Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП України в Чернігівській області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що працівниками Бобровицького ВП 20.12.2015 року було скоєно незаконне заволодіння автомобілем ДЕУ Ланос д.н.з. [NUMBER] , власником якого є він. 05.10.2017 року він виявив механічні пошкодження автомобіля, які були відсутні на момент незаконного вилучення автомобіля та які не були зафіксовані в протоколі огляду автомобіля. Вважає, що незаконними діями йому заподіяно матеріальну шкоду в сумі 100 000 грн. Протиправними діями Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області було порушене його право вільного користування своєю властістю та заподіяно моральну шкоду, яка ним розрахована у відповідності до Методики встановлення заподіяння моральної шкоди методом оцінки розміру компенсації спричинених страждань» та складає 155 520 грн. Зазначені суми просить стягнути на його користь за рахунок Державного бюджету з Управління Державної казначейської служби України в Бобровицькому районі Чернігівської області. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та просить стягнути за рахунок Державного бюджету на його користь 155520 грн. моральної шкоди та, з урахуванням висновку судової автотоварознавчої експертизи, 62025, 05 грн. матеріальної шкоди. Відповідач, начальник Державної казначейської служби України у Бобровицькому районі, в судовому засіданні вказала, що підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] немає. Позивачем не доведено наявності протиправних дій з боку працівників Бобровицького ВП, а також не підтверджено належними доказами наявність матеріальної та моральної шкоди, тому просила відмовити в задоволенні позову. Прокурор в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову у зв`язку із необґрунтованістю позовних вимог. Представник ГУНП в Чернігівській області в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Згідно наданого відзиву на позовну заяву, заперечує проти задоволення позовних вимог та вказує, що [PERSON] не надано відповідних доказів заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди органами Національної поліції, не наведено мотивів обґрунтування її розміру та підстав, які призвели до заподіяння душевних страждань у зв`язку із незаконними діями та бездіяльністю правоохоронних органів та призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків та вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Проведення огляду та затримання автомобіля позивача не було визнано безпідставним ні під час досудового розслідування кримінального провадження, ні під час судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача, прокурора, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що в рамках досудового розслідування в кримінальному провадженні по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, 20.12.2015 року слідчим Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, Красулею Н.М., було проведено огляд автомобіля ДЕУ Ланос д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується протоколом огляду місця події (а.с. 21-24). З даного протоколу вбачається, що транспортний засіб на момент огляду мав механічні пошкодження. Оглядом є слідча дія, яка полягає у безпосередньому сприйнятті зовнішніх ознак матеріальних об`єктів з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Метою огляду є виявлення відомостей щодо обставин кримінального правопорушення та їх фіксація. Вилучений автомобіль було поміщено на штрафмайданчик Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області. [PERSON] неправомірні дії працівників поліції взагалі не оскаржувалися. Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 13 травня 2016 року [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України та засуджений до 3 (трьох) років позбавлення волі, було скасовано арешт, накладений на автомобіль (а.с.5-17). З вищевказаного вироку суду не вбачається встановлення в ньому факту незаконного огляду транспортного засобу, який здійснювався згідно з правилами кримінального процесуального кодексу. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Згідно ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Статтею 1174 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України. Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна. Враховуючи зміст вищевказаних норм ЦК України у цьому виді деліктних зобов`язань необхідно довести як наявність шкоди так і її заподіяння, причинний зв`язок внаслідок протиправного рішення дії або бездіяльності конкретно визначеної посадової особи. Позивачем ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні не зазначена конкретна посадова особа, яка, на його думку, вчинила неправомірні дії. [PERSON] вважає, що шкода заподіяна незаконними діями Бобровицького ВП. Право на відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями або бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, настає лише при встановленні незаконності дій посадових осіб зазначених органів. Факт неправомірності дій працівників органів досудового слідства на момент розгляду судом спору про відшкодування шкоди повинен вже бути встановлений відповідними засобами доказування, зокрема відповідним рішенням суду, яке має преюдиційне значення при розгляді справи про відшкодування шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріали справи не містять доказів щодо неправомірних дій Бобровицького ВП. Як видно із висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 8-10/19-24 від 21 березня 2019 року, на який посилається позивач як на доказ, колісний транспортний засіб має механічні пошкодження, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу ДЕУ Ланос д.н.з. [NUMBER] станом на момент проведення експертизи складає 62025, 05 грн. (а.с.162-172) Вказаний висновок суд не бере до уваги, оскільки він не містить вказівки, що пошкодження транспортного засобу було спричинені внаслідок незаконних дій працівників Бобровицького ВП, а відтак причинний зв`язок між діями працівників щодо огляду та вилучення автомобіля та його пошкодженням не доведено належними та допустимими доказами. У зв`язку із зверненням [PERSON] до суду з цивільним позовом, ГУНП в Чернігівській області було проведено службове розслідування щодо можливого вчинення неправомірних дій поліцейськими Бобровицького ВП. З наданого ГУНП в Чернігівській області висновку службового розслідування від 14.06.2019 року вбачається, що в ході досудового розслідування встановлено, що пошкодження автомобіля утворилися 20.12.2015 року, коли [PERSON] , не зупинився на законну вимогу поліцейського, намагаючись втекти, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з парканом. Порушень в діях працівників Бобровицького ВП встановлено не було (а.с.233-236). Також відповідачем були надані фототаблиці до огляду місця події від 20.12.2015 року, з яких видно, що на момент огляду автомобіль ДЕУ Ланос д.н.з. [NUMBER] мав технічні пошкодження (а.с. 218-221). Таким чином, позивачем не надано належних, допустимих та беззаперечних доказів, які дали б суду підстави констатувати заподіяння матеріальної шкоди незаконними діями працівників Бобровицького ВП, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно роз`яснень, викладених в постанові Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. В обґрунтування заподіяння моральної шкоди, [PERSON] в судовому засіданні посилався на виписку з його амбулаторної картки, однак суд не може взяти її до уваги як належний та допустимий доказ, оскільки, як зазначає позивач, огляд автомобіля проводився 20.12.2015 року, пошкодження він виявив 05.10.2017 року, а записи в картці хворого [PERSON] внесені 18.12.2015 року та в листопаді 2018 року, тобто до дати проведення огляду та через рік після виявлення пошкоджень автомобіля. Враховуючи зазначене, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди також задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed