Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про захист прав споживачів Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є клієнтом відповідача, який приєднався до договору публічної оферти, на ім'я позивача у відповідача відкрито поточний рахунок та видано платіжну картку. 25.08.2015 року відповідач в односторонньому порядку заблокував картку позивача, на рахунку якої залишилися 27171 грн. 55 коп., та на неодноразові звернення гроші не повертає та картку не розблоковує. Тому позивач просить суд визнати дії відповідача неправомірними, та стягнути з відповідача на свою користь 27171 грн. 55 коп. боргу, три проценти річних від простроченої суми за період з 26.08.2015 року по 11.04.2016 року в розмірі 513 грн. 65 коп., індекс інфляції за вказаний період в розмірі 1148 грн. 07 коп., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за вказаний період в розмірі 7765 грн. 86 коп., та судові витрати. Представник позивача позов підтримав наполягав на його задоволенні. Представник відповідача позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є клієнтом відповідача, який приєднався до договору публічної оферти. На ім'я позивача у відповідача відкрито поточний рахунок та видано платіжну картку. 25.08.2015 року відповідач в односторонньому порядку заблокував картку позивача, на рахунку якої залишилися 27171 грн. 55 коп., та на неодноразові звернення гроші не повертає та картку не розблоковує. Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операції які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Згідно п.7.7, 7.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах затвердженої постановою Правління НБУ від 12.11.2003 року № 492, забороняється використовувати поточні рахунки фізичних осіб для проведення операцій, пов'язаних зі здійсненням підприємницької діяльності. За поточними рахунками в національній валюті фізичних осіб - резидентів здійснюються всі види розрахунково - касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України, які не пов'язані із здійсненням підприємницької діяльності. Положеннями п.п. 1.3.2.13 Умов та правил надання банківських послуг відповідача, останній має право відмовитися від здійснення розрахункових операцій по рахунку клієнта в разі виникнення мотивованих підозр відносно використання банку для проведення незаконних операцій. Відповідно до Постанови Правління НБУ від 26.06.2015 року № 417 «Про затвердження Положення про здійснення банками фінансового моніторінгу» зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочих дні з дня зупинення (включно). Судом також встановлено, що відповідач відмовився від здійснення розрахункових операцій по рахунку позивача оскільки у нього виникли мотивовані підозри відносно використання банку для проведення незаконних операцій, так за пів року через рахунок позивача вбачався значний рух коштів. Та дії відповідача в даному випадку не є неправомірними. Однак кримінальне провадження не розпочато та на протязі року гроші, які залишилися на рахунку позивача, позивачеві не