Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому, з урахуванням уточнень просив: визнати таким що не відповідають вимогам трудового законодавства зокрема ч. 2 ст. 38; ч. 1 ст. 39.1 КЗпП України п. 22; 24 Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 170 та скасувати: протокол № 46 від 17 грудня 2014 року загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «КомЕнерго-Новомосковськ» в особі ТОВ «ФІНАНСОВИЙ ЕКСПЕРТ», ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНИЙ СОЮЗ» та Корпорації «КОМЕНЕРГО» про звільнення позивача із займаної посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «КомЕнерго-Новомосковськ» з 17 грудня 2014 року у зв'язку з закінчення строку дії Трудового контракту від 28 лютого 2012 року; наказ № 61-к від 18 грудня 2014 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «КомЕнерго-Новомосковськ». Поновити позивача на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «КомЕнерго-Новомосковськ» з 19 грудня 2014 року. На підстави ч. 2 ст. 235'КЗпП України, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «КомЕнерго-Новомосковськ» на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 18 грудня 2014 року по момент винесення рішення суду. На підстави ст. 237-1 КЗпП України, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «КомЕнерго-Новомосковськ» на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 серпня 2010 року, на підставі наказу № 44 к від 09 серпня 2010 року та трудового контракту від 06 серпня 2010 року, позивача призначено на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «КомЕнерго-Новомосковськ» строком з 07 серпня 2010 року по 07 листопада 2010 року. Дію трудового контракту було продовжено на підставі: - додаткової угоди № 1 від 05 листопада 2010 року до 07 лютого 2011 року; - додаткової угоди № 2 від 04 лютого 201 1 року до 08 травня 2011 року: - додаткової угоди № 3 від 06 травня 201 1 року до 01 липня 2011 року; - додаткової угоди № 4 від 30 червня 2011 року до 02 серпня 2011 року; - додаткової угоди № 5 від 01 серпня 2011 року до 03 листопада 2011 року; - додаткової угоди № 6 від 01 листопада 2011 року до 04 травня 2012 року; 28 лютого 2012 року між позивачем та ТОВ «Коменерго», відповідно до додаткової угоди № 7 прийнятої на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Коменерго» від 28 лютого 2012 року № 23 укладено новий Трудовий контракт терміном дії з 01 березня 2012 року по 01 вересня 2012 року включно. Дію трудового контракту від 28 лютого 2012 року було продовжено на підставі: - додаткової угоди № 1 від 31 серпня 2012 року по 02 грудня 201 2 року; - додаткової угоди № 3 від 01 березня 2013 року по 04 вересня 2013 року; - додаткової угоди № 4 від 04 вересня 2013 року по 05 грудня 2013 року; - додаткової угоди № 5 від 28 листопада 2013 року по 06 березня 2014 року; - додаткової угоди № 6 від 04 березня 2014 року по 07 червня 2014 року; - додаткової угоди № 7 від 06 червня 2014 року по 08 вересня 2014 року; - додаткової угоди № 8 від 08 вересня 2014 року по 09 грудня 2014 року; На підставі додаткової угоди № 10 від 27 жовтня 2014 року до трудового контракту від 28 лютого 2012 року, на виконання рішень загальних зборів учасників ТОВ «Коменерго» (Протокол № 35 від 27.06.2014 р. та Протоколу № 38 від 27.10.2014 р.), позивача усунуто від виконання посадових обовязків директора на час проведення службового розслідування. 17 грудня 2014 року на підставі протоколу № 46 загальних зборів учасників ТОВ «Коменерго» в особі ТОВ «ФІНАНСОВИЙ ЕКСПЕРТ», ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНИЙ СОЮЗ» та Корпорації «КОМЕНЕРГО» прийнято рішення про звільнення позивача із займаної посади директора з 17 грудня 2014 року у звязку з закінчення строку Трудового контракту. Вважає звільнення незаконним, оскільки дата закінчення трудового контракту від 29 лютого 2012 р. (з додатками) приходиться на 09 грудня 2014 року. Після 09 грудня 2014 року, позивач продовжував виконувати трудові обовязки до 18 грудня 2014 року включно. Відповідачі проти цього