Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вентура» про стягнення заборгованості за договором оренди землі, посилаючись на наступні обставини. 01 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди землі № 35-К, який було укладено на 10 років та зареєстрований у Новомиргородському відділі ДП «Кіровоградська регіональна філія Центру державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.04.2009 року за № 04.09.377.00100. 13.03.2019 року позивач дізналася, що існує додаткова угода № 2/18/15К про зміну і доповнення до Договору № 35-К від 01 серпня 2007 року про оренду земельної ділянки (паю), яка була зареєстрована 29 червня 2017 року, згідно якої орендарем земельної ділянки, кадастровий номер 3523883600:02:000:3703, площею 5,06 га. вказано ТОВ «Вентура», орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі не менше 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. За період 2017-2019 роки ТОВ «Вентура» грошові кошти за оренду земельної ділянки не сплачувало. Розрахунок боргу за вищевказаний період становить 23700,33 гривень, крім цього до зазначеного боргу додаються інфляційні збитки в розмірі 1376,62 грн., 3% річних 511 грн., а всього 25587,62 гривень. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з ТОВ «Вентура» на її користь вищезазначений борг разом з інфляційними витратами та 3% річних; покласти на відповідача судові витрати. Представник позивача адвокат Іванов С.І. у судовому засіданні позов підтримав повністю та просив суд задовольнити його. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, при цьому відповідач повідомлений належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи. Письмових клопотань про відкладення розгляду справи представник відповідача до суду не подавав. До суду представником відповідача подано відзив на позов, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянки площею 5,06 га., кадастровий номер 3523883600:02:000:3703, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії КР 006098 , виданого 07 серпня 2000 року. 01 серпня 2007 року від імені [PERSON] та ТОВ «Вентура» укладено договір оренди земля № 35-К, який було укладено на 10 років та зареєстровано у Новомиргородському відділі ДП «Кіровоградська регіональна філія Центру державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.04.2009 року за № 04.09.377.00100, що підтверджується копією вищевказаного договору. На виконання вказаного договору оренди земельної ділянки у відповідності до Акту приймання - передачі земельної ділянки в оренду від 01 серпня 2007 року [PERSON] передала ТОВ «Вентура» в оренду належну їй земельну ділянку. 23 вересня 2015 року сторони уклали Додаткову угоду № 2/18/15К про зміну і доповнення Договору № 35-К від 01 серпня 2007 року про оренду земельної ділянки (паю) № 18 та Додатка № 2 до цього договору. 29.06.2017 року до Реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Новомиргородської районної державної адміністрації Кіровоградської області Немировською Людмилою Євгенівною було вчинено запис про інше речове право за № 21201055, а саме здійснено державну реєстрацію додаткової угоди про зміну і доповнення до договору оренди, серія та номер 2/18/15К, виданий 23.09.2015 року, видавник ТОВ «Вентура». За умовами даної додаткової угоди термін дії договору становить 10 років. Статтями 13, 81, 89 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 82 частиною 4 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2019 року ухваленому в цивільні справі 395/744/19; провадження № 2/395/215/2019 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вентура», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Новомиргородська районна державна адміністрація Кіровоградської області про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі та скасування державної реєстрації задоволено позов та визнано недійсною Додаткову угоду № 2/18/15 К про зміну і доповнення Договору № 35-К від 01 серпня 2007 року про оренду земельної ділянки (паю) № 18 та Додатка № 2 до цього Договору; скасовано державну реєстрацію додаткової угоди про зміну і доповнення до договору оренди, серія та номер 2/18/15К від 23.09.2015 року, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта державним реєстратором Новомиргородської державної адміністрації Кіровоградської області Немировською Людмилою Євгенівною, номер запису № 21201055. Вказане рішення суду набрало законної сили 31.10.2019р. Враховуючи викладене, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи та не свідчать про порушення прав позивача з боку ТОВ «Вентура», а тому відповідно в задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з його безпідставністю. Враховуючи вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір, який сплачений позивачем, слід віднести на його рахунок.

Outcome: dismissed