Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі продажу частини житлового будинку №31, розташованого по вул. Зачуговській (колишня вул. Кірова) в м. Чугуєві Харківської області та визнання за ним права власності на нього. В позовній заяві він вказав, що в липні 2016 року між ним та відповідачем відбулася домовленість стосовно купівлі-продажу ? частини житлового будинку, розташованого за вищезазначеною адресою. Дійшовши згоди з продавцем в відношенні всіх умов договору купівлі-продажу, 20.07.2016 року він сплатив йому грошову суму, обумовлену договором, а той в свою чергу передав позивачу, як покупцю, ключі від будинку, пообіцявши згодом надати всю необхідну правову та технічну документацію для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, про що було складено письмову розписку. Однак, до цього часу відповідач ухиляється від взятих на себе зобовязань, посилаючись на брак коштів та часу. В звязку з цим, він, як добросовісний набувач, не може оформити та закріпити за собою право власності на нерухоме майно, яким користується з липня 2016 року. Просить визнати договір купівлі-продажу, укладений 20.07.2016 року між ним та [PERSON] в відношенні ? частини житлового будинку №31, розташованого по вул. Зачуговській (колишня вул. Кірова) в м. Чугуєві Харківської області дійсним з моменту його укладання та визнати за ним право власності на вищезазначену частку будинку. Сторони в судове засідання на зявилися. Позивач надав суду письмову заяву про підтримку позовних вимог та проханням ухвали рішення без його участі. Відповідач позовні вимоги визнав, своєю письмовою заявою просив розглянути справу за його відсутності. Вивчивши докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В липні 2016 року сторони дійшли згоди в відношенні всіх умов договору купівлі-продажу ? частини житлового будинку №31, розташованого по вул. Зачуговській (колишня вул. Кірова) в м. Чугуєві Харківської області. Відповідно до умов цього договору, [PERSON] отримав від позивача грошову суму в розмірі 60\~000 (шістдесят тисяч) гривень, зобовязавшись згодом підготувати та оформити всю правову та технічну документацію для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Це підтверджується розпискою, складеною власноруч відповідачем 20.07.2016 року в присутності свідка [PERSON]. Ця частина житлового будинку належить [PERSON] на підставі договору дарування частини житлового будинку, посвідченого 14.08.2012 року приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1144, що підтверджується копією вищезазначеного договору. З моменту сплати [PERSON] грошових коштів, відповідач фактично передав йому в користування та розпорядження вищевказаний обєкт нерухомого майна. Однак, з часу фактичного виконання умов договору купівлі-продажу частини будинку, передачі повної суми вартості, передачі його в користування позивачу, як покупцю, до теперішнього часу [PERSON] не надав необхідну документацію на спірний обєкт нерухомості для нотаріального посвідчення правочину. Посилаючись на брак часу та коштів відмовляється від покладених на нього, як на сторону за договором купівлі-продажу, обовязків. Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В силу ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Outcome: approved