Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, якою просить зменшити [PERSON] [INFO], уродженцю м. Токмак Запорізької області розмір щомісячних аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO], що стягуються за рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона по справі № 2-5034/2006 з ? частини усіх видів заробітку на 1/6 частину від усіх видів заробітку ( доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що 13.09.2003 року позивачем було укладено шлюб із відповідачем, про що міським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонського обласного управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 762. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO]. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона у листопаді 2006 року шлюб між сторонами було розірвано. Окрім того, на підставі згаданого рішення Комсомольського районного суду м. Херсона № 2-5034/2006 з позивача було стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із вказаного часу позивач сплачує аліменти у встановленому судом розмірі. Проте, 28.07.2012 року позивач вдруге одружився та у нього народилась донька [PERSON] [INFO]. Наразі, позивач є єдиним хто забезпечує матеріально свою родину, якими відповідно є дружина позивача та малолітня донька [PERSON] [INFO]. Дружина позивача перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує матеріальну допомогу від держави в сумі 860,00 грн. щомісяця, сума якої має тенденцію до зменшення. Від народження другої дитини матеріальний стан родини позивача погіршився. Враховуючи зміну свого сімейного стану, що призвело до погіршення матеріального стану дитини, позивач вважає, що має право на зменшення розміру аліментів на підставі положень ст. ст. 182, 192 СК України, належних до плати відповідачу по справі на утримання їхньої спільної доньки [PERSON] 2004 р.н., а саме просить зменшити розмір аліментів з ? частини на 1/6 частину від усіх видів заробітку ( доходу) позивача. Також при вирішенні питання судом по суті просить врахувати суд наявність на утриманні позивача нерухомого майна, що залишилась після смерті батьків останнього. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи в його відсутність, якою також заявлені ним позовні вимоги повністю підтримав із викладених у позові підстав. Відповідач у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечувала, про що також надала заперечення у письмовому вигляді, якими вказувала про те, що обставини, зазначені позивачем в обґрунтування позову, а саме щодо одруження останнього та народження в нього дитини не є обставинами, які відповідно до ст. 192 СК України свідчать про можливість зменшення розміру присуджених до стягнення з позивача аліментів. Також зазначала про витрати, які позивач несе на утримання їх спільної із позивачем доньки, вказуючи про те, що такі витрати є значними та фактично виходять за межі наразі сплачуваних позивачем аліментів. Вказувала про те, що відповідач наразі несе додаткові витрати на дитину, що пов'язані із розвитком її здібностей. Заслухавши пояснення відповідача по справі та дослідивши надані сторонами докази суд приходить до наступних висновків та відповідних ним правовідносин. Так рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 09.11.2006 року, яке набрало законної сили, вирішено зокрема стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця м. Токмак Запорізької області, такого, що мешкає за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частина з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 13.10.2006 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму передбаченого для дитини відповідного віку. Вказаним рішенням зокрема встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] сторони по справі є батьками останньої. Окрім того вказаним рішенням шлюб зі сторонами було розірвано через фактичне припинення шлюбних відносин, а також те, що позивач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги відповідачу на утримання спільної доньки сторін. Також, відповідно до зазначеного рішення позивач щодо викладених у рішенні обставин, зокрема щодо необхідності стягнення з нього аліментів саме у частині від заробітку доходу) на утримання неповнолітньої доньки не заперечував. Окрім того, згідно зазначених позивачем пояснень у розглядуваному судом позові, останній є офіційно працевлаштованим та отримує офіційний дохід з якого наразі відраховуються аліменти в сумі від 1803,21 грн. до в середньому 1900,00 грн., що також вбачається із наданих позивачем та досліджених судом розрахункових листів, при цьому на руки позивачу виплачується щомісячна заробітна плата в розмірі близько від 2300, 00 2400,00 грн./міс.. Окрім того, згідно дослідженого судом свідоцтва про шлюб від 28.07.2012 року позивач одружився із [PERSON] [INFO], яка своє прізвище після реєстрації шлюбу не змінювала. Згідно свідоцтва про народження виданого 13.05.2014 року серії [NUMBER], у позивача по справі та його дружини [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON]. При цьому, відповідно до довідки Енергодарівського управління праці та соціального захисту населення [PERSON] наразі перебуває на обліку вказаної служби та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в сумі 860,00 грн./міс.. За приписами ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2014 рік» встановлено, що у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1176 гривень та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення дітей віком до 6 років, тобто дитини з якою наразі мешкає позивач та яка перебуває на його утриманні складає 1032 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років, тобто для [PERSON] [INFO], щодо якої у позивача існують спірні аліментні зобов'язання встановлено в розмірі 1286 гривень. При цьому 30% від 1286,00 гривень становить 385,80 гривень. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання про обґрунтованість та доведеність позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав до їх задоволення. При прийнятті рішення суд враховую те, що, виходячи із розміру отримуваної позивачем заробітної плати, 1/6 частина від неї має складати не менше повного розміру встановленого державою у 2014 році вищезгаданого мінімуму на дитину у віці від 6 до 18 років. При цьому суд не приймає до уваги як підставу для зменшення розміру аліментів вказівку позивача про наявність на його утриманні нерухомого майна, в якому останній фактично не мешкає, проте повинен брати фінансову участь в утриманні такого майна, враховуючи те, що нерухоме майно разом із обов'язками породжує відповідні права власника такого майна. Також при вирішенні справи по суті суд не приймає до уваги посилання відповідача по справі про те, що остання наразі несе додаткові витрати по утриманню їх спільної із позивачем дитини [PERSON], сума яких перевищує розмір аліментів, які наразі сплачує позивач, враховуючи зокрема те, що обов'язки по утриманню дитини відповідно до вищезгаданих норм СК України батьки несуть порівну а також те, що питання щодо додаткових витрат на дитину, відповідно до ст. 185 СК України, в разі недосягнення згоди між батьками, вирішується у судовому порядку та не є на пряму пов'язаним із розміром сплачуваних одним із батьків аліментів на дитину відповідного віку. На підставі викладеного, та

Outcome: approved