Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить зобов`язати останню усунути перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] ; визначити порядок користування зазначеною квартирою між співвласниками, виділити йому кімнату позначену в технічному паспорті 1-3 площею 12,7 кв.м. та комору позначену на плані 1-2 площею 1,5 кв.м. Відповідачу - [PERSON] залишити в користування кімнату, позначену на плані 1-8 площею 18,9 кв.м., балкон. Позначений на плані 1-5 площею 9,4 кв.м.; коридор 1-1 площею 7,4 кв.м., кухню 1-4 площею 7,1 кв.м., ванну 1-7 площею 2,2 кв.м. та вбиральню 1-6 площею 1,2 кв.м., залишити у спільному користуванні співвласників. Свої вимоги обґрунтував тим, що згідно з договором купівлі-продажу квартири від 19.09.2001, посвідченим приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Поляковим О.О., є власником квартири [ADDRESS] . На момент придбання квартири, щойно уклав шлюб з [PERSON] . Після розірвання шлюбу, домовились з відповідачем про те, що він подарує свою частку квартири їх спільній дитині в рахунок аліментів до досягнення сином повноліття. При цьому, він передав колишній дружині свої ключі від квартири. Проте, взятих на себе зобов`язань, відповідач не виконала та подала до суду заяву про видачу судового наказу про стянення аліментів. Таким чином, на даний час, коли з його заробітної плати відраховують 25% на утримання неповнолітнього сина, заборгованість що виникла з 20.12.2018 та усі передбачені Законом податки, він не має змоги наймати окреме житло, тому бажає реалізувати своє право на мирне володіння своїм майном. При цьому [PERSON] чинить йому перешкоди у користуванні Ѕ часткою квартири, в якій вона проживає з їх спільним сином та своїм сином від першого шлюбу, відмовляючись повернути йому ключі. Неодноразово намагався вирішити питання мирним шляхом, проте позитивних результатів не досягнуто, вирішити спір у позасудовому порядку неможливо, тому звернувся до суду з даним позовом. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача надала заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки невідомі. У судових засіданнях, які відбулися за часом раніше, позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову, однак відзив на позов не подано. Суд, дослідивши докази які містяться в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Кіровоградської області Поляковим О.О., №1533 від 19.09.2001, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.5). З технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виготовленого 18.03.2019, вбачається, що квартири належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Кіровоградської області Поляковим О.О., 19.09.2001 р. р№1532 (а.с.6-8). З технічної характеристики квартири, вбачається, що квартира [ADDRESS] , є квартирою в будинку квартирного типу, яка розташована на 2 поверсі та складається з: коридору площею 7,40 км.м, шафи площею 1,50 кв.м, ж/кімнати площею 12,70 кв.м, шафи площею 0,40 кв.м, кухні площею 7,10 кв.м, вбиральні площею 1,20 кв.м, ванни площею 2,20 кв.м, ж/кімнати площею 18,90 кв.м, балкону площею 0,90 кв.м., а всього загальною площею 52, 30 кв.м., з яких 31,60 кв.м житлова площа, 20,7 кв.м допоміжна площа. Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.03.2019 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу ЄУН 389/179/19 (Провадження №2/389/42/19), позовні вимоги позивача задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 14 вересня 2001 року Богданівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області за актовим записом №24, розірвано (а.с.9). Встановлено, що спірну квартиру придбано позивачем 19.09.2001, а шлюб між сторонами зареєстровано Богданівською сільською радою 14.09.2001, таким чином спірна квартира, є спільною сумісною власністю подружжя набутою під час зареєстрованого шлюбу. Відповідно до ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей\~16,\~386,\~391 ЦК України. Зважаючи на викладене, суд вважає, що\~\~позивачем не наведено переконливих доказів на обґрунтування обставин, які стали б підставою для усунення йому перешкоди у користуванні спірною квартирою, оскільки під час судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи позивача про те, що відповідач чинить йому перешкоди, тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.3\~ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 60 Сімейного кодексу України\~встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч.1\~ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до п. 14\~Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»\~квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири, або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до п. 6\~Постанови Пленуму ВСУ №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»\~якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор, тощо) можуть бути залишені в загальну користуванні учасників спільної часткової власності. Встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо порядку користування квартирою що є спільною сумісною власністю в позасудовому порядку. Отже, з метою визначення можливих варіантів розподілу або визначення порядку користування спірною квартирою, ухвалою суду від 23.08.2019 призначено судову будівельно-технічну експертизу, якою експерту запропоновано визначити: 1). Чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва розділити житлову квартиру за адресою: [ADDRESS] , відповідно до часток співвласників по Ѕ; 2). Які можливі варіанти порядку користування житловою квартирою за адресою: [ADDRESS] , відповідно до вимог нормативно-правових актів і часток співвласників, а саме: [PERSON] частка 1/2, [PERSON] частка 1/2, виходячи з технічних характеристик житлової квартири ? Згідно з висновком судового експерта №245 від 31.10.2019, складеним за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, технічна можливість поділу квартири [ADDRESS] відсутня. Технічна можливість встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] відповідно до часток співвласників: [PERSON] Ѕ ч., [PERSON] Ѕ ч. - відсутня. Натомість наявна технічна можливість встановлення порядку користування зазначеною квартирою, з відхиленням від часток співвласників. Експертом запропоновано наступний варіант порядку користування квартирою: першому співвласнику надати в користування житлову кімнату 1-3 площею 12,3 кв.м; другому співвласнику пропонується надати в користування житлову кімнату 1-8 площею 17,9 кв.м. та балкон 1-9 площею 2,2 кв.м.; в спільне користування співвласників пропонується надати: коридор 1-1 площею 8,5 кв.м., шафу 1-2 площею 1,5 кв.м., кухню 1-4 площею 7,0 кв.м., санвузол 1-6 (1-7) площею 3,6 кв.м. Відповідно до зазначеного варіанту порядку користування квартирою, першому співвласнику надається в користування 19/50 ч. Квартири (тобто на 3/25 ч. менше за належну йому), другому співвласнику 31/50 ч. (тобто на 3/25 ч. більше за належну йому). (а.с. 68-86). Отже, беручи до уваги, що сторонам у справі на праві спільної сумісної власності належить спірна квартира, сторони не дійшли згоди щодо встановлення порядку користування останньою, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині з урахуванням запропонованого судовою будівельно-технічною експертизою варіанту, оскільки саме останній є єдиним можливим у даному випадку. Крім того, з зазначеним варіантом погоджується позивач у справі. Відповідач свою думку з приводу запропонованого варіанту порядку користування квартирою, свою думку не висловила. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з\~ч.3\~ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем надано докази понесених ним судових витрат, а саме судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. (квитанція №0.0.1350233155.1 від 13.05.2019), витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 5000,00 грн. (квитанція №0.0.1492924750.1 від 15.10.2020), отже, сума судових витрат має бути стягнута з відповідача на користь позивача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: partial