не заперечували. [PERSON] яких попереджень або доповнень про продовження або закінчення дії контракту після 09 грудня 2014 року, відповідачами не приймались. За даних підстав, відповідно до ч. 2 ст. 38; ч. 1 ст. 39.1 КЗпП України, відповідачі позбулися права на звільнення позивача за п.8 ст. 36 КЗпП України. Крім того, на підставі ч. 2 ст. 235 КЗпП України, просить ухвалити рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу позивача та моральну шкоду, яка полягає в тому, що були втрачені нормальні життєві звязки, що вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Моральну шкоду оцінює у 10000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. Позивач надав пояснення, згідно яких зазначив, що перебував на лікарняному до 05 грудня 2014 року. В зв`язку з відсутністю у закладу охорони здоров`я лікарняних листів, позивачу видано довідку на підтвердження перебування на лікарняному, в якій зазначено про необхідність стати до роботи з 06 грудня 2014 року. 08 грудня 2014 року позивач вийшов на роботу та відбув у командировку до м.Києва для зустрічі із уповноваженою Загальними зборами учасників товариства особою [PERSON] Після розмови з [PERSON], 10 грудня 2014 року поїхав до м.Новомосковська, де 11 грудня 2014 року вийшовши на роботу продовжив виконання трудових обов`язків. Узгодженого перенесення дати звільнення не відбувалось. З протоколом про відсторонення від посади не знайомий, участі в засіданні не приймав та виходив на роботу до 18 грудня 2014 року, після чого дізнався про наявність рішення про своє звільнення. До того-ж отримав лікарняний лист, складений 17 грудня 2014 року. Технічної помилки в даті ухвалення наказу про звільнення не було, тому що головний бухгалтер ТОВ «КК «КомЕнерго-Новомосковськ» у телефонному режимі звязувалась з представниками Товариства і повідомила, що не може звільнити позивача через брак коштів для повного розрахунку 17 грудня 2014 року. На що отримала відповідь звільнити з 18 грудня 2014 року. Повідомлення про прибуття до Товариства для внесення змін до трудової книжки позивач не отримував. Представники відповідачів заперечили проти задоволення позову, вказуючи, що відповідно до умов додаткової угоди до трудового контракту від 08 вересня 2014 року, сторонами досягнута домовленість про продовження строку дії трудового контракту до 09 грудня 2014 року включно. 02 грудня 2014 року позивач звернувся до відповідачів із заявою про відкликання його раніше поданих заяв: Про звільнення за угодою сторін від 10 листопада 2014 року, про звільнення у звязку зі зміною суттєвих умов праці від 11 листопада 2014 року та просив розглянути питання про переведення його з посади директора Товариства на посаду головного інженера. Рішенням загальних зборів учасників Товариства (Протокол № 45 від 02 грудня 2014 року) прийнято до відома заяву [PERSON] про відкликання заяв, крім того, відповідно до вищевказаного рішення загальних зборів учасників Товариства, рекомендовано директору Товариства [PERSON] прибути до уповноваженої особи загальних зборів учасників Товариства для проведення співбесіди та вирішення по суті питання про його переведення на посаду головного інженера. В телефонному режимі між позивачем та відповідачами узгоджено час та дата прибуття [PERSON] для проведення співбесіди, та визначена сторонами 09 грудня 2014 року. Позивачем відповідачам повідомлено про перебування [PERSON] на лікарняному. 09 грудня 2014 року позивач прибув до уповноваженої особи загальних зборів учасників Товариства. 09 грудня 2014 року Загальними зборами учасників Товариства розглядались питання відповідно до порядку денного: про розгляд заяви директора Товариства; про перенесення дати звільнення директора Товариства у звязку з перебуванням його на лікарняному. Протоколом загальних зборів учасників Товариства № 45-1 від 09 грудня 2014 року прийняті наступні рішення: заяву [PERSON] від 02 грудня 2014 року про переведення його з посади директора Товариства на посаду головного інженера залишити без задоволення, оскільки між [PERSON] та загальними зборами учасників Товариства не досягнуто згоди по істотних умовах праці; перенести дату звільнення директора Товариства [PERSON] у звязку із закінченням строку дії його контракту з 09 грудня 2014 року - останній робочий день відповідно до умов Трудового контакту, на перший день фактичного виходу його на роботу з лікарняного, що буде підтверджуватись відповідним лікарняним листом. Рішення про звільнення [PERSON] після виходу з лікарняного буде оформлено додатковим протоколом загальних зборів учасників Товариства. Вищезазначені рішення прийняті в присутності Позивача, та не заперечувались ним. 17 грудня 2014 року позивач прибув до офісу Товариства та надав відповідний лікарняний лист до відділу кадрів Товариства. Товариство в свою чергу повідомило загальні збори учасників Товариство про вихід Позивача з лікарняного. На підставі зазначеною інформації від Товариства, загальні збори учасників Товариства вжили заходи для подальшого оформлення звільнення Позивача, відповідно до рішення протоколу №45-1 від 09 грудня 2014 року. В лікарняному листі визначена дата видачі лікарняного листа - 17 грудня 2014 року, проте зазначено «до роботи стати з 06 грудня 2014 року». При цьому 06 грудня 2014 року є вихідний день. Пояснень щодо різниці між датою «стати до роботи» та датою фактичної видачі лікарняного листа в лікарняному листі не визначено. Дату звільнення позивача, яка виходить за межі дії контракту відповідачі пояснюють перебуванням останнього на лікарняному та дотриманням вимог чинного законодавства України щодо процедури звільнення (оформлення трудової книжки, проведення всіх необхідних розрахунків) та забезпечення вимог Закону України «Про загальнообовязкове соціальне страхування». Перенесення дати звільнення позивача у звязку з його перебуванням на лікарняному погоджено сторонами в повній мірі та не збільшує строк фактичного виконання позивачем своїх обовязків відповідно до Трудового контракту, оскільки в період з 09 грудня 2014 року (дата закінчення строку дії контракту) та до 17 грудня 2014 року (дата прибуття позивача до офісу Товариства) трудові відносини між сторонами фактично не тривали. Більш того, між Сторонами постійно йшли перемовини щодо припинення трудових відносин, що підтверджується не лише відповідними протоколами загальних зборів учасників Товариства, але й безпосередньо заявами самого Позивача, отже кожна сторона наполягала на припинення трудових відносин. Крім того, 10 березня 2015 року під час підготовки заперечення встановлено, що Товариством під час підготовки наказу №61-к-0000000267 зроблено технічну помилку в даті видачі наказу, а саме 18 грудня 2014 року - визначена як дата звільнення Позивача та дата видачі наказу про звільнення. ТОВ «Український житлово-комунальний союз» як уповноважена особа, своїм листом від 13 березня 2015 року рекомендувало Товариству привести наказ №61-к-0000000267 у відповідність до Протоколу загальних зборів Товариства від 17 грудня 2015 року. На виконання рекомендацій, Товариством проведені дії вищевказані дії, про що додатково повідомлено позивача та запропоновано йому прибути до Товариства для внесення відповідних записів до трудової книжки. Таким чином, протокол загальних зборів учасників Товариства № 46 від 17 грудня 2014 року повністю відповідає волі сторін, вимогам ст.21 КЗпП та нормам трудового контракту та не порушує законні права та інтереси Позивача. Представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Новомосковськ», Корпорації «Коменерго» в судове засідання не з`явились, підстав неявки не повідомили. Перевіривши матеріали цивільної справи, дослідивши пояснення учасників судового розгляду, судом встановлено наступне. 07 серпня 2010 року, на підставі наказу № 44 к від 09 серпня 2010 року та трудового контракту від 06 серпня 2010 року, позивача призначено на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «КомЕнерго-Новомосковськ» строком з 07 серпня 2010 року по 07 листопада 2010 року /а.с.14-18, 21/. Дію трудового контракту від 07 серпня 2010 року продовжено на підставі: додаткової угоди № 1 від 05 листопада 2010 року до 07 лютого 2011 року; додаткової угоди № 2 від 04 лютого 201 1 року до 08 травня 2011 року; додаткової угоди № 3 від 06 травня 201 1 року до 01 липня 2011 року; додаткової угоди № 4 від 30 червня 2011 року до 02 серпня 2011 року; додаткової угоди № 5 від 01 серпня 2011 року до 03 листопада 2011 року; додаткової угоди № 6 від 01 листопада 2011 року до 04 травня 2012 року. Додатковою угодою № 7 від 06 серпня 2010 року дію трудового контракту припинено 29 лютого 2012 року шляхом укладання трудового контракту у новій редакції /а.с.22, 23, 24, 25, 26, 27, 28/. 28 лютого 2012 року між позивачем та ТОВ «Коменерго», відповідно до додаткової угоди № 7 прийнятої на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Коменерго» від 28 лютого 2012 року № 23 укладено новий Трудовий контракт терміном дії з 01 березня 2012 року по 01 вересня 2012 року включно у відповідності до якого позивача прийнято на роботу до ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Новомосковськ» на посаду директора /а.с.29-31/. Сторонами визначено що даний контракт є строковим трудовим договором. Сторонами визначено права та обов`язки сторін. Визначено, що директор товариства підзвітний та підконтрольний Загальним зборам учасників Товариства. П.5.2 контракту визначено, що контракт припиняється, в тому числі - після закінчення строку його дії. До закінчення строку дії контракту він може бути за згодою сторін продовжений або укладений на новий строк. Дію трудового контракту від 28 лютого 2012 року продовжено на підставі: додаткової угоди № 1 від 31 серпня 2012 року по 02 грудня 201 2 року; додаткової угоди № 3 від 01 березня 2013 року по 04 вересня 2013 року; додаткової угоди № 4 від 04 вересня 2013 року по 05 грудня 2013 року; додаткової угоди № 5 від 28 листопада 2013 року по 06 березня 2014 року; додаткової угоди № 6 від 04 березня 2014 року по 07 червня 2014 року; додаткової угоди № 7 від 06 червня 2014 року по 08 вересня 2014 року; додаткової угоди № 8 від 08 вересня 2014 року по 09 грудня 2014 року /а.с.34, 35, 36, 37, 38, 39, 40/ На підставі додаткової угоди № 10 від 27 жовтня 2014 року до трудового контракту від 28 лютого 2012 року, на виконання рішень загальних зборів учасників ТОВ «Коменерго» (Протокол № 35 від 27 червня 2014 року та Протоколу № 38 від 27 жовтня 2014 року), позивача усунуто від виконання посадових обовязків директора на час проведення службового розслідування /а.с.41/. 02 грудня 2014 року [PERSON] подано представнику загальних зборів учасників ТОВ «КК «КомЕнерго-Новомосковськ» заяву про відзив поданих заяв про звільнення за згодою сторін від 10 листопада 2014 року та про звільнення в зв`язку зі зміною суттєвих умов праці від 11 листопада 2014 року та про розгляд питання щодо переведення на посаду головного інженера ТОВ «КК «КомЕнерго-Новомосковськ» /а.с.106/. 02 грудня 2014 року Рішенням загальних зборів учасників Товариства згідно Протоколу № 45 від 02 грудня 2014 року прийнято до відома заяву [PERSON] про відкликання заяв: про звільнення за угодою сторін від 10 листопада 2014 року; про звільнення у звязку зі зміною суттєвих умов праці від 11 листопада 2014 року. Рекомендовано директору Товариства [PERSON] прибути до уповноваженої особи загальних зборів учасників Товариства (ТОВ «Український житлово-комунальний союз» м. Київ, площа Спортивна, 3, кім. 103) для проведення співбесіди та вирішення по суті питання про його переведення на посаду головного інженера у найближчий, зручний для нього час /а.с.107/. 09 грудня 2014 року Загальними зборами учасників Товариства згідно протоколу № 45-1, прийнято рішення: заяву [PERSON] від 02 грудня 2014 про переведення його з посади директора Товариства на посаду головного інженера залишити без задоволення, оскільки між [PERSON] та загальними зборами учасників Товариства не досягнуто згоди по істотних умовах праці. Перенести дату звільнення директора Товариства [PERSON] у звязку із закінченням строку дії його контракту з 09 грудня 2014 року (останній робочий день відповідно до умов Трудового контакту) на перший день фактичного виходу його на роботу з лікарняного, що буде підтверджуватись відповідним лікарняним листом. Рішення про звільнення [PERSON] після виходу з лікарняного буде оформлено додатковим протоколом загальних зборів учасників Товариства /а.