Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 64 103,78 грн із них: борг - 46 822,45 грн, 3% річних - 4 217,87 грн, інфляційні втрати - 13 063,46 грн та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. Позов обґрунтований тим, що боржник [PERSON] приєдналася до умов Типового договору шляхом фактичного споживання природного газу. Оператор ГРМ (АТ Харківга» підтверджує фактичний обсяг розподілу природного газу у розмірі 7 303, 00 м3 по абоненту [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] . Позивачем з метою отримання оплати за надані послуги з газопостачання направлено відповідачу вимогу № 617-Сл-19787-1119 від 15.11.2019 щодо сплати заборгованості. Однак вимогу залишилася без відповіді та без оплати. Внаслідок систематичного нехтування боржником [PERSON] своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилася заборгованість, яка за період з жовтня 2015 року по вересень 2020 року склала 46 822.45 грн та не погашена станом на момент подання позовної заяви до суду. Таким чином, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природній газ, Товариством нараховані 3 % річних - 4 217, 87 грн, інфляційні втрати -13 063,46 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутності, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, відзив на позов не подавала. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України судом розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача [PERSON] до суду, однак остання в судові засідання на вказану в оголошенні дату не з`являлася, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без її участі до суду не надіслала, про причини неявки суд не повідомила. Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. Згідно з інформації Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області від 17.11.2020 [PERSON] зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] не значиться (а.с.14). Разом із тим, відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 242481182 від 01.02.2021 відповідач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до повідомлення Мереф`янської ТП АТ «Харківгаз» № 610-СЛ-24508-1119 від 21.11.2019, по абоненту [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , за період з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2019 року фактичний обсяг розподілу природного газу з газорозподільної системи Мереф`янського ТП АТ «Харківгаз» складає 7303,00 м3 (а.с. 9). На ім`я [PERSON] відкрито рахунок споживача № [NUMBER] . Таким чином, суд вважає, що позивач [PERSON] приєдналася до умов Типового договору шляхом фактичного споживання природного газу. Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827. Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Згідно з п.6.2 розділу VI Типового договору постачання природного газу побутовим споживачем, затвердженим Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року постачальник зобов`язаний безперервно постачати природній газ в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, а побутовий споживач зобов`язаний згідно з п.5.1 розділу V вищезазначеного Договору забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг Постачальнику згідно з умовами цього Договору. Відповідно до п. 5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до п. 22 Розділу III Правил постачальник має право вимагати від споживача-боржника оплати вартості природного газу, фактично спожитого ним. На підставі викладеного, у відповідача виникли зобов`язання щодо сплати заборгованості за надані послуги з газопостачання. Не укладення письмового договору про надання послуг не є підставою для звільнення відповідача як споживача від оплати відповідних фактично наданих послуг. Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 221/515/15-а та Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц, згідно з якою, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному розмірі. Згідно з наданого ТОВ «Харківгаз збут» розрахунку заборгованість [PERSON] за несплату послуг з газопостачання за період з жовтня 2015 року по вересень 2020 року склала 46 822,45 грн та не погашена станом на момент подання позовної заяви до суду, що підтверджується розрахунком суми заборгованості. Вимога ТОВ «Харківгаз Збут» від 15.11.2019 за № 617-Сл-19787-1119 про оплату заборгованості залишилась споживачем [PERSON] без відповіді та оплати. Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Таким чином, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ, ТОВ «Харківгаз збут» на підставі ст.625 ЦК України обґрунтовано нараховано 3% річних у розмірі 4 217,87 грн та інфляційні втрати у розмірі 13 063,46 грн. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved