Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про звільнення з посади директора. В обґрунтування вказує, що відповідно до протоколу №3 від 25 вересня 2012 року загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «АВСТРАЛІЙСЬКО-ЄВРОПЕЙСЬКА КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА» [PERSON] було призначено на посаду директора. Крім того був виданий наказ №3 від 26 вересня 2012 року про її призначення з 27 вересня 2012 року на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АВСТРАЛІЙСЬКО-ЄВРОПЕЙСЬКА КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА». Позивач вказує, що оформлення трудової книжки на її ім'я та внесення відповідного запису про призначення [PERSON] на посаду директора відповідачем не здійснювалось, оскільки основним місцем роботи [PERSON] було інше підприємство, а в ТОВ «АВСТРАЛІЙСЬКО-ЄВРОПЕЙСЬКА КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА» позивач працювала за сумісництвом (у вільний від основної робити час). 28 серпня 2014 року [PERSON] на ім'я учасників загальних зборів відповідача, зокрема безпосередньо учаснику [PERSON] та другому учаснику ТОВ «АВСТРАЛІЙСЬКО-ЄВРОПЕЙСЬКА КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА» - [PERSON] було направлено повідомлення про звільнення [PERSON] із посади директора підприємства відповідача за власним бажанням, у порядку ст. 38 Кодексу законів про працю України. Позивач вказує, що додатково, відповідно до ст. 61 ЗУ «Про господарські товариства», листом повідомляла учасників ТОВ «АВСТРАЛІЙСЬКО- ЄВРОПЕЙСЬКА КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА» про проведення загальних зборів учасників товариства із зазначенням часу та місця проведення таких зборів та повідомляла останніх про питання порядку денного, які потребують вирішення, зокрема і щодо її звільнення із займаної посади директора. Повідомлення було зроблено [PERSON] не менш як за 30 (тридцять) днів до скликання загальних зборів та надіслано на адреси засновників, зазначені в Статуті відповідача, цінними листами з повідомленнями про вручення та з описами вкладення. Згідно повідомлень про вручення поштових відправлень, учасники ТОВ «АВСТРАЛІЙСЬКО-ЄВРОПЕЙСЬКА КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА» отримали повідомлення. Зокрема, учасник [PERSON] отримала вказане повідомлення 05 вересня 2014 року. Повідомлення іншому учасником відповідача - [PERSON], було передано 16 вересня 2014 року. Проте, заплановані на 28 жовтня 2014 року позачергові загальні збори учасників Відповідача, - не відбулися через відсутність кворуму, безпосередньо самі учасники (засновники) Товариства з обмеженою відповідальністю «АВСТРАЛІЙСЬКО- ЄВРОПЕЙСЬКА КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА» на загальні збори не з'явились, будь-якого повідомлення щодо цього не надали. [PERSON] зазначає, що її право на звільнення з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АВСТРАЛІЙСЬКО-ЄВРОПЕЙСЬКА КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА» порушене, а факт подальшого перебування на вказаній посаді породжує певні юридичні наслідки, зокрема подання податкової звітності, виконання податкових зобов'язань. Вказує, що на сьогоднішній день їй не відомо про провадження господарської діяльності підприємством відповідача, за своїм місцезнаходженням - вказане підприємство відсутнє. Проте [PERSON], як керівник, вказаного підприємства досі несе матеріальну, фінансову відповідальність та фактично являється «Заручником» засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «АВСТРАЛІЙСЬКО-ЄВРОПЕЙСЬКА КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА» та самих обставин, незважаючи на те, шо в її віданні відсутні оригінали установчих документів підприємства Відповідача та сама печатка вказаного підприємства. Враховуючи вище викладене та керуючи положеннями ст. ст. 38 КУпП позивач просить суд визнати припиненими правові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю «Австралійсько-європейська консалтингова група» (код ЄДРПОУ-38215808) та директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Австралійсько-європейська консалтингова група» [PERSON] (ІПН-[NUMBER]) з моменту набрання чинності рішення суду в даній справі; визнати [PERSON] (ІПН-[NUMBER]) звільненою з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Австралійсько-європейська консалтингова група» (код ЄДРПОУ-38215808) на підставі ст. 38 КЗпП України з дати набрання чинності рішення суду по справі №2/756/2519/17 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Австралійсько-європейська консалтингова група» про звільнення з посади директора та стягнути судові витрати. Позивач з представником в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився про час, день та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомив, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Оскільки позивач з представником не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд, вважає, що позовом підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «АВСТРАЛІЙСЬКО-ЄВРОПЕЙСЬКА КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА» №3 від 25 вересня 2012 року [PERSON] було призначено на посаду директора (а.с.6-7). 26 вересня 2012 року був виданий наказ №3 про призначення [PERSON] з 27 вересня 2012 року на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АВСТРАЛІЙСЬКО-ЄВРОПЕЙСЬКА КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА» (а.с.8). Оформлення трудової книжки на ім'я [PERSON] не здійснювалось, оскільки, як зазначила позивач у судовому засіданні, основним місцем роботи [PERSON] було інше підприємство, а в ТОВ «АВСТРАЛІЙСЬКО-ЄВРОПЕЙСЬКА КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА» вона працювала за сумісництвом у вільний від основної робити час. 28 серпня 2014 року [PERSON] на ім'я учасників загальних зборів [PERSON] та [PERSON] направила повідомлення про звільнення із посади директора підприємства за власним бажанням та проведення загальних зборів учасників товариства із зазначенням часу та місця проведення таких зборів та повідомляла останніх про питання порядку денного, які потребують вирішення, зокрема і щодо її звільнення із займаної посади директора. (а.с.28,30). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] отримала повідомлення 05 вересня 2014 року, а [PERSON] - 16 вересня 2014 року (а.с.28-31). Однак, 28 жовтня 2014 року позачергові загальні збори учасників не відбулися зважаючи на неявку вищевказаних осіб. Відповідно до положення п.7.1.6(в) Статуту ТОВ «АВСТРАЛІЙСЬКО-ЄВРОПЕЙСЬКА КОНСАЛТИНГОВА ГРУПА» (надалі - Статут), до компетенції загальних зборів учасників належить, зокрема, створення і відкликання виконавчого органу товариства. Відповідно до положення п. 8.1 Статуту, виконавчим органом товариства, який здійснює повсякденне керівництво діяльністю товариства є директор, який підзвітним загальним зборам і організовує виконання їх рішень. Відповідно до ч.4 ст.145 ЦК України, зокрема належить створення та відкликання виконавчого органу товариства. Відповідно до ст. 58 ЗУ «Про господарські товариства», вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Відповідно до ст. 60 ЗУ «Про господарські товариства», загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів. Відповідно до ст. 61 Закону України «Про господарські товариства», загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах. Відповідно до ч.1 ст.38 Кодекс законів про працю України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. За змістом ст.22 КЗпП України, відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Отже, за змістом положень ст.38 КЗпП України, Закону України «Про господарські товариства» праву директора товариства на звільнення за власним бажанням кореспондує обов'язок учасників товариства провести загальні збори та розглянути заяву директора про звільнення. Проте, як встановлено матеріалами справи, учасники Товариства з обмеженою відповідальністю «Австралійсько-європейська консалтингова група» не провели загальних зборів товариства та заяву позивачки про звільнення з посади директора не вирішили, тоді як позивач виконала вимоги закону щодо процедури звільнення за власним бажанням: подала відповідну заяву та призначила проведення зборів учасників товариства для її вирішення. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Розглядаючи справи, пов'язані із застосуванням даної норми, Конституційний Суд України, у рішеннях від 07.07.2004 року № 14-рп/2004, від 16/10/2007 № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 р. № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини від реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. Таким чином, суд вважає, що відповідачем порушено право позивача на звільнення з роботи з ініціативи працівника, передбачене ч.1 ст.38 КЗпП України, в зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК на користь позивача необхідно стягнути судові витрати з відповідача в розмірі 640 грн. 00 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved