про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, оскільки відповідно рішення суду з його доходу, а в даному випадку з його заробітку стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини, ця сума становить менше встановленого державою прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а саме з 01.12.2016року по 31.12.2016 року для дітей віком від 6 до 18 років прожитковий мінімум встановлено 1689 гривень. В той же час що стосується матеріального становища позивача на момент розгляду даної справи в суді, то суд вважає, що матеріальне становище позивача істотно не погіршилося у зрівнянні з періодом часу ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на сина [PERSON], оскільки розмір його доходів за місцем роботи не змінився. Відповідно до вимог ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин підстав суд дійшов висновку, що оскільки позивач суду не надав доказів на обґрунтування своїх позовних вимог підстав для задоволення позову немає.

Outcome: dismissed