Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] з позовом про заборону вчиняти певні дії, посилаючись на те, що він є власником ? частини квартири [ADDRESS] на праві сумісної дольової власності з [PERSON], яка також має право власності на ? частину спірної квартири. 01.10.2013 року [PERSON] не маючи законних підставі на квартиру, за договором найму без номеру зі згоди [PERSON] здала в найм спірну квартиру подружжю [PERSON] , [PERSON] та їх малолітній дитині [PERSON], [INFO]. Рішенням Лисичанського міського суду від 01.09.2014 року його позов до подружжя [PERSON] про виселення задоволено. Ухвалою апеляційного суду Харківської області апеляційна скарга відповідачів на рішення суду, відхилена, рішення набрало чинності. 01.09.2014 року [PERSON] повторно зі згоди [PERSON], не маючи законних підстав, знову уклала договір без номеру , яким здала в найм спірну квартиру [ADDRESS] [PERSON] та членам її сім»ї : [PERSON] та малолітнім дітям Даніілу, [INFO] та [PERSON], [INFO], з позовом про виселення яких він звернувся до суду. Своїми діями відповідачі про справі систематично порушують його право власності спірної квартири. Тому просить задовольнити позов та заборонити відповідачам порушувати його право власності зі здавання квартири , яка належить йому та [PERSON] на праві спільної дольової власності. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі. У своїх поясненнях посилався на обставини, викладені у позовній заяві про що надав суду відповідні докази. Доповнив, що він не може скористатися своїм право власності на квартиру, бо відповідачі замінили замки на вхідні двері. Він дійсно відвідував спірну квартиру, де йому відкрили двері, але впустити в квартиру відмовились, направивши його до відповідача [PERSON] Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача, просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що підставою для пред»явлення позову стали неправомірні дії відповідачів щодо здавання спірної квартири в найм особам, без згоди позивача [PERSON] Вже є рішення суду , який встановив факт порушення цих прав, але відповідачі знов, без узгодження з позивачем, уклали договір найму вже з іншими людьми, що дає підстави вважати, порушення його прав і в майбутньому. Тому просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засіданні не з»явилась, подала до суду письмову заяву в якій просила судові засіданні проводити без її участі. У задоволені позову просила відмовити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, подала до суду письмові заперечення на позов, оголосила додаткові заперечення на позов ,посилаючись на те, що [PERSON] фактично є власником квартири на підставі договору сервітуту і вона як власник квартири користується правом сервітуарія, що дає їй право володіти та користуватися житлом. Потрібно оплачувати комунальні послуги, а позивач їх не оплачує. Договір від 01.09.2014 року укладений між [PERSON] та [PERSON] на теперішній час розірваний в усній формі у зв»язку з виїздом [PERSON] та членів її сім»ї з спірної квартири . Письмових доказів розірвання договору немає. В теперішній час мати [PERSON] проживає разом з нею, оскільки вона похилого віку і потребує стороннього догляду. [PERSON] має право власності на цю квартиру, бо у паспорті та у домовій книзі стоїть печатка про її прописку за даною адресою. Просила відмовити у задоволені позовних вимог. Суд досліджує надані докази: копія договору дарування від 11.06.2009року ( а.с.5), копія витягу з Державного реєстру правочинів ( а.с.6), копія договору про найм квартири від 01.09.2014 року( а.с.7-8), копія рішення Лисичанського міського суду від 01.09.2014 року ( а.с.9-10) , копія ухвали апеляційного Суду Харківської області від 01.12.2014 року( а.с.11-12), копія паспорту позивача ( а.с.13) копія паспорту [PERSON] ( а.с.18), копія акту від 05.09.2014 року ( а.с.26), копія довідки паспортної служби (а.с.27), копія домової книги ( а.с.28-29), копія договору дарування ? частки квартири ( а.с.30-30 зв)., копія висновку перевірки заяви [PERSON] ( а.с.40-41), копія посвідчення [PERSON] ( а.с.42) , копія ухвали Апеляційного суду Харківської області від 13.11.2014 року ( а.с.52-55). Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ч.1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі , не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 316 правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб»єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогами про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У судовому засіданні встановлено, що за договором дарування від 11.06.2009 року та витягу про реєстрацію права власності квартира [ADDRESS] від 26.06.2009 року належала [PERSON] 16.03.2010 року [PERSON] подарував ? частку спірної квартири [PERSON] В спірній квартирі зареєстрована [PERSON]. 01.10.2014 року між [PERSON] Г,П. та [PERSON] зі згоди [PERSON] та без згоди іншого співвласника [PERSON] укладено договір піднайму всієї спірної квартири, у зв»язку з чим [PERSON] звернуся з позовом до Лисичанського міського суду про виселення [PERSON] на членів його сім»ї зі спірної квартири. Рішенням Лисичанського міського суду від 01.09.2014 року позов було задоволено, виселено [PERSON], [PERSON], [PERSON],[INFO] з квартири [ADDRESS]. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 01.12.2014 року апеляційну скаргу [PERSON] та [PERSON] було відхилено, рішення Лисичанського міського суд 01.09.2014 року залишено без змін. В день прийняття рішення Лисичанським міським судом 01.09.2014 року , відповідачі по справі [PERSON], зареєстрована за адресою [INFO] , зі згоди власниці ? частини спірної квартири [PERSON], повторно без згоди іншого співвласника [PERSON] уклали договір найму всієї спірної однокімнатної квартири з сім»єю [PERSON] у складі: її матері [PERSON], дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] ( договір найму ніде не був зареєстрований) . Відповідачі в спірній квартирі не зареєстровані ( а.с. 27-29). З матеріалів справи вбачається, що будь-яких домовленостей між співвласниками щодо володіння та користування їх частками спірної однокімнатної квартири, сторонами по справі не надано. Посилання відповідача [PERSON] на те, що [PERSON] є власником квартири на підставі сервітуту та що пред»явлений позов порушує її право на житло, нічим не підтверджено, адже відповідно до ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, заповітом або рішенням суду. Документів щодо укладення сервітуту між [PERSON] та його матір»ю [PERSON] суду не надано. Сторони не оспорюють того факту, що 11.06.2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування квартири, відповідно до якого [PERSON] зобов»язується передати безоплатно у власність , а [PERSON] приймає як дарунок однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Ця квартири належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15.01.2002 року приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу [PERSON] за № 353 та зареєстрованого у Лисичанському КП «БТІ» за реєстровим номером № 282а в книзі № 17. [PERSON] прописана та проживає в спірній квартирі. Порушення її прав на житло зі сторони позивача відсутні. Посилання [PERSON] на те, що позивач не оплачує комунальні послуги може бути вирішено співвласниками квартири на підставі ст. 358 ч.1-3 ЦК України. Тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 316, 321, 358, 386 ЦК України,

Outcome: approved