Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13.03.2018 в сумі 34974 грн. 11 коп., із них: заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 24410 грн. 32 коп.; заборгованості по пені та комісії в сумі 10563 грн. 79 коп. та судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп., мотивуючи тим, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] 13.03.2018 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку зазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. 30.10.2019 банком було направлено повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погашення суми заборгованості. Однак, відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим кредит 26.02.2020 став у формі «на вимогу». Заборгованість по кредиту станом на 17.03.2020 становить вищевказану суму. Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження, з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав клопотання, в якому просить справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги підтримав. Відповідач належним чином, відповідно до ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням та оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив на позов відповідач до суду не надав. Дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В абзаці другому частини другої ст. 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Згідно ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що 13.03.2018 [PERSON] , тобто відповідач, підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, в якій просив акціонерне товариство «Універсал Банк» відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку відповідно до умов договору (а. с. 7). Проставленням власноруч свого підпису під цією анкетою-заявою, серед іншого він: підтвердив, що надані ним документи є чинними (дійсними) та наведені їх копії відповідають оригіналу; він погоджується з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови; підписанням цього договору він підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги ( у тому числі його електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку. Він засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом [NUMBER], яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також він визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має різноманітні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. На підтвердження позовних вимог позивачем надано, крім анкети-заяви відповідача до договору про надання банківських послуг, Тарифи, Таблицю обчислення вартості кредиту, Паспорт споживчого кредиту та Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (а. с. 8-22). Згідно з п. 3 «Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача» Паспорту споживчого кредиту сума ліміту кредиту становить від 0 до 100 000 грн. (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит та відображена у мобільному додатку). Відповідно до п.4 Паспорту споживчого кредиту «Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача» процентна ставка, відстотків річних складає: пільгова - 0,00001%, базова - 3,2% (38,4% річних); реальна річна процентна ставка, відстотків річних - 46,7%; комісія за зняття готівки на суму, що перевищує залишок власних коштів, у банкоматах і пунктах видачі готівки будь-яких українських і закордонних банків, а також за операції quasi-валютою за карткою «Monobank» - 4% від суми зняття. Згідно п. 6 Паспорту споживчого кредиту «Додаткова інформація» санкції (штрафи) за порушення зобов`язань за кредитом ( в залежності від кількості днів прострочення): від 1 до 30 днів становить у розмірі 50 грн., від 31 до 90 днів - у розмірі 100 грн., від 91 до 120 (210) днів штраф, що розраховується за формулою: 100 грн. + 6,4% від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця; від 121(211) дня до повного погашення становить 100 грн.. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Позивач погашав кредит і загальна сума погашення за наданим кредитом склала 12035 грн. 00 коп., що вбачається з даних розрахунку. Однак, свої зобов`язання відповідач виконав неналежним чином. Копія розрахунку по вказаному договору свідчить про нарахування банком заборгованості по ньому в сумі 34974 грн. 11 коп., із них: 24410 грн. 32 коп. заборгованості за наданим тілом кредиту; 10563 грн. 79 коп. заборгованості за пенею та комісією. Оскільки, відповідачем не вживаються заходи щодо добровільного погашення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13.03.2018, суд вважає за необхідне стягнути з нього суму заборгованості. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн.00 коп. в доход держави, який відповідно до ст.141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved