Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 15 березня 2018 року Виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 12. Позовні вимоги мотивуючи тим, що після одруження, відносини стали напруженими, зникла взаємоповага, на першому місці стали побутові проблеми про причини яких між ними постійно виникали сварки. Будь які спроби налагодити відносини, не принесли результатів, вже тривалий час кожен з подружжя живе окремими життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На час звернення до суду з позовом сторони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач вважає, що перебування у шлюбі суперечить його інтересам. Ухвалою судді Шевченківського районного суду Харківської області від 30 липня 2019 року справа в порядку статті 31 ЦПК України передана на розгляд Харківському районному суду Харківської області. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 29 серпня 2019 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 22 липня 2019 року підготовче провадження закрито та справа призначена до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справу поводити у його відсутністю, судові витрати зі сплати судового збору залишити за рахунок позивача, у разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Крім того, в заяві зазначив, що сімейно шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2018 року. Відповідач повторно не з`явилась у судове засідання, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей, отриманих судом у порядку частини 6 статті 187 ЦПК України, причини не явки суду не повідомив. Відзив не надала. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. За загальним правилом частини першої статті 223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій\~статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, яка належно повідомлялась про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 15 березня 2018 року Виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 12, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , повторно видане 25 червня 2018 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності із частиною 1 статті 110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями частини 2 статті 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що позивач продовжувати шлюбні відносини не бажає, сімейно шлюбні відносини між сторонами були припинені з серпня 2018 року, сім`я існує формально, спору між сторонами щодо спільно нажатого майна подружжя не вбачається. На підставі зазначеного, а також приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно частини 2 статті 114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок віднести на рахунок позивача [PERSON] .

Outcome: approved