Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із цивільним позовом, який було уточнено, до [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області, треті особи [PERSON], [PERSON], в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с. Жирівка, вул. Центральна, 48, Пустомитівського району, Львівської області та на 1/2 частину земельної частки (паю) розміром 1,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Колос», також просить визнати за ним в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с. Жирівка, вул. Центральна, 48, Пустомитівського району, Львівської області, та на 1/2 частину земельної частки (паю) розміром 1,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Колос», що належали його батьку [PERSON], який помер 06 липня 2002 року. Свої вимоги мотивує тим, що 06 липня 2002 року помер батько позивача [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з права на житловий будинок за адресою: с. Жирівка, вул. Центральна, 48, Пустомитівський район, Львівська область та земельну частку (пай) розміром 1.62 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Колос», надану [PERSON] на підставі рішення Пустомитівської РДА від 28.05.1997 року № 271. 11 квітня 2001 року [PERSON] склав заповіт, який посвідчений секретарем виконкому [PERSON] сільської ради [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 13. Відповідно до цього заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: 1/2 частину всього майна, де б воно не знаходилося і в чому б не заключалося, і взагалі 1/2 частину всього того, що буде належати йому на день смерті і на що він буде мати по закону право заповів своєму синові [PERSON]; 1/2 частину всього його майна, де б воно не знаходилося і в чому воно б не заключалося і взагалі 1/2 частину всього того, що буде належати йому на день смерті і на що він по закону матиме право, заповів своїй невістці [PERSON]. Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині не має.\~Дружина спадкодавця [PERSON] [PERSON] [PERSON] померла 05.04.1994 року. Позивач фактично прийняв спадщину після смерті свого батька, зокрема 1/2 частину вище вказаного спадкового майна по заповіту, оскільки на час відкриття спадщини був зареєстрований та постійно проживав разом із ним і вступив в управління спадковим майном та не заявляв відмову від спадщини. Невістка спадкодавця [PERSON] жодних дій для прийняття спадщини після смерті спадкодавця не вчиняла, на спадкове майно не претендує. У звязку з цим, відповідно до ст.529 ЦК УРСР позивач як спадкоємець першої черги після смерті [PERSON] іншу 1/2 частину спадкового майна прийняв по закону. Однак, у нього виникли труднощі з оформленням права, в порядку спадкування за законом та за заповітом на спадкове майно, а саме на житловий будинок та земельну частку (пай). Труднощі в оформленні права власності на вказане майно полягають у тому, що спадкодавець за життя не виготовив правовстановлюючих документів на належний йому житловий будинок, а також втрачений оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай). У зв'язку з цим позивач змушений захищати свої майнові права та інтереси стосовно спадкового майна в судовому порядку. На підставі наведеного позовні вимоги просить задовольнити. Позивач [PERSON] та його представник в судове засідання не з'явились, однак його представник подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить суд розглядати справу без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав на адресу суду заяву, у якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав через канцелярію суду заяву, у якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Також зазначив, що на спадкове майно після смерті батька [PERSON], який помер 06.07.2002 року не претендує. До вказаної заяви було долучено заяву про відмову від спадщини, на якій справжність підпису [PERSON] посвідчено юристом Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, однак подала через канцелярію суду заяву, у якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Також зазначила, що на спадкове майно після смерті [PERSON], який помер 06.07.2002 року не претендує. До вказаної заяви було долучено заяву про відмову від спадщини, на якій справжність підпису [PERSON] посвідчено юристом Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Судом встановлено, що 06 липня 2002 року помер спадкодавець [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія І-СГ № 215452, видане повторно 13 травня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 6. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина на майно, до складу якої увійшло право власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: с. Жирівка, вул. Центральна, 48, Пустомитівський район, Львівська область, що стверджується довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 778 від 03.10.2016 року, відповідно до якої згідно погосподарських книг [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що зберігаються в сільській раді господарство в селі Жирівка, яке в даний час являється будинковолодінням № 48 по вул. Центральна рахується за [PERSON] (помер 2002 року) та земельну частку (пай) розміром 1.62 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Колос», про що свідчить сертифікат на право на земельну частку (пай) серія РН № 444259 виданий головою Пустомитівської РДА [PERSON] Також цей факт підтверджується листом відділу Держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівської області № АП-102/3-16-0.6 від 20.10.2016 року про розмір земельної частки (паю) на земельну ділянку гр. [PERSON] розташованої на території [PERSON] сільської ради. Судом встановлено, що за час життя спадкодавець [PERSON] розпорядився своїм майном на власний розсуд, склавши заповіт 11 квітня 2001 року, який посвідчений секретарем виконкому [PERSON] сільської ради [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 13. Відповідно до цього заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: 1/2 частину всього майна, де б воно не знаходилося і в чому б не заключалося, і взагалі 1/2 частину всього того, що буде належати йому на день смерті і на що він буде мати по закону право заповів своєму синові [PERSON]; 1/2 частину всього його майна, де б воно не знаходилося і в чому воно б не заключалося і взагалі 1/2 частину всього того, що буде належати йому на день смерті і на що він по закону матиме право, заповів своїй невістці [PERSON]. Спадкоємців, які у відповідності до вимог ст. 535\~ЦК УРСР, який діяв на момент смерті спадкодавця,\~мали б право на обов'язкову частку у спадковому майні [PERSON] та претендують на зазначене майно, немає. Встановлено, що невістка спадкодавця [PERSON] жодних дій для прийняття спадщини після смерті [PERSON] не вчиняла, на спадкове майно не претендує. У звязку з цим, відповідно до ст. 537 ЦК УРСР інша частина майна, що залишилась не заповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 ЦК УРСР. Відповідно до\~ст. 529 ЦК УРСР\~спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його син [PERSON]. Факт родинних відносин першої лінії споріднення стверджується свідоцтвом про народження [PERSON] виданим повторно Пустомитівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 16 серпня 2016 року, серія І-СГ № 515805. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру № 46282035 від 23.12.2016 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. З довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 861 від 19.10.2016 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] на момент смерті 06.07.2002 року, постійно проживав та був зареєстрований за поштовою адресою: с. Жирівка, вул. Центральна, буд. 48, Пустомитівського району Львівської області. Разом з ним на момент смерті за вищевказаною адресою проживав та зареєстрований [PERSON], 10.02.1957 р. н. Згідно приписів\~ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 549 ЦК\~УРСР, котрий діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 р. (у редакції, що була чинна на момент виникнення правовідносин), вказано, що якщо у вказаний в\~ст.549 ЦК УРСР шестимісячний\~строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не продовження пропущеного строку. Враховуючи зазначене можна зробити висновок про те, що саме такі дії були вчинені позивачем, який фактично прийняв спадщину після смерті свого батька. Встановлено, що в позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, позивач здійснити спадкування садкового майна після смерті спадкодавця не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок та був втрачений оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай)., те що приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу [PERSON] відмовив у видачі свідоцтві про право на спадщину, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець набув право на спадкове майно з підстав, що не заборонені законом, тобто правомірно, позивач, як спадкоємець за заповітом на ? частину спадкового майна та на іншу ? частину цього ж майна як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину, також те, що ухвалення рішення в користь позивача не порушує прав третіх осіб, те що позивач у позасудовому порядку не має можливості здійснити спадкування, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved