Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача у якому просив визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у виді квартири [ADDRESS] яка належала йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло. Заповіту [PERSON] не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та відповідач. Для оформлення спадщини на спадкове майно і отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивач звернувся у встановлений шестимісячний строк до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори. Однак, свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину квартири [ADDRESS] позивач видано не було, у зв'язку з тим, що відповідач звернулась до суду із позовом про усунення [PERSON] від права на спадкування. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12.03.2013 року позов було залишено без задоволення. В подальшому нотаріус Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори неодноразово запрошувала представника позивача та відповідача для виконання нотаріальних дій, пов'язаних з завершенням оформлення спадщини, надала відповідачу запити, враховуючи, що саме у неї знаходяться оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно - квартиру. Однак, відповідач відмовилась здійснювати будь-які дії по запитам нотаріуса і повідомила, що оформленням спадщини займатись не буде, та оригіналів правовстановлюючих документів нотаріусу не надасть. Зазначив, що вказані дії відповідача та відсутність у нього правовстановлюючих документів позбавляють його права на оформлення права власності на спадкове майно через нотаріуса, у зв'язку з чим просив позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що позивачем не надано суду жодних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог. Зазначив, що відповідач жодних перешкод в оформленні спадщини позивачу не чинила, у зв'язку з чим позовні вимоги є надуманими та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. Третя особа в судове засідання свого представника не направила, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду пояснення в яких при ухваленні рішення покладалась на розсуд суду та просила справу слухати без участі її представника. Вислухавши думку представників позивача та відповідача, врахувавши письмові пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві 04.01.2012 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у виді квартири [ADDRESS] яка належала йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданим Відділом приватизації Залізничної районної Ради народних депутатів від 12.04.1995 року. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1261 ЦК України позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями першої черги щодо майна [PERSON], який помер [INFO] року. З матеріалів спадкової справи №192/2012 щодо майна померлого [INFO] року [PERSON], вбачається, що 29.06.2012 року позивач у встановлений законом шестимісячний строк звернувся із заявою до Другої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після [PERSON], який помер [INFO] року. Однак, у Другій Київській державній нотаріальній конторі було повідомлено, що у Дев'ятій Київській державній нотаріальній конторі вже відкрита спадкова справа, у зв'язку з чим позивачем заява про прийняття спадщини була перенаправлена до неї. Встановлено, що свідоцтво про право на спадщину позивачу видано не було, у зв'язку з тим, що відповідач звернулась до суду з позовом про усунення [PERSON] від права на спадкування. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12.03.2013 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування було відмовлено. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як пояснила в судовому засіданні представник позивача в подальшому нотаріус Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори неодноразово запрошувала представника позивача та відповідача для виконання нотаріальних дій, пов'язаних з завершенням оформлення спадщини, та надала відповідачу запити, враховуючи, що саме у неї знаходяться оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно - квартиру. Однак, відповідач відмовилась здійснювати будь-які дії по запитам нотаріуса та оригіналів правовстановлюючих документів нотаріусу не надала. Вказані дії відповідача та відсутність у позивача правовстановлюючих документів позбавляють [PERSON] права на оформлення свідоцтва про право на спадщину на частину спірної квартири через нотаріуса, у зв'язку з чим просив визнати за ним як спадкоємцем за законом першої черги після померлого [INFO] року [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] на що слід зазначити наступне. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, про необхідність визнання за [PERSON] права власності на спадщину за законом, а саме: на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Що стосується тверджень представника відповідача стосовно того, що відповідач [PERSON] жодного разу не чинила перешкод в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом, то суд не приймає їх до уваги, оскільки вони спростовується рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12.03.2013 року та матеріалами спадкової справи №192/2012 щодо майна померлого [INFO] року [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 478,62 грн.

Outcome: approved