Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитною угодою у сумі 35161,78 грн., 1762 судовий збір. Позов мотивував тим, що 09.01.2013 року з відповідачем було укладено кредитний договір б/н у вигляді встановленого ліміту на кредитну карту. Відповідач отримав кредитні кошти. Відповідач порушив умови договору. Кредит та плата за користування кредитом несплачені. Сума заборгованості становить: кредит - 1458,35 грн., відсотки - 31552,87 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1650,56 грн. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач просив суд про розгляд справи за відсутності представника, та про те, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, жодних заяв та відзиву не подав. За вказаних умов суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали приходить до такого. 09.01.2013 року між ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг./а.с.7-8/ Вказаною заявою відповідач погодився на те, що вказана заява та правила надання банківських послуг , тарифи банківських послуг складають договір з банком. (а.с.8) На підставі вказаної заяви відповідач отримав кредитну картку за допомогою якої отримував кредитні кошти та у подальшому здійснював повернення отриманих грошей. За розрахунком позивача станом на 27.12.2018 року заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором склала 35161,78 грн., з якої кредит - 1458,35 грн., відсотки - 31552,87грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1650,56 грн. Вказане підтверджено наданим банком розрахунком./а.с.6,7/. Умови і Правила надання банківських послуг відповідачем не підписувались. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банка бо інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України, встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частинами першою, другою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договорів приєднання розробляються банком то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Викладене приводить до висновку, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України, встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі стягнути з відповідача проценти за користування кредитом та штрафи. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 09.01.2013 року, посилався на витяг з Умов та правил надання банківських послуг як невід`ємні частини спірного договору. Викладене приводить суд до висновку про те, що у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, не підписані відповідачем. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, що містяться у матеріалах цієї справи, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 09.01.2013 року шляхом підписання заяви позичальника. Викладене приводить суд до висновку, що при укладенні договору з відповідачем банк не дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження з споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Умова договору про сплату процентів, штрафу є нікчемною. Викладене приводить, суд до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за процентами та штрафів у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача щодо їх сплати. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не може вважатися у цій справі складовою частиною спірного кредитного договору. Судом встановлено , що відповідачем не сплачена заборгованість у розмірі 1458, 35 грн. Викладене приводить суд до висновку про те, що вимоги АТ «Акцент-банк» про стягнення основної заборгованості за кредитом (тіло кредиту) в розмірі 1458,35 грн. підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial