Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов обґрунтовано тим, що 12.04.2019 в м. Києві, по вул. Кільцева дорога, 54, керуючи автомобілем «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] , при перестроюванні не надала перевагу в русі автомобілю «Ровер», д.н.з. [NUMBER] , водій [PERSON] , який рухався в попутному напрямку руху, по тій смузі руху на яку вона мала намір перестроїтися, внаслідок чого здійснила зіткнення з даним автомобілем, що призвело до пошкодження транспортних засобів. В подальшому, відповідача було визнано винною у ДТП. Відповідно до звіту №1319 від 07.05.2019 сума відновлювальних робіт автомобілю позивача в наслідок ДТП становить 176982,55 грн. Фактичні витрати позивача на відновлення автомобілю склали 182762,00. Загальна сума матеріального збитку становить 187762,00 грн. АТ «Просто страхування» виплатило позивачу часткове відшкодування в розмірі 95000, 00 грн. Відтак, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою; витрати, пов`язані з залученням спеціаліста для визначення вартості матеріального збитку в розмірі 5000,00 грн; моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн, а також, суму судового збору в розмірі 1028,00 грн. Ухвалою суду від 08.05.2020 р. відкрито провадження у справі, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (викликом) сторін. Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками надсилались судом на адресу місця реєстрації відповідача, окрім того, відповідач повідомлялась шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. В розумінні ч. 1 ст. 131 ЦПК України судова повістка на ім`я відповідача вважається доставленою. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Згідно із ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину невчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін не надходили. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Згідно із вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] 12.04.2019 року приблизно о 07.10 годин, в м. Києві, по вул. Кільцева дорога, 54, керуючи автомобілем «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] , при перестроюванні не надала перевагу в русі автомобілю «Ровер», д.н.з. [NUMBER] , водій [PERSON] , який рухався в попутному напрямку руху, по тій смузі руху на яку вона мала намір перестроїтися, внаслідок чого здійснила зіткнення з даним автомобілем, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п.п. 2.3 (б), 10.3 ПДР. Згідно із постановою Святошинського районного суду м. Києва від 19.05.2019 відповідача визнано винною у вчиненні ДТП. При цьому, В судовому засіданні [PERSON] свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення визнала частково, пояснивши, що дорожньо-транспортна пригода, на її думку, сталася з вини обох водіїв. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП був чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АО/3299204 на транспортний засіб «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] , виданий СК «Про100 страхування», страхова сума складає 100 000,00 грн., розмір франшизи 1 000,00 грн. Позивач визнає, та підтверджує випискою зі свого банківського рахунку, що страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування двома платежами: 18.07.2019 - в розмірі 70363,95 грн та 10.09.2019 - в розмірі 24636,05 грн. Відповідно до висновків Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №1319 (виконавець ФОП [PERSON] ), вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Ровер», д.н.з. [NUMBER] після аварійного пошкодження КТЗ станом на 07.05.2019 складає 152971,07 грн. Витрати за складення висновку в розмірі 2500,00 грн підтверджуються договором на проведення оцінки від 18.04.2019 та підтверджуються квитанцією від 10.05.2019. Окрім того, позивачем надано довідку №1319 про оцінку транспортного засобу «Ровер», д.н.з. [NUMBER] (виконавець ФОП [PERSON] ) згідно із якою, ринкова вартість пошкодженого автомобілю складає 48660,00 грн. Витрати за складення довідки в розмірі 2500,00 грн підтверджуються квитанцією від 31.05.2019. На підтвердження фактичних витрат, позивачем надано Акт з надання послуг по технічному обслуговуванню та ремонту автомобіля №БН-6780 згідно із яким загальний розмір таких витрат складає 182762,00 грн. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 3 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно із постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/18006/15 від 04.07.2018 встановлено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування. Згідно із позицією Верховного Суду у справі № 522/15636/16-ц, винуватець дорожньо-транспортної пригоди зобов`язаний відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, тоді як страхова компанія покриває лише розмір матеріального збитку. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 87762,00 грн є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Щодо відшкодування витрат позивача, пов`язаних з залученням спеціаліста для визначення вартості матеріальних збитків в розмірі 5000,00 грн, слід зазначити, що у даному випадку позивач просив стягнути різницю між сплаченою сумою страхового відшкодування та фактичними витратами на ремонт. У зв`язку з чим, не підтверджено відношення зазначених витрат на складання оцінок до заявлених позивачем позовних вимог. У зв`язку з чим, вказані вимоги задоволенню не підлягають. Враховуючи вчинення ДТП з вини відповідача, у зв`язку з чим було пошкоджено автомобіль позивача та порушені нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3 000,00 грн., задовольнивши таким чином позовні вимоги частково. Судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності зі ст.141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial