Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності, та після уточнення позовних вимог просить встановити факт належності земельної ділянки площею 3,75 га, кадастровий номер 5120886000:01:001:0188, яка розташована на території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області масив №33 ділянка [NUMBER] - [PERSON], яка померла [INFO]; встановити факт прийняття [PERSON] спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті [PERSON] у вигляді: земельної ділянки площею 3,75 га, кадастровий номер 5120886000:01:001:0188, яка розташована на території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області масив №33 ділянка [NUMBER]; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 3,75 га, кадастровий номер 5120886000:01:001:0188, яка розташована на території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області масив №33 ділянка [NUMBER]. Позивач у судове засіданні не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи є його заява, відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, згідно наданої до суду письмової заяви, просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає, заперечень немає. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане 27 квітня 2006 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді: Земельної ділянки площею 3,75 га, кадастровий номер 5120886000:01:001:0188, яка розташована на території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області масив №33 ділянка [NUMBER], яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №158797, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 24 грудня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №010451500299. За життя спадкодавицею було складено заповіт від 09.11.2005 року, посвідчений Сидоренко Р.Ф., секретарем виконкому Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, відповідно до якого [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] належну їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯА №158797 земельну ділянку [NUMBER], масив №33 Руськоіванівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, площею 3,75 га. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Після смерті [PERSON] позивач звернувся до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори із заявою про вступ у спадщину за заповітом, однак останньому було відмовлено у зв'язку із втратою оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку. Відповідно до ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На даний момент позивач фактично вступив у вищезазначену спадщину, оскільки продовжує користуватися земельною ділянкою із дотриманням її цільового призначення. Інших спадкоємців, які мають обов'язкове право на спадщину немає, що підтверджується відповіддю Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори від 22.03.2014 року №749/01-16. Враховуючи, що до позивача, як до спадкоємця перейшли права на земельну ділянку та яку позивач не має змоги оформити відповідно до вимог законодавства у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Таким чином встановлено, що позивач користується, володіє спадковим майном, що свідчить про фактичне прийняття ним спадщини. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Руськоіванівської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved