Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 89178,12 грн. Позивач зазначив, що 02.08.2015 року сталося ДТП, учасниками якого були позивач та відповідач. Винність відповідача підтверджується постановою суду від 14 серпня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] Позивач зазначає, що вона отримала висновок про оцінку автомобіля № 1507212 від 24 серпня 2015 року, у якому зазначено вартість матеріального збитку, що завдано власнику автомобіля [NUMBER], у сумі вартості відновлюваного ремонту яка складає 139.178,12 грн. Позивач вказує, що вона понесла витрати з відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], в розмірі 139 176,47 грн. та з цієї суми МТСБУ виплатило [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 50000,00 (пятдесят тисяч) гривень 00 копійок., а тому різницю між ремонтом та виплаченою сумою відповідач повинен їй відшкодувати. В судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.195). Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, крім того на адресу суду повернувся конверт з відміткою «не хоче одержувати». За таких обставин, у звязку з неявкою відповідачів, згідно ст.224 ЦПК України суд ухвалив винести заочне рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду положень ст.ст.57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області (від 14 серпня 2015 року від 14 серпня 2015 року відповідача - [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено покарання у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень, оскільки 02.08.2015 року близько 11 год. 30 хв., [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], на а/д Київ-Одеса 42 км + 950 м, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав переваги в русі автомобілю [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок зіткнення і автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.7-8). Власником автомобіля [NUMBER], є позивач - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія САК № 149570 від 20.10.2011 року (а.с.6). Таким чином, позивач має право вимагати відшкодування шкоди, завданої автомобілю [NUMBER]. 21.08.2015 року позивач [PERSON] для оцінки нанесеного збитку автомобілю [NUMBER], звернулася до субєкта оціночної діяльності [PERSON], для проведення оцінки з визначення вартості матеріальної шкоди, нанесеної її автомобілю та отримала Висновок про оцінку автомобіля № 1507212 від 24 серпня 2015 року, відповідно до вказаного висновку вартість матеріального збитку, що завдано власнику автомобіля [NUMBER], визначається як сума вартості відновлюваного ремонту яка складає 139178,12 (сто тридцять девять тисяч сто сімдесят вісім) гривень 12 копійок (а.с.10-21). Згідно з Акта виконаних робіт № РБ-0000017 від 19.11.2015 року та квитанцією до прибуткового касового ордера № 10 від 19.11.2015 року, позивач понесла витрати з відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], в розмірі 139 176,47 (сто тридцять девять тисяч сто сімдесят шість) гривень 47 копійок (а.с.25-26). Відповідно до п. а) 41.1 ст. 41 Закон №1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах , визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки, на час ДТП цивільна правова-відповідальність відповідача [PERSON], як водія автомобіля [NUMBER], на час ДТП не була застрахована відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» тому 20.10.2015 року МТСБУ надіслало повідомлення хих. № 3/1-05/29175, в якому вказувалось, що МТСБУ було прийняте рішення щодо виплати [PERSON] суми страхового відшкодування в розмірі 50000,00 (пятдесят тисяч) гривень 00 копійок і що цю суму буде перераховано на реквізити, вказані в заяві про страхове відшкодування від 14.09.2015 року. 24.10.2015 року МТСБУ перерахувало Позивачці суму страхового відшкодування в розмірі 50000,00 (пятдесят тисяч) гривень 00 копійок (а.с.32). Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №17-434 від 13.06.2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля ВМW ХЗ, реєстр номер [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 02.08.2015 року на автошляху Київ-Одеса 42 км. + 950 м, станом на 19.11.2015 року, визначається рівнім 132385 (Сто тридцять дві тисячі триста вісімдесят пять) гривень 73 коп.(а.с.174-181). Приписами ст.1166 Цивільного кодексу України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з частиною 5 статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (частина 1 статті 1188 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (частина 1 статті 1194 ЦК України). Відповідно до пункту 14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно до ч.3 ст. 10\~ ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд приходить до висновку, що позивачем доведено право на відшкодування матеріальної шкоди відповідачем, оскільки надано докази, що підтверджують факт завдання шкоди відповідачем [PERSON] Суд приходить, до висновку про часткове задоволення вимог позивача, щодо суми відшкодування майнової шкоди, оскільки сума відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], відповідно до експертизи склала 132385,73грн., МТСБУ відшкодовано позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 50000,00 грн., тому різниця між вищевказаними сумами, яку повинен сплати відповідач складає 82385 грн. 73 коп. Судові витрати згідно зі ст. 88 ЦПК України присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню 891,76 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial