Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Дніпровської районної у м.Херсоні ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме, за адресою: в квартирі №90 в будинку №12-А по Бериславському шосе в м.Херсоні, в якому вказує, що йому на праві власності належить вищевказана квартира; в вищевказаній квартирі попереднім власником зареєстровані відповідачі, які не проживають та до теперішнього часу відповідачі у квартирі не зявляються, речі відсутні. У звязку з наведеним просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, за адресою: в квартирі [ADDRESS], шляхом зняття з реєстраційного обліку. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, крім того шляхом оголення у пресі, про причину неявки суд не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, однак надали заяву про розгляд справи без їх участі, при розгляді покладаються на розсуд суду. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до договору іпотеки від 14.11.2014р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] укладеного між [PERSON] та [PERSON], згідного якого [PERSON] передавала [PERSON] належне їй на праві власності нерухомого майно, а саме: однокімнатну квартиру №90, що знаходиться за адресою м.Херсона, Бериславське шосе, буд.12-А, та зареєстрованого 30.09.2014р. в Державного реєстру речових прав на нерухому майно. Відповідачі зареєстровані за вказаною адресою, що підтверджується довідкою ОСББ «Тендем» №189 від 13.08.2015р. однак, на теперішній час не проживають, відповідачі залишились зареєстрованими за вищевказаною адресою. Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухому майно від 27.01.2015р. [PERSON] належить житловий будинок 2а по вул.9Східна та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; книжковий магазин в м.Херсон, вул.І.Кулика,б.14.; домоволодіння №201 по вул.Фортус в м.Херсоні, земельна ділянка площею 594кв.м. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Обєктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно частин 1 і 2 ст.71, ст.72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] є колишніми власником, крім того неповнолітній [PERSON] зареєстрований за даною адресою також попереднім власником.

Outcome: approved