Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до відповідача, обґрунтувавши його тим, що рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 22.12.2011р. змінено рішення Ленінського рай онного суду м. Кіровограда від 28.04.2011р. в частині стягнення грошової компенсації за 1/2 частину квар тири [ADDRESS] з [PERSON] на його користь, зменше но розмір грошової компенсації з 205 243,50 грн. до 140 945,50 грн. 12.01.2012 р. він подав на виконання до Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] на його користь боргу в сумі 140945,50 грн., 1079,25 грн. судового збору і 60 грн. витрат на ІТЗ за розгляд справи судом, а всього 142 084,75грн., але [PERSON] півтора року ухилялася від виконання судового рішення. 19.06.2013р. [PERSON] переконала його у тому, що вона поверне борг в сумі 120 000 грн. після закриття виконавчого провадження в Ленінському ВДВС Кіровоградського МУЮ і погасить борг по ви конавчому листу одразу після реєстрації договору купівлі -продажу квартири в м. Олександрії, на підтверд ження цього дала розписку. 20.06.2013р. [PERSON] продала квартиру в м. Олександрії і дала йому лише 14000 доларів США і 1 500 грн., у зв'язку з чим він звернувся до суду, але з 03.07.2013р. він був на стаціонарному лікуванні, тому передав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, чим скористалася [PERSON] і рішенням Ленінсь кого районного суду від 30.07.2013 р. з [PERSON] стягнуто на його користь лише 5030 грн. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 24.12.2013р. його позовні вимоги про стягнення з [PERSON] за новим судовим рішенням різниці в сумі боргу 6 727,78 грн. було залишено без задо волення з наступних підстав: Відповідно до рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 22.12.2011 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 142 084,75грн. За даними Ленінського ВДВС станом на 18.06.2013р. [PERSON] сплатила 15 356,98 грн., але залишилася заборгованість, яка підлягала стягненню в сумі 126 727,78 грн. Відповідно до розписки від 20.06.2013 р. [PERSON] отримав від [PERSON] в рахунок боргу за виконавчим листом № 2-233/11 від 12.01.2012 року 14 000 доларів США і 1500 грн., що дорівнює 114 970 грн. Рішенням Ленінського районного суду від 30.06.2013 р. з [PERSON] стягнуто 5 030 грн., які на час розгляду в апеляційній інстанції сплачені [PERSON] За таких обставин [PERSON] на виконання рішення апеляційного суду від 22.12.2011 р. зобов'язана сплатити [PERSON] 6 727,78 грн. Дана сума вже була стягнута з відповідача рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 22.12.2011 р. і підстав для її повторного стягнення немає. Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС від 20.06.2013р. [PERSON] повернуто виконавчий лист без виконання відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». В зв'язку з відмовою [PERSON] від повного вико нання рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2011 року, [PERSON] не позбавлений права звернутись до Ленінського ВДВС з повторним пред'явленням виконавчого документу до виконання і ухвалення нового рішення про стягнення несплаченої заборгованості не потребує. Зважаючи саме на ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 24.12.2013р. він подав 08.01.2014 року на виконання до Ленінського ВДВС виконавчий документ № 2-233 виданий 26.12.2012 р. Ленінським районним судом Кіровограда, але постановою державного виконавця ВП № 41407484 від 13.01.2014р. з посиланням на п. 7 ч. 1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» відмовлено у відкритті вико навчого провадження, при чому державний виконавець зазначив, що залишок заборгованості [PERSON] за виконавчим документом складає 6 727,77 грн. Згідно статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У даному випадку, він є кредитором, а [PERSON] є боржником, від якого він має право вимагати виконання його обов'язку, а саме - повного виконання рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2011 року. Просить зобов'язати відповідача [PERSON] виконати обов'язок в частині повного виконання рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2011 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] та її представник позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в задоволенні позову, пояснив, що відповідач повністю розрахувалася з позивачем за 1/2 частку квартири [ADDRESS] і залишку заборгованості в розмірі 6727,77 грн. у неї немає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В судовому засіданні встановлено, що рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 22.12.2011р. змінено рішення Ленінського рай онного суду м. Кіровограда від 28.04.2011р. в частині стягнення грошової компенсації за 1/2 частину квар тири [ADDRESS] з [PERSON] на його користь, зменше но розмір грошової компенсації з 204 243,50 грн. до 140 945,50 грн. В решті рішення залишено без змін (а.с.29). Згідно рішення Ленінського районного суду від 30.06.2013 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг в розмірі 5030 грн., а також судові витрати в сумі 229, 40 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. У відповідності до ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2013 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 липня 2013 року залишено без змін. Зі змісту ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2013 року вбачається, що « відповідно до рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 142084,75 грн. На виконання судового рішення, за даними Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ станом на 18 червня 2013 року, [PERSON] сплатила 17 000 грн., а сума боргу, яка підлягала стягненню складала 126 727,78 грн. Відповідно до розписки від 20 червня 2013 року [PERSON] отримав від [PERSON] в рахунок боргу за виконавчим листом № 2-233/11 від 12 січня 2012 року14 000 доларів США і 1500 грн., що складає 114 970 грн. Даним рішенням суду з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 5030 грн., які на час розгляду в апеляційній інстанції сплачені. За таких обставин відповідач залишилась на виконання рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2011 року сплатити [PERSON] 6727,78 грн. Дана сума вже була стягнута з відповідача зазначеним рішенням суду і підстав для її повторного стягнення немає. Як вбачається з постанови державного виконавця Ленінського ВДВС від 20.06.2013р. про повернення виконавчого документа, [PERSON] було повернуто виконавчий лист без виконання відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону. В зв'язку з відмовою [PERSON] від повного вико нання рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2011 року, [PERSON] не позбавлений права звернутись до Ленінського ВДВС з повторним пред'явленням виконавчого документу до виконання і ухвалення нового рішення про стягнення несплаченої заборгованості не потребує. Згідно постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 24.04.2014 року про виправлення граматичної помилки вбачається, що на виконання в Ленінський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського МУЮ [PERSON] 08.01.2014 року подав заяву про примусове виконання рішення разом з виконавчим листом № 2-233/11 від 26.12.2012 року, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] на його користь грошову компенсацію вартості 1/2 частки квартири [ADDRESS] в сумі 140 945,50 грн. та 1139,25 грн. судових витрат. Після передачі виконавчого провадження разом з виконавчим документом державним виконавцем 13.01.2014 року було прийнято рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п.7 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження». В даній постанові допущено граматичну помилку, а саме вступній та резолютивній частині зазначено, що залишок заборгованості складає 6727,77 грн.

Outcome: dismissed