Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що влітку 2006 року в м. Луганськ він познайомився з відповідачем по справі, вони почали зустрічатися, у них склалися теплі стосунки, які ґрунтувались на любові та взаємоповазі один до одного. Відносини між ними мали також інтимний характер. В кінці грудня 2006 року через негативне ставлення батьків відповідача до стосунків, які виникли між ними, вони були вимушені більше не зустрічатися. В січні 2007 року відповідач зареєструвала шлюб з [PERSON] 13.07.2007 року у відповідача від інтимних стосунків з ним народився син [PERSON]. Оскільки на той момент відповідач перебувала у шлюбі з [PERSON] він був записаний батьком неповнолітньої дитини. Відповідач не повідомила його про народження сина. 05.05.2013 року [PERSON] помер. Через події, які склалися на сході України в 2014 році і м. Луганськ де проживали він та відповідач стала тимчасово окупованою територією, відповідач разом з неповнолітньою дитиною переїхали до м. Києва. В кінці лютого 2015 року відповідач зателефонувала йому і повідомила про те, що народила сина і він являється батьком дитини. Він був дуже шокований такою звісткою і одразу ж приїхав до м. Києва, поспілкувавшись з відповідачем зрозумів, що це дійсно його дитина. 06.03.2015 року вони зареєстрували шлюб і на сьогодні проживають однією сім»єю, виховують сина. В зв»язку з тим, що він хоче узаконити своє батьківство над сином, вимушений був звернутися до суду з даним позовом, просив визнати що він є батьком [PERSON], [INFO]; внести зміни до актового запису про народження дитини і в графі «батько» зазначити його, як батька дитини, а також змінити по батькові дитини. Позивач в судовому засіданні повністю підтримав свої позовні вимоги та просив суд про їх задоволення в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні визнала вимоги позову в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Представник зацікавленої особи Відділу ДРАЦС Деснянського РУЮ в м. Києві в судове засідання не з»явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, в своїй заяві просив проводити судове засідання без його участі. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, влітку 2006 року в м. Луганську позивач познайомився з відповідачем по справі, вони почали зустрічатися та у них склалися теплі стосунки, які ґрунтувались на любові та взаємоповазі один до одного, відносини між ними мали також інтимний характер. В кінці грудня 2006 року через негативне ставлення батьків відповідача до стосунків, які виникли між сторонами по справі вони були вимушені більше не зустрічатися. В січні 2007 року відповідач зареєструвала шлюб з [PERSON] 13.07.2007 року у відповідача від інтимних стосунків з позивачем народився син [PERSON]. Оскільки на той момент відповідач перебувала у шлюбі з [PERSON] він був записаний батьком неповнолітньої дитини. (а.с. 10). Як зазначив в судовому засіданні позивач, відповідач не повідомила його про народження сина. 05.05.2013 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 11). Також в судовому засіданні було встановлено, що в кінці лютого 2015 року відповідач зателефонувала позивачу і повідомила про те, що народила сина і він являється батьком дитини. 06.03.2015 року сторони по справі зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 12) і на сьогодні проживають однією сім»єю, виховують спільного сина. В квітні 2015 року позивач звернувся з заявою до Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, на яку йому була надана відповідь про те, що комісія дійшла висновку, що встановлення факту його батьківства щодо малолітнього [PERSON] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. (а.с. 13). Після чого позивач був вимушений звернутися з даним позовом до суду. Відповідно до ст. 128 Сімейного Кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред»явлений матір»ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує і виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяв, право на подання яких встановлено ст.ст. 126, 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визначене за рішенням суду. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи інтереси дитини, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved