Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив стягнути з [PERSON] на свою користь 26362,25 грн., в рахунок відшкодування шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обовязків. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.11.2017 року відповідача було прийнято до ТОВ «КОМПАНІЯ «ТРАНСПЕЛЕ» на посаду водія автотранспортних засобів згідно наказу на роботу №ПЛ-0893051 від 08.12.2017 року. З відповідачем у письмовій формі були укладені трудовий договір, договір про повну матеріальну відповідальність, відповідач також був ознайомлений з посадовими інструкціями водія автотранспортних засобів. 02.12.2017 року шляхом підписання актів приймання-передачі (отримання) позивачем були передані відповідачу транспортні засоби, які на праві власності належать ТОВ «КОМПАНІЯ «ТРАНСПЕЛЕ», а саме: сідловий тягач марки Volvo FH 42T, реєстраційний номер [NUMBER]; напівпричіп марки Kogel SN 24, реєстраційний номер [NUMBER]. Зазначені транспортні засоби були передані відповідачу в технічно справному стані. 04.12.2017 року відповідача було направлено у службове відрядження на виконання завдання з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні. 28.12.2017 року в день повернення водія з відрядження, позивач дізнався, що напівпричіп марки Kogel SN 24, реєстраційний номер [NUMBER], має пошкодження. Від надання будь-яких пояснень відповідач відмовився. За результатами проведення огляду належним експертом було складено звіт №80/17 від 29.12.2017 року, згідно якого матеріальний збиток, завданий власнику напівпричепа марки Kogel SN 24, реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження складає 26362,25 грн. 10.01.2018 року відповідача звільнено з роботи. Добровільно врегулювати ситуацію відповідач відмовився. Вважає, що відповідачем [PERSON] при виконанні своїх службових обовязків роботодавцю ТОВ «КОМПАНІЯ «ТРАНСПЕЛЕ» була завдано матеріальної шкоди в розмірі 26362,25 грн. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 26.07.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. У встановлений ухвалою строк від відповідача відзиву до суду не надійшло. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Згідно ч. 2 ст. 131 КЗпП України працівники зобов'язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами. Встановлено, що 08.11.2017 року відповідача було прийнято до ТОВ «КОМПАНІЯ «ТРАНСПЕЛЕ» на посаду водія автотранспортних засобів згідно наказу на роботу №ПЛ-0893051 від 08.12.2017 року. З відповідачем у письмовій формі були укладені трудовий договір, договір про повну матеріальну відповідальність, відповідач також був ознайомлений з посадовими інструкціями водія автотранспортних засобів. 02.12.2017 року шляхом підписання актів приймання-передачі (отримання) позивачем були передані відповідачу транспортні засоби, які на праві власності належать ТОВ «КОМПАНІЯ «ТРАНСПЕЛЕ», а саме: сідловий тягач марки Volvo FH 42T, реєстраційний номер [NUMBER]; напівпричіп марки Kogel SN 24, реєстраційний номер [NUMBER]. Зазначені транспортні засоби були передані відповідачу в технічно справному стані, про що свідчать підписи відповідальної особи позивача та відповідача на зазначених атах. 04.12.2017 року відповідача відповідно до наказу №644 було направлено у службове відрядження на виконання завдання з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні. Перед виїздом в рейс на транспортні засоби в обґрунтування законних підстав використання транспортних засобів відповідачем був оформлений подорожній лист №527391 від 04.12.2017 року. В подорожньому листі зазначалось, що ТОВ «КОМПАНІЯ «ТРАНСПЕЛЕ» передав, а відповідач отримав транспортні засоби в технічно справному стані, що підтверджується власними підписами [PERSON] на подорожньому листі. Перебування [PERSON] у відрядженні підтверджується маж народно товарно-транспортною накладною СМR №527029, зокрема в період з 05.12.2017 року по 12.12.2017 року водій здійснював міжнародне перевезення вантажу за маршрутом смт. Колесів м. Дортмунд (Німеччина). 28.12.2017 року в день повернення водія з відрядження, позивач дізнався, що напівпричіп марки Kogel SN 24, реєстраційний номер [NUMBER], має пошкодження: деформація борту центрального переднього лівого, пошкодження кронштейну борту центрального переднього лівого, пошкодження габаритного ліхтаря правого заднього, деформація борту центрального заднього правого, деформація борту заднього правого, деформація борту центрального переднього правого. Від надання будь-яких пояснень відповідач відмовився. За результатами проведення огляду належним експертом [PERSON] було складено звіт №80/17 від 29.12.2017 року, згідно якого матеріальний збиток, завданий власнику напівпричепа марки Kogel SN 24, реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження складає 26362,25 грн. 10.01.2018 року з відповідачем було припинено трудовий договір (контракт) на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується наказом №ПЛ-01100001 ПЛ-0893051 від 10.01.2018 року. Добровільно врегулювати ситуацію відповідач відмовився. Позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь 26362,25 грн., в рахунок відшкодування шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обовязків, на що слід зазначити наступне. Згідно ч. 1 ст. 135-3 КЗпП України розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. Обов'язковою умовою для визначення розміру заподіяної роботодавцю шкоди є існування фактичних витрат, понесених ним з вини працівника. Обчислення розміру завданої шкоди полягає у вирахуванні фактичних втрат, які стали наслідком неправомірного діяння працівника. Для цього необхідно визначити вартість втраченого чи пошкодженого майна, суму видатків, необхідних для відновлення його попереднього стану. У абз. 2 п. 15 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» №14 від 29.12.1992 року зазначено, що визначаючи розмір шкоди, суд має виходити з цін на матеріальні цінності, які діють у даній місцевості на час вирішення справи, і застосовувати встановлені нормативно-правовими актами для даних випадків кратність, коефіцієнти, індекси, податок на добавлену вартість, акцизний збір тощо. Таким чином, розмір шкоди, завданого ТОВ «КОМПАНІЯ «ТРАНСПЕЛЕ» винними діями [PERSON] визначається за даними експертного звіту №90/17 про оцінку напівпричепа Kogel SN 24, реєстраційний номер [NUMBER]. Вказаний звіт суд вважає обґрунтованими, та таким, що може бути взятим судом до уваги при вирішенні даної справи по суті. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 26362,25 грн., в рахунок відшкодування шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обовязків. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 1762,00 грн. за відшкодування матеріальної шкоди.

Outcome: approved