с.108-109/. У відповідності до первинного листка непрацездатного серія АГС № 080036, виданого 17 грудня 2014 року /а.с.110/, [PERSON] звільнено від роботи внаслідок тимчасової непрацездатності на період з 24 листопада 2014 року. Стати до роботи рекомендовано 06 грудня 2014 року. Згідно приписки на листку непрацездатності, листок непрацездатності виданий в обмін на довідку № 813 від 24 листопада 2014 року на ЛН. 17 грудня 2014 року на підставі протоколу № 46 загальних зборів учасників ТОВ «Коменерго» в особі ТОВ «ФІНАНСОВИЙ ЕКСПЕРТ», ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНИЙ СОЮЗ» та Корпорації «КОМЕНЕРГО» прийнято рішення про звільнення позивача із займаної посади директора з 17 грудня 2014 року у звязку з закінчення строку Трудового контракту. Згідно означеного протоколу, 09 грудня 2014 року закінчився строк дії Трудового контракту директора Товариства [PERSON], проте, у зв`язку з його хворобою, що підтверджується відповідним лікарняним листом, запропоновано звільнити його 17 грудня 2014 року (день виходу на роботу) /а.с.42-43/. У відповідності до Наказу № 61-к-0000000267 від 18 грудня 2014 року, позивача звільнено з посади директора з 18 грудня 2014 року за закінченням строку дії трудового контракту за п.8 ст.36 КЗпП України /а.с.112/. Розглядаючи вимоги позову, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Виходячи з особливостей зазначеної форми договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, при укладенні контракту закон надав право сторонам встановлювати їхні права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищення відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання договору. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року №9 з наступними змінами при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Згідно з п.8 ст.36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. Статтею 38 КЗпП України визначено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. У відповідності до вимог ч.1 ст.39-1 КЗпП України, якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк. У відповідності до п.2, 21, 22, 24 Постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 170 «Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору», Відповідно до статті 21 Кодексу законів про працю України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору можуть встановлюватись угодою сторін. У разі розірвання контракту з ініціативи роботодавця з підстав, установлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення проводиться за пунктом 8 статті 36 Кодексу законів про працю України, з урахуванням гарантій, встановлених чинним законодавством і контрактом. У разі невиконання або неналежного виконання сторонами зобов'язань, передбачених у контракті, його може бути достроково розірвано з попередженням відповідної сторони за два тижні. За два місяці до закінчення строку чинності контракту за угодою сторін його може бути продовжено або укладено на новий строк. У відповідності до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, умовами контракту, зокрема п.5.2 визначено, що контракт в тому числі припиняється після закінчення строку його дії. також, п.5.5 встановлює, що до закінчення строку дії контракту він може за згодою сторін продовжений або укладений на новий строк. Позивач був обізнаний з умовами контракту, не оскаржив його положення, в тому числі і щодо відсутності пролонгації контракту за відсутності заперечень сторін. Матеріалами справи підтверджено що згідно протоколу № 45-1 від 09 грудня 2014 року проведені загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «КомЕнерго-Новомосковськ» за участі позивача, який повідомив, що 09 грудня 2014 року закінчується строк дії його контракту, проте станом на 09 грудня 2014 року він знаходиться на лікарняному, в зв`язку з чим, вирішення питання щодо дати звільнення відкладається до виходу з лікарняного, [PERSON] не заперечував проти перенесення дати звільнення з посади директора, в зв`язку з чим вирішено перенести дату звільнення директора на перший день фактичного виходу на роботу з лікарняного, що буде підтверджуватись лікарняним листом. У відповідності до роз`яснень, наданих постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року №9 з наступними змінами, правила про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці (ч.3 ст.40 КЗпП ( 322-08 ) стосуються як передбачених статтями 40, 41(1) КЗпП, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. При цьому маються на увазі щорічні, а також інші відпустки, що надаються працівникам як із збереженням, так і без збереження заробітку. Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не може бути визнано обґрунтованим, якщо в день звільнення працівнику видано лікарняний листок (довідку в установлених законом випадках) про його тимчасову непрацездатність. Відповідно до пп. 1.1, 1.2 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13 листопада 2001 року № 455, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених пп. 1.14, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6. Згідно з п.13 роз`яснень, наданих постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року №9, вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за п.8 ст.36 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Відповідачем на підтвердження дати звільнення надано суду лист непрацездатності, виданий 17 грудня 2014 року у відповідності до умов якого позивачу рекомендовано стати до роботи 06 грудня 2014 року тобто у вихідний день (субота). Сторонами визначено в контракті підстава для розірвання припинення дії контракту. За таких обставин, звільнення позивача з 17 грудня 2014 року згідно протоколу від 17 грудня 2014 року № 46 на підставі положення п.5.1 трудового контракту за п.8 ст.36 КЗпП через закінчення строку його дії суд вважає правомірним. При цьому посилання позивача на те, що він фактично став на роботу з 08 грудня 2014 року та приступив до фактичного виконання трудових обов`язків нічим об`єктивно не підтверджується, доказів на підтвердження цього факту позивачем не надано, в той час, як матеріали справи підтверджують отримання відповідачами лікарняного листа 17 грудня 2014 року, що послугувало підставою для прийняття протоколу № 46 від 17 грудня 2014 року, яким вирішено звільнити позивача за закінченням строку дії контракту, доказів подання лікарняного листа до відповідача раніше вказаної дати не надано, внаслідок чого підстав для визнання такими, що не відповідають нормам трудового законодавства протоколу № 46 від 17 грудня 2014 року, наказу № 61-к від 18 грудня 2014 року за обґрунтування означеного позивачем в позові суд не вбачає, оскільки не відбулось фактичного переведення контракту в безстроковий трудовий договір в порядку ч.1 ст.39-1 КЗпП України, позивачем не подано відповідачу заяв про продовження строку дії трудового контракту, укладення нового. Також не можуть бути прийняті до уваги і посилання позивача на фактичне не проведення засідань загальних зборів учасників товариства, на яких розглянуто питання щодо відкладення розгляду питання про його звільнення, відсутність його на засіданні через відсутність доказів на підтвердження даного факту. За таких обставин, враховуючи положення статті 11 ЦПК України, перевіривши підстави звернення позивача з позовом до суду, суд приходить до висновку що позовні вимоги про визнання незаконними протокол засідання загальних зборів та наказу про звільнення відповідача задоволенню не підлягають, як не підлягають і вимоги про стягнення середнього заробітку та моральної шкоди. Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд виходить з положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: dismissed