Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, просив стягнути з відповідача суму боргу за сплату членських та експлуатаційних внесків у розмірі 1 560 грн., штраф за незаконне підключення до електромережі у розмірі 5000 грн. та 1250 грн. витрат на правову допомогу в справі за позовом [PERSON] до Голови правління гаражного авто кооперативу «Релейщик» Ельферта В.Ф. про зобов'язання вчинити певні дії. Просив також стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 2 400 грн. та судові витрати. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав, що відповідач є членом гаражного Обслуговуючого кооперативу «Релейщик» з 1994 року. На протязі тривалого часу він не сплачує експлуатаційних внесків, станом на 01 грудня 2013 року така заборгованість складає 1560 грн. За невиконання [PERSON] рішення Правління кооперативу 14 жовтня 2012 року було припинено електропостачання та доступ до належного йому гаража [NUMBER]. В порушення вимог Правління кооперативу, правил протипожежної безпеки, не сплативши заборгованість, [PERSON] самостійно підключився до мережі електропостачання, про що було складено акт та рішенням Правління кооперативу від 26 вересня 2013 року накладено на [PERSON] штраф у розмірі 5000 грн., який відповідачем не сплачено. Крім того, для захисту інтересів кооперативу в справі за позовом [PERSON] кооперативом було найнято адвоката та потрачено на правову допомогу 1 250 грн., які позивач також просив стягнути з відповідача. Пізніше позивач збільшував позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми боргу за сплату членських та експлуатаційних внесків, просив стягнути 2 460 грн., в подальшому - 3 040 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини. Відповідач у судовому засіданні не визнав позовні вимоги у повному обсязі, просив у позові відмовити, посилаючись на його безпідставність. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Судом встановлено, що відповідач є членом Обслуговуючого кооперативу «Релейщик» з 1994 року. Цієї обставини відповідач не заперечував. Відповідно до даних акту №2 від 14 жовтня 2012 року згідно з рішенням Правління кооперативу від 07 червня 2007 року було припинено електропостачання та доступ до належного [PERSON] гаража [NUMBER] (а.с.35). Згідно з даними акту №5 від 27 червня 2013 року [PERSON] розблокував гараж [NUMBER] та підключився до мережі електропостачання (а.с.36). Рішенням Правління кооперативу від 26 вересня 2013 року накладено на [PERSON] штраф у розмірі 5000 грн. Позивач, як на підставу своїх позовних вимог про стягнення членських та експлуатаційних внесків і штрафу, посилався на Статут Обслуговуючого кооперативу «Релейщик». Згідно з даними довідки позивача станом на 01 січня 2016 року борг [PERSON] по експлуатаційних внесках складає: за 2011 рік - 300 грн., за 2012 рік - 720 грн., за 2013 рік - 720 грн., 2014 рік - 720 грн., 2015 рік - 760 грн., а всього - 3 220,00 (а.с. 176). У судовому засіданні встановлено, що Статут Обслуговуючого кооперативу «Релейщик» від 2007 року (а.с.а.с.6-18), на який посилається як на підставу своїх позовних вимог про стягнення членських та експлуатаційних внесків і штрафу позивач, не був зареєстрований у передбаченому законодавством порядку. Як пояснив у судовому засіданні представник позивача, його позовні вимоги про стягнення з відповідача внесків за 2011 - 2013 рік він не може підтвердити іншими доказами, оскільки ним надано суду лише копію Статуту, державну реєстрацію якого проведено 30 грудня 2014 року (а.с.а.с.109-120). Статуту Обслуговуючого кооперативу «Релейщик», який діяв у 2011 - 2013 році представником позивача суду не надано. Таким чином, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача членських та експлуатаційних внесків за 2011-2013 рік та штрафу у розмірі 5000 грн. безпідставними, а тому такими, що не підлягають задоволенню. При цьому, суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача членських та експлуатаційних внесків за 2014-1015 року у розмірі 1480 грн. (720 грн.+ 760 грн.) підлягає задоволенню. Так, статтею 12 Закону України «Про кооперацію» визначено, що члени кооперативу зобов'язані додержуватися статуту кооперативу. Розділом 4 Статуту Обслуговуючого кооперативу «Релейщик», державну реєстрацію якого проведено 30 грудня 2014 року, визначено, що члени кооперативу зобов'язані своєчасно сплачувати внески згідно кошторисів, затверджених Загальними зборами членів Кооперативу. Правомірність нарахування внесків відповідач не оспорював. Його пояснення про те, що він не повинен платити внески, оскільки гараж був заварений, суд оцінює критично, оскільки у судовому засіданні сам відповідач пояснив, що він розблокував гараж та користувався ним. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача 1250 грн. витрат на правову допомогу при розгляді справи за позовом [PERSON] до Голови правління гаражного авто кооперативу «Релейщик» Ельферта В.Ф. про зобов'язання вчинити певні дії, то вони також задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ч.3 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу належать до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, а питання про те, як розподілити між сторонами судові витрати, згідно зі ст. 214 ЦПК України, вирішує суд під час ухвалення рішення. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 84, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути витрати на правову допомогу у справі, яка розглядається, у розмірі 318, 60 грн. Так, позивачем надано суду докази про оплату правової допомоги у зв'язку з розглядом цієї справи у розмірі 2000 грн. (а.с.44) та договір про надання юридичних послуг (а.с.а.с.45-46). З відповідача потрібно стягнути 15,93% від цієї суми пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 318,60 грн. Також, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial