Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що він 16 лютого 2017 року близько 19.45 год. на своєму автомобілі марки «BMV X5» чорного кольору, державний номер [NUMBER] проїжджав вздовж будинку культури с. Григорівка, Чаплинського району, і в цей час почув удар в праву частину автомобіля. Зупинившись та оглянувши автомобіль він побачив механічні пошкодження правої частини автомобіля, а також арки вікон. Пошкодження полягають у тому, що зігнутий метал та подряпана фарба. Наступного дня він з'ясував, що коли він проїжджав біля будинку культури в с. Григорівка, на тому місці перебували [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є неповнолітніми. Під час опитування вказаних осіб з'ясувалося, що саме [PERSON] кинув скляну пляшку в його автомобіль. За даним фактом він звернувся до Чаплинського ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області. За результатами розгляду вказаних матеріалів ЖЄО №490 від 18 лютого 2017 року прийнято рішення про припинення перевірки. Діями [PERSON] йому завдано матеріальну шкоду, яка складається із пошкодження автомобіля на суму 16405 грн., а також завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав через пошкодження його автомобіля, яку він оцінює на суму 2000 грн. Просить суд стягнути з [PERSON], [INFO] на свою користь матеріальні збитки, заподіяні неповнолітнім у розмірі 16405,60 грн. та стягнути з [PERSON] на свою користь моральні збитки у розмірі 2000 грн., та судовий збір на суму 640 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні надала заяву про уточнення та збільшення позовних вимог, просили суд стягнути з [PERSON], [INFO] на користь позивача вартість відновлювального ремонту автомобіля, яка становить 14 тис. 568 грн. 32 коп. та матеріального збитку заподіяного неповнолітнім, в розмірі 13653 грн. 82 коп., що разом складає 28 222,14 грн., а також стягнути з [PERSON] на користь позивача вартість проведеного експертного дослідження в сумі 4500 грн. та судовий збір на суму 640 грн., а в разі відсутності у неповнолітнього відповідача майна на яке можливо здійснити стягнення, стягнути із законного представника. Заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Разом із цим відмовилась від позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] суду пояснив, що 16 лютого 2017 року він їхав на своєму автомобілі марки «БМВ Х5» в с. Григорівка Чаплинського району Херсонської області. Проїжджаючи повз будинок культури він відчув удар по правій частині свого автомобіля та вийшовши на вулицю побачив пошкодження свого автомобіля. В подальшому він розвернувся автомобілем та присвітивши фарами побачив розбите скло біля місця де відчув удар по автомобілю. Наступного дня він почав з'ясовувати хто міг завдати пошкоджень його транспортному засобу. Ним було встановлено, що на той час поблизу будинку культури в с. Григорівка перебували неповнолітні [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Опитавши вказаних осіб, він з'ясував, що пошкодив його автомобіль саме [PERSON], шляхом кидання пляшки в бік автомобіля, та побачивши, що водій зупинився, побіг за приміщення будинку культури. На той час коли він знайшов хлопця, його матір сказала, що її сина в той день в селі не було, тому він не міг бути ввечері біля будинку культури та спричинити шкоду. Того дня позивач до поліції не звертався, оскільки ввечері їхав із м. Херсона, оскільки забрав із лікарні дружину. Намагався врегулювати спір у добровільному порядку та поїхав до батьків [PERSON], однак вони на контакт не йшли та відмовлялися з ним спілкуватися. Через два дні він звернувся до поліції із відповідною заявою. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та вважав, що позивачем не підтверджено, що саме ним було спричинено майнову шкоду. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Законний представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що наступного дня до них зателефонував позивач з приводу завдання йому шкоди. Приїхав до них додому та показав пошкодження транспортного засобу. Ввечері знову позивач приїхав до них додому та забрав [PERSON] З приводу незаконного тримання її сина [PERSON] вона звернулася з відповідною заявою до поліції. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні також заперечувала проти позовних вимог [PERSON] про що надала до суду письмові заперечення по суті заявлених позовних вимог та просила суд в задоволенні його позову відмовити. В обґрунтування своїх заперечень вказувала, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджували б вчинення [PERSON] дій, що призвело до спричинення йому матеріальної шкоди. Пояснення неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які отримані Чаплинським відділом поліції не можуть бути використані як засіб доказування, оскільки отримані з порушенням процедури. Вважає, що відсутній причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою, завданою позивачу, а тому вимога про матеріальну шкоду не підтверджена жодним належним чи допустимим доказом, у зв'язку із чим в задоволенні позову про відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити. В судовому засіданні третя особа [PERSON] пояснив, що 16 лютого 2017 року у вечірній час він разом із товаришами [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] знаходились на лавочці навпроти будинку культури в с. Григорівка Чаплинського району Херсонської області спілкувалися. Потім від них відійшов [PERSON] та [PERSON], він також із [PERSON] відійшли від лавочки, а [PERSON] залишився на лавочці один розмовляти по телефону. Коли він відійшов до клубу, то почув звук розбиття пляшки та побачив, що водій автомобіля зупинився, потім повернувся на місце події, вийшов із автомобіля обійшов його і поїхав в сторону с. Павлівка. Одразу після того як [PERSON] кинув пляшку, він втік за приміщення клубу. Цього ж вечора, [PERSON] підійшов до них і сам розповів, що це він кинув пляшку у проїжджаючий автомобіль. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні показав, що 16 лютого 2017 року близько 19 години 40 хв. він разом із [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] перебували на лавочці навпроти будинку культури в с. Григорівка Чаплинського району Херсонської області, на відстані 10-15 метрів до будинку культури. Він разом із [PERSON] відійшли від лавочки до приміщення будинку культури, а пізніше до них підійшли [PERSON] та [PERSON], залишивши [PERSON] самого на лавочці. Перебували від нього на відстані 15 метрів, побачив як [PERSON] кинув пляшку в проїжджаючого автомобіля позивача та одразу втік. В цей час автомобіль загальмував, розвернувся, потім позивач вийшов із автомобіля оглянув пошкодження, і поїхав. Через деякий час [PERSON] підійшов до них та почав хизуватись, що це саме він кинув пляшку в автомобіль. В судовому засіданні третя особа [PERSON] пояснив, що у вечірній час 16 лютого 2017 року він разом із [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] сиділи на лавочці навпроти будинку культури в с. Григорівка Чаплинського району Херсонської області спілкувалися близько 20 хвилин. Потім він разом із [PERSON] відійшли від лавочки до будинку культури, а потім відійшли [PERSON] та [PERSON], а [PERSON] залишився сидіти на лавочці розмовляти по телефону. Побачив як [PERSON] кинув пляшку в проїжджаючий автомобіль БМВ. Також додав, що перед тим як проїжджав автомобіль БМВ по проїжджій частині проїхав автомобіль ВАЗ в який [PERSON] також кинув пляшку, однак вона не потрапила в нього. Після події [PERSON] підійшов до них та повідомив, що це він кинув пляшку. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 16.02.2017 року у вечірній час близько 18.00 години він підійшов до будинку культури в с. Григорівка Чаплинського району. Потім разом із товаришами сидів на лавочці біля клубу спілкувались. Спочатку від лавочки відійшов [PERSON] та [PERSON], а потім він разом із [PERSON] підійшли до них на відстань приблизно 15 метрів від лавочки, а [PERSON] залишився сидіти на лавочці розмовляти по телефону. Потім він почув звук удару розбиття пляшки і побачив як [PERSON] одразу втік за будинок культури. Водій автомобіля пригальмував, вийшов із автомобіля, оглянув його і поїхав. Через деякий час до них підійшов [PERSON] та розповів, що це він кинув пляшку у автомобіль та попросив нікому не говорити про дану подію. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до висновку від 27.02.2017 року ДОП Чаплиснького ВП [PERSON], затвердженого начальником Чаплинського ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області 18.02.2017 року до Чаплинського відділення поліції Генічеського відділу надійшла заява від [PERSON] про те, що 16.02.2017 року близько 19.45 год., в с. Григорівка, поблизу будинку культури невстановлена особа скляною пляшкою пошкодила його автомобіль «BMV X5» чорного кольору, державний номер [NUMBER]. В ході розгляду даної заяви був опитаний [PERSON], який пояснив, що 16.02.2017 року близько 19.45 год., проїжджаючи на своєму автомобілі «BMV X5» вздовж будинку культури в с. Григорівка, почув удар по правій частині його автомобіля. Зупинившись та оглянувши автомобіль він побачив пошкодження правої частини автомобіля. Наступного дня він з'ясував, що в момент коли він проїжджав в с. Григорівка поблизу будинку культури, там перебували [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Під час опитування вказаних осіб було встановлено, що саме [PERSON] кинув скляну пляшку в автомобіль [PERSON] Опитані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали, що дійсно 16.02.2017 року близько 19.45 год. вони перебували поблизу будинку культури, [PERSON] кинув скляну пляшку в бік проїжджаючого автомобіля «BMV X5» чорного кольору, яка внаслідок удари розбилася. Вказаний автомобіль зупинився, а [PERSON] втік з місця події. Вказаний висновок інспектора ДОП Чаплиснького ВП [PERSON], затверджений начальником Чаплинського ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області на даний час є чинним. Згідно протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 18.08.2017 року, [PERSON] повідомив про те, що 16.02.2017 року близько 19.45 год., в с. Григорівка, поблизу будинку культури невстановлена особа скляною пляшкою пошкодила його автомобіль «BMV X5» чорного кольору, державний номер [NUMBER]. Відповідно до письмових пояснень [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 18.02.2017 року, які надані начальнику Чаплинського відділення Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області [PERSON] про те, що 16.02.2017 року близько 19.40 год. вони перебували в с. Григорівка, поблизу будинку культури з ними також був [PERSON], який знаходився біля лавки поряд з якою була скляна пляшка. В цей час по вулиці проїжджав автомобіль марки «BMV X5» чорного кольору та почули звук удару розбитої пляшки, яку кинув [PERSON], одразу після цього [PERSON] втік з місця події. Автомобіль пригальмував та зупинився, водій вийшовши із автомобіля оглянув його та поїхав. Після того, як до них повернувся [PERSON], то останній розповів, що це він кинув пляшку в автомобіль. З висновку №25 від 05 вересня 2017 року експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, виконаного суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] із фототаблицею до нього слідує, що вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], ідентифікаційний номер [NUMBER] в наслідок його пошкодження на момент огляду складає 14568,32 грн. Ринкова вартість автомобіля [NUMBER], на момент огляду становить 1386766,44 грн. Вартість матеріальної шкоди, що спричинена власнику автомобіля [NUMBER], ідентифікаційний номер [NUMBER] внаслідок його пошкодження на момент огляду становить 13653,82 грн. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «BMW X5» реєстраційний номер [NUMBER] його власником є [PERSON] З характеристики [PERSON] [INFO] учня 11 класу Григорівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів вбачається, що [PERSON] має посередні знання з основних наук, навчальним матеріалам володіє на середньому рівні, охайний, врівноважений, доброзичливий, дисциплінований. Батьки приділяють належну увагу вихованню [PERSON]. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працює охоронцем в Григорівській сільській раді. В період з 20 по 21 години 16 лютого 2017 року він виходив на вулицю, однак події з приводу яких подано позов він не бачив та не чув. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він приїхав до будинку культури с. Григорівка близько 19 години. Постояв трохи біля будинку культури, поспілкувався з [PERSON] та поїхав до магазину, розбиття пляшки він не чув. Після цього повернувся до будинку культури для того, щоб пограти в більярд з [PERSON] Вказав, що дані події можливо відбулися на початку грудня 2017 року, оскільки на вулиці було ще тепло. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в зимовий період працює в спортклубі що знаходиться в приміщення будинку культури в с. Григорівка. В цей день до спортклубу заходили [PERSON], [PERSON]. Також в період часу з 18 год. 30 хв. по 19 год. заходили [PERSON] разом зі своєю дівчиною, які майже одразу вийшли. [PERSON] в цей час перебував у спортклубі. Через день після цього, матір [PERSON] підходила до неї та запитувала про [PERSON]. Вказує, що вона цілий вечір була у спортклубі. Однак чи виходив [PERSON] з приміщення клубу вона не пам'ятає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він йшов до спортклубу і побачив, що біля приміщення будинку культури стоять молоді хлопці. Біля спортклубу бачив, що стояли [PERSON] та [PERSON] Він піднявся до [PERSON] та побачив, що в клубі грали в більярд [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Потім [PERSON] вийшов на вулицю разом із [PERSON], останній був відсутній протягом 2-3 хв.. Весь вечір [PERSON] грав в більярд в приміщені спортклубу. Ці події мали місце в лютому 2017 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що того дня він з родиною їхав на автомобілі та проїжджаючи біля будинку культури в с. Григорівка відчули удар по автомобілі, зупинилися та вийшли і побачили удар. Так як матір себе погано почувала, оскільки він з батьком везли її із лікарні з м. Херсона, то поїхали додому. Наступного дня він зателефонував [PERSON] та запитав чи перебував останній біля будинку культури на передодні ввечері, на що він повідомив, що його там не було, він з батьком їздив до м. Армянськ. Потім він поїхав до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які повідомили, що [PERSON] 16.02.2017 року кинув пляшку в автомобіль БМВ. [PERSON], який є суб'єктом оціночної діяльності в судовому засіданні в режимі відеоконферен зв'язку пояснив, що він виїжджав до смт. Чаплинка на огляд транспортного засобу. Іншу сторону, зокрема відповідачів він викликав на огляд поштовим повідомленням. Крім того, він особисто дзвонив матері неповнолітнього відповідача за номером мобільного телефону, однак вона йому повідомила про те, що на огляд вони не з'являться. Ним був оглянуто автомобіль та встановлено подряпини фарби на крилі автомобіля БМВ, що відображено на фототаблиці. Відповідно до ст. 22 ЦК України - особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування в більшому бо меншому розмірі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до зазначених норм, обов'язковими умовами такої відповідальності є наявність шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою та вина заподіювача шкоди. На підставі ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов'язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Обов'язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте, це загальне правило діє, якщо в нормах матеріального права відсутня вказівка про перерозподіл обов'язків доказування. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Судом встановлено, що 16.02.2017 року близько 19.45 год., в с. Григорівка, поблизу будинку культури неповнолітній [PERSON] кинув скляну пляшку в автомобіль «BMV X5» чорного кольору, державний номер [NUMBER], який належить [PERSON]. Зазначені обставини в повній мірі підтверджуються матеріалами справи. Зокрема дані обставини підтверджені висновком інспектора ДОП Чаплиснького ВП [PERSON], який затверджений начальником Чаплинського ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області та який на даний час є чинним. Також дані обставини підтверджені матеріалами перевірки за заявою [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення від 18.08.2017 року, якою [PERSON] повідомив про те, що 16.02.2017 року близько 19.45 год., в с. Григорівка, поблизу будинку культури невстановлена особа скляною пляшкою пошкодила його автомобіль «BMW X5» та письмовими поясненнями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтверджені останніми в судовому засіданні. Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своєї невинуватості відповідачем в спричиненні шкоди майну позивача [PERSON] надано не було. При цьому суд критично приймає покази свідків [PERSON], [PERSON], та [PERSON], які протирічать один одному та сумнівні з точки зору їх достатності. Так, у своїх показах [PERSON] вказував, що разом з [PERSON] у вечір коли мала місце подія, грали в більярд в приміщені спортклубу та на вулиці було тепло, а події мали місце в грудні 2016 року, однак з матеріалів справи встановлено, що дані події мали місце в лютому 2017 року. Крім того як [PERSON] так і [PERSON] вказують, що вони протягом вечора грали в більярд разом з [PERSON], однак [PERSON] вказувала на те, що [PERSON] лише зайшов до зали та одразу з неї вийшов та в більярд того вечора він не грав. Ці свідчення повністю спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності, які наведені в мотивувальній частині рішення. Таким чином, в судовому засіданні позивачем надано суду достовірні та переконливі докази, які підтверджують факт вчинення дій неповнолітнім відповідачем [PERSON], який пошкодив автомобіль позивача «BMW X5» чорного кольору, державний номер [NUMBER], кинувши в нього скляну пляшку, завдавши останньому матеріальної шкоди, наявність шкоди та причинного зв'язку з діями неповнолітнього та шкодою. Тобто кожний доказ оцінений судом з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв'язку, доводять вину [PERSON], у завданні ним матеріальної шкоди [PERSON] Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1996 року №6, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, обчислюється, виходячи із реальної вартості втраченого майна або вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, на момент розгляду справи. Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісничного транспортного засобу [PERSON] №25 від 05 вересня 2017 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля [NUMBER], ідентифікаційний номер [NUMBER] в наслідок його пошкодження на момент огляду складає 14568,32 грн. Вартість матеріальної шкоди, що спричинена власнику автомобіля [NUMBER], ідентифікаційний номер [NUMBER] внаслідок його пошкодження на момент огляду становить 13653,82 грн. Суд не може в повному обсязі погодитись з таким висновком оцінювача в частині визначення розміру матеріальної шкоди виходячи з наступних підстав. Положеннями п. 8.5.15 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 передбачено, що у разі відсутності технологічної документації з ремонту або нормативної документації щодо трудомісткості ремонту такого колісного транспортного засобу спеціального чи спеціалізованого призначення, вартість відновлювального ремонту такого колісного транспортного засобу може визначатися за фактичними витратами ремонтного підприємства з подальшим коригуванням вартості складників на величину коефіцієнта фізичного зносу. З урахуванням системного аналізу вищевказаних норм законодавства вбачається, що відновлювальний ремонт передбачає саме відновлення пошкоджених частин колісного транспортного засобу, а не їх заміну на нові. Пошкоджені деталі при відновлювальному ремонті можуть бути замінені на нові тільки у випадках, передбачених п. 8.5.3. вищевказаної Методики. При цьому, при обрахуванні вартості відновлювального ремонту з використанням нових деталей, вузлів колісного транспортного засобу, вартість нових деталей корегується на величину коефіцієнта фізичного зносу. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача вартості нових складових колісного транспортного засобу, які підлягають заміні при ремонті в сумі 11431,21 грн., оскільки враховуючи малозначність спричиненої позивачу шкоди та згідно висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу [PERSON] відсутня необхідність саме заміни пошкоджених деталей на нові, оскільки вони підлягають ремонту. Виходячи з наведеного, сума матеріального збитку [PERSON] в наслідок неправомірних дій [PERSON] складає: вартість ремонтно-відновлювальних робіт + вартість необхідних для ремонту матеріалів 2371,66+765,45=3137,11 грн. Таким чином, розмір фактично спричиненої позивачу [PERSON] з вини неповнолітнього [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 3137,11 грн. сумнівів у суду не викликає, оскільки відповідачами не спростований. Разом з цим суд вбачає, за необхідне зазначити, що відповідно до приписів ч.2 ст.1179 ЦК України у разі відсутності у неповнолітньої [PERSON] майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, обов'язок по відшкодуванню шкоди в частці, якої не вистачає, або у повному обсязі, повинен бути покладений на її законного представника - [PERSON], яка є матір'ю неповнолітнього [PERSON] Щодо заявленої вимоги позивачем про стягнення із відповідача матеріальної шкоди в розмірі 13653,82 грн., що становить суму реальної вартості втраченого майна, то суд вбачає за необхідне зазначити, що положенням статті 1192 ЦК України чітко визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи те, що судом встановлено розмір збитків, необхідний для відновлення пошкодженої речі, що підлягає відшкодуванню потерпілому, відповідно до вимог ст.1192 ЦК України, тому відсутні підстави для стягнення суми реальної вартості втраченого майна. Відповідно до п.2 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, експертів та проведенням експертиз. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] на підтвердження розміру завданої йому матеріальної шкоди надав суду висновок експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, проведеного суб'єктом оціночної діяльності, який був прийнятий судом у якості належного доказу і покладений в основу рішення по даній справі щодо відшкодування матеріальної шкоди, а тому, на думку суду, витрати, пов'язані із отриманням зазначеного висновку в розумінні п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України по своїй суті є судовими витратами, що безпосередньо пов'язані з розглядом справи. Розмір цих витрат становить 4500 грн. і підтверджується документально наявною в матеріалах справи квитанцією до прибуткового касового ордеру №1017 від 28.08.2017 року, а тому судові витрати понесені позивачем у зв'язку з проведенням автотоварознавчого дослідження, підлягають відшкодуванню відповідачем [PERSON], а у разі недостатності або відсутності у останньої майна для такого відшкодування-законним представником [PERSON] З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково. Згідно до положень ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 149,38 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial