Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернувся з дійсним позовом до Котовського міськрайонного суду Одеської області при цьому наполягав на визнанні його, батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та зобов'язати відділ ДРАЦС РС Котовського міжрайонного управління юстиції Одеської області внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей. Відповідачка в судовому засідання позовні вимоги визнала у повному обсязі та зауважила, що батьком її дітей є позивач, [PERSON], але оскільки між ними не було зареєстровано шлюб в органах ДРАЦС, в свідоцтві про народження дітей відомості про батька були зазначені на підставі ч.1 ст. 135 СК України, з її слів; в даному випадку вона вказала ім'я позивача, а прізвище своє. Представник відділ ДРАЦС РС Котовського міжрайонного управління юстиції Одеської області в судове засідання не з'явився, але надав заяву, де вирішення спору залишив на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін по справі, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 2012 року сторони по справі мешкаю у цивільному шлюбі в с. Коси Котовського району Одеської області. Від цих стосунків у сторін народилось двоє доньок, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Довготривалий час у зв'язку із відсутністю паспортного документа у відповідачки по справі, сторони по справі позбавлені можливості зареєструвати між собою шлюб та в наслідок чого належним чином зареєструвати народження дітей. Реєстрація народження дітей була здійсненна відділом ДРАЦС РС Котовського міжрайонного управління юстиції Одеської області на підставі ст. 135 СК України зі слів [PERSON], де прізвище дітей вона вказала своє, а по-батькові ім'я позивача. Зі спливом часу, позивач по справі, як батько [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], виявив бажання визнати батьківство щодо них, вказавши його прізвище в свідоцтвах про їх народження. Як вбачається з довідки № 024 від 03 лютого 2014 року, Консульства республіки Молдова в Одесі, [PERSON], [INFO] є уродженкою с. Попенку, Рибницького району Республіки Молдова, громадянство республіки Молдова не приймала (не має), по питанням оформлення документів Національної паспортної системи не зверталась. Також, довідкою від 08 вересня 2014 року виданою ДМС України в Одеській області, вказується, що [PERSON], [INFO], зверталась до Красноокняського районного сектору Головного управління ДМС України в Одеській області із заявою щодо видачі паспорта у зв'язку з його відсутністю. Однак, при проведенні перевірки встановлено особу заявника, та не встановлено належності до громадянства України. Таким чином, оскільки відповідна, як мати, не має громадянства України, внаслідок чого паспортного документа, що виражається у відсутності в неї всіх прав, що має громадянин України, а тому позивач самостійно позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити його батьківство відносно своїх доньок. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у судовому засіданні суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). Оскільки заявлені вимоги є законними, визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved