Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором в сумі 26\~668,04 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 03.10.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 7 000,00 грн., а позичальник в свою чергу зобовязувався повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі санкції в порядку та на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього. Вказаний кредит надавався строком до 03.10.2014 року зі сплатою за користування кредитом 10% річних та щомісячною платою у вигляді комісії за управління кредитом у розмірі 1,75 % від суми кредиту. Відповідач своїх зобовязань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 26 668,04 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, хоч про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує про те, що позовні вимоги підтримує та позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак його представником через канцелярію суду подано заяву про відкладення розгляду справи у звязку із можливістю укладення між сторонами мирової угоди, проте, беручи до уваги те, що на підтвердження зазначеної обставини представником відповідача жодного документу, який би міг би обєктивно стверджувати наявність можливості укладення між сторонами мирової угоди до заяви не долучено, те, що представником позивача на адресу суду скеровано клопотання про розгляд справи без його участі в якому відсутня інформація про можливість укладення мирової угоди між сторонами, суд прийшов до переконання, що вказане клопотання представника відповідача є безпідставним, а тому задоволенню не підлягає, а тому судом прийнято рішення продовжувати розгляд справи без участі відповідача та його представника. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 224 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.10.2011 року сторони уклали договір банківського обслуговування № BLaЖГА00082995, згідно умов п. 1.2 загальної частини якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 7 000,00 грн., а позичальник зобовязувався повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладеними в майбутньому. Кредит надано строком до 03.10.2014 року включно із сплатою за користування кредитом в розмірі 10% річних. Згідно п.1.6. загальної частини кредитного договору, за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом у розмірі 1,75% від суми кредиту. Згідно п. 3.3.2 кредитного договору, позичальник зобовязаний щомісячно виконувати свої боргові зобовязання відповідно до графіку погашення заборгованості, в порядку передбаченому договором. Зазначені умови кредитного договору відповідачем виконано не було внаслідок чого у неї сформувалася заборгованість за кредитом у сумі 26 668,04 грн., з яких 4 329,50 грн. заборгованість по поверненні кредиту, 447,04 грн. заборгованість за відсотками, 1 993,81 грн. заборгованість по сплаті комісії та 19\~897,69 грн. плата за пропуск платежів. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Пунктом 4.2 загальної частини кредитного договору встановлено, що у випадку невиконання позичальником обовязку, передбаченого умовами кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника сплатити штраф у самі 25% від суми кредиту. Відповідно до п. 4.3. загальної частини кредитного договору встановлено, що у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення сплати платежів. У відповідності із ч.2-3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. З наведеного вище випливає висновок про те, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у матеріалах справи, є підставними, а тому підлягають до задоволення. Окрім того, представник відповідача, з'явився у судове засідання призначене на 20.11.2015 року, у якому позовні вимоги заперечив та у задоволенні позову просив відмовити, а також заявив клопотання про витребування у позивача розрахунку заборгованості за кредитним договором № BLaЖГА00082995, проте у його задоволенні судом було відмовлено, у зв'язку із недоведеністю та невмотивованістю такого, а саме клопотання суд розгядає як спосіб затягування розгляду справи та зловживання своїми процесуальними правами стороною позивача. Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 63 від 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та призначено уповноваженою особою на його ліквідацію [PERSON]. Згідно п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» у редакції, яка була чинною на момент подання позову до суду, тобто на 25.08.2015 року, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку від сплати судового збору звільняються. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved