Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до ПрАТ «Азовзагальмаш», Юридичного департаменту Маріупольської міської ради про визнання права власності, зобов`язати вчинити певні дії. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 15 лютого 2012 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Азовзагальмаш», станом на теперішній час - Приватне акціонерне товариство, був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чичековою О.А., зареєстровано в реєстрі за № 221, згідно якого він придбав квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за 259 680,00 грн., які він сплатив. 07 грудня 2018 року він звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно з заявою про проведення державної реєстрації його права власності на зазначену квартиру. Рішенням від 12.12.2018р. державний реєстратор прав на нерухоме майно Корнілов Нікіта Олександрович Юридичного департаменту Маріупольської міської ради відмовив йому у державній реєстрації права власності на належну йому квартиру, оскільки згідно з відомостями, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на все нерухоме майно Приватного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» накладено арешт. Відомості про Відповідача внесені до Єдиного реєстру боржників із зазначенням про те, що відносно нього порушено справу про банкрутство. Вважає, що зазначеним рішенням порушено його право на проведення державної реєстрації права власності на квартиру, яка де-факто вже тривалий час належить йому, та на яку ПрАТ «Азовзагальмаш» жодних прав не має, та жодним чином не намагається про них заявити. Правовідносини між ним та ПрАТ «Азовзагальмаш» склалися 15.02.2012 р., а провадження у справі № 910/3262/16 про банкрутство ПрАТ «Азовзагальмаш» відкрито Господарським судом м. Києва лише 20.04.2016р. На момент укладення Договору купівлі-продажу нерухомого майна жодних обмежень щодо реєстрації права власності на придбану квартиру не існувало, відомості про ПрАТ «Азовзагальмаш» у Єдиному реєстрі боржників не містилися. У зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх житлових прав і просить суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] ), будинок [ADDRESS] , забезпечити передачу Державною судовою адміністрацією України у день набрання законної сили рішенням суду за цим позовом, яке передбачає набуття ним речових прав на нерухоме майно до Державного реєстру прав примірника судового рішення, зобов`язати Юридичний департамент Маріупольської міської ради здійснити реєстрацію прав власності на спірну квартиру за ним. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 08.04.2019р. вказану позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків, а саме сплати судового збору. 16.04.2019р. позивач усунув зазначені в ухвалі суду недоліки. Ухвалами Приморського районного суду м. Маріуполя від 17.04.2019р. вказану справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та позивачу відстрочено сплату частини судового збору. 21\~травня 2019р.\~представник відповідача,\~генеральний директор\~ПрАТ «Азовзагальмаш»\~Хаджинов С.М.\~до суду\~надав відзив\~на цивільний\~позов,\~у якому\~просив позов\~задовольнити у\~повному обсязі,\~оскільки 15.02.2012р.\~позивач дійсно\~придбав у\~ ПАТ «Азовзагальмаш» квартиру [ADDRESS] , однак рішення від 12.12.2018р. позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру, оскільки на все нерухоме майно ПрАТ «Азовзагальмаш» накладено арешт, однак провадження у справі про банкрутство відносно товариства відрито Господарським судом м. Києва лише 20.04.2016р., а єдиним обтяженням нерухомого майна, що має обліковуватися за спірною квартирою є обтяження за договором іпотеки, справу просив розглянути у його відсутність. 21 травня 2019р. представник відповідача Юридичного департаменту Маріупольської міської ради до суду надав відзив на цивільний позов, у якому просив позовну вимогу стосовно визнання права власності на вказану квартиру прийняти відповідно до закону та на розгляд суду, у частині зобов`язання Юридичного відділу вчинити державну реєстрацію права власності відмовити, оскільки суд не має законних підстав втручатися і діяльність реєстратора. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити. Представник відповідача, генеральний директор ПрАТ «Азовзагальмаш» Хаджинов С.М. до суду надав заяву, якою справу просив розглядати у його відсутності. Представник відповідача державний реєстратор Юридичного департаменту Маріупольської міської ради Корнілов Н.О. до суду надав заяву, якою справу просив розглядати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною 3 статті 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень\~ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші право чини. Згідно з ч. 1\~ст. 202 ЦК України, право чином є дія особи, спрямована на небуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ч. 1\~ст. 204 ЦК України\~встановлена презумпція правомірності правочину, тобто правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із право чинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.ч. 1\~4\~ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Судом\~\~ встановлено,\~що згідно\~з договором\~купівлі-продажу\~нерухомого майна, посвідченим\~приватним нотаріусом\~Маріупольського міського\~нотаріального округу\~Донецької області\~Чичековою О.А.,\~зареєстрованим в\~реєстрі за\~№ 221,та згідно з витягом з Державного реєстру правочинів № 11010648 від 15.02.2012р., [PERSON] 15.02.2012р [INFO] придбав у ПАТ «Азовзагальмаш» квартиру [ADDRESS] (а.с. 7-11). \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 44551215 від 12.12.2018р. державного реєстратора прав на нерухоме майно Корнілова Н.О. юридичного департаменту Маріупольської міської ради, [PERSON] відмовлено у державній реєстрації на квартиру [ADDRESS] , оскільки у ПрАТ «Азовзагальмаш» встановлено наявність зареєстрованих записів про арешти на все нерухоме майно ПрАТ «Азовзагальмаш», відносно якого порушено справу про банкрутство (а.с. 12). Таким чином, під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем не здійснено державну реєстрацію права власності на спірну квартиру. Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 640 ЦК України\~договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення і державної реєстрації\~з моменту державної реєстрації. Разом з тим, а ні діючим законодавством ані договором купівлі-продажу не встановлені конкретні строки для державної реєстрації угоди. За вимогами ч. 2\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить засадам цивільного судочинства. На час реєстрації угоди арештів на квартиру накладено не було, що підтверджується і інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, довідка №171417779, а наявна лише заборона на нерухоме майно № 12168214 від 15.02.2012р. за заявою ПАТ «Азовзагальмаш» та тип обтяження іпотека № 12167949 від 15.02.2012р., підстава повідомлення про реєстрацію обтяження нерухомого майн іпотекою ПАТ«Азовзагальмаш», іпотекодавець [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири від 15.02.2012 року до теперішнього часу не визнаний судом недійсним, його нікчемність прямо не передбачена вимогами закону, а наявність накладеної заборони на нерухоме майно та іпотека на спірну квартиру позбавляє позивача використання свого інтересу на державну реєстрацію права власності на квартиру, суд вважає позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] права власності на вказану квартиру, такими, що підлягають задоволенню. В іншій частині позовних вимог, а саме у задоволенні забезпечення передачі Державною судовою адміністрацією України у день набрання законної сили рішенням суду за цим позовом, яке передбачає набуття позивачем речових прав на нерухоме майно до Державного реєстру прав примірника судового рішення та зобов`язання юридичного департаменту Маріупольської міської ради здійснити реєстрацію прав власності на спірну квартиру за позивачем суд відмовляє, оскільки ці вимоги не ґрунтуються на законі, відносяться до виконання рішення та реєстрація права власності на спірну квартиру відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та здійснюється позивачем самостійно. У зв`язку з тим, що ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17.04.2019 року сплата судового збору відстрочена до ухвалення рішення по справі, позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, тому відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір в розмірі 2188 грн. 40 коп., слід стягнути з позивача на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial