Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого покликався на те, що 28 серпня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європошта» та [PERSON] укладено договір фінансового кредиту № 317. Відповідно до Кредитного договору (п.п.2.1.-2.3.) [PERSON] отримав кредит у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 коп. готівкою зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,99% в день від розміру кредиту, річний розмір процентів за Кредитним договором складає 361,35% від розміру кредиту.Однак, відповідачем прострочені строки повернення коштів, встановлені п. 1.1. даного Договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 17.04.2019 року складається з наступного: - прострочена заборгованість по кредиту - 4 000,00 грн; - прострочена заборгованість по відсотках за користування кредитом - 9 187.20 грн; - пеня - 868.00 грн; - втрати від інфляції, спричинені простроченням виконання зобов`язання за період з 11.09.2018 року по 17.04.2019 року - 72.00 грн; - три проценти річних, спричинені простроченням виконання зобов`язання за період з 11.09.2018 року по 17.04.2019 року-339,43 грн. Загальна сума заборгованості за договором складає 14 466,63 грн., які позивач разом із понесеними судовими витрати по справі просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого фінансова установа позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 22 вересня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європошта» та [PERSON] було укладено договір фінансового кредиту № 317. Відповідно до Кредитного договору (п.п.2.1.-2.3.) [PERSON] отримала кредит у розмірі 4 000 грн. (чотири тисячі грн. 00 коп.) готівкою зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,99% в день від розміру кредиту, річний розмір процентів за Кредитним договором складає 361,35% від розміру кредиту. Нарахування процентів здійснюється за кожен календарний день фактичного користування кредитом (за основу береться 365 днів у році) від залишку заборгованості по кредиту. Кінцевий термін повернення кредиту, встановлено 11 вересня 2018 року (згідно договору фінансового кредиту № 317 від 22.08.2018 р.) Підписавши Кредитний договір, позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, виконати свої зобов`язання у повному обсязі в порядку та в строки, передбачені Кредитним договором (п. 1.1.). Позичальник підтвердив свою згоду з умовами Кредитного договору, підписавши графік платежів з погашення кредиту та сплати процентів. Також позичальник своїм підписом підтвердва те, що він ознайомився з інформацією про сукупну вартість кредиту для споживача. Ці документи додаються до позовної заяви. Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором - 4000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 37 від 28.08.2018 року (а.с.6). Відповідно до п. 6.4. Кредитного договору при порушенні позичальником строку повернення кредиту, вказаного в п. 3.2 Кредитного договору Позичальник повинен сплатити Кредитору пеню в розмірі 0,1% від розміру кредиту за кожний день прострочення/повернення кредиту. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, а саме, не повернув кредит в строк 11.09.2018 року, порушивши умови Кредитного договору та статті 525, 526, 530, 1054 ЦК України. 26 жовтня 2018 року відповідачу направлено Вимогу про погашення заборгованості по Кредитному договору, що підтверджується поштовими корінцеми, однак відповідач ухиляється від сплати прострочених платежу та відсотків. У зв`язку з порушенням зобов`язання за Кредитним договором відповідач станом на 17.04.2019 року має заборгованість у розмірі 14 466,63 грн., яка складається з: -прострочена заборгованість по кредиту - 4 000,00 грн; - прострочена заборгованість по відсотках за користування кредитом - 9 187.20 грн; - пеня - 868.00 грн; - втрати від інфляції, спричинені простроченням виконання зобов`язання за період з 11.09.2018 року по 17.04.2019 року - 72.00 грн; - три проценти річних, спричинені простроченням виконання зобов`язання за період з 11.09.2018 року по 17.04.2019 року- 339,43 грн. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобов`язань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Як встановлено Судом, [PERSON] неналежно виконував взяті на себе за договором фінансового кредиту №317 від 28.08.2018 року зобов`язання, що підтверджується наявним в матеріалах справи доказами, а саме: копія Договору фінансового кредиту № 317 від 28.08.2018 року з графіком платежів з погашення кредиту та інформацією про сукупну вартість кредиту; копія видаткового касового ордеру № 37 від 28.08.2018 року; копія вимоги про погашення заборгованості по Кредитному договору вих.№312/018 від 26.10.2018 року. Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вищевказаним договором відповідачем суду не надано, як і не надано доказів виконання зобов`язань за договір фінансового кредиту № 317 від 28.08.2018 року належним чином та у встановлені строки. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором фінансового кредиту № 317 від 28.08.2018 року. Враховуючи вищевказані положення закону, а також факт неналежного виконання [PERSON] зобов`язань за договором фінансового кредиту № 317 від 28.08.2018 року, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ ФК «Європошта» заборгованості за договором фінансового кредиту № 317 від 28.08.2018 року в розмірі 14 466,63 грн. Проаналізувавши матеріали справи, положення Договору про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами, враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором фінансового кредиту № 317 від 28.08.2018 року в розмірі 14 466,63 грн., є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки наявні в матеріалах справи докази підтверджують наявність заборгованості за договором про надання банківських послуг у зазначеному розмірі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 288-289 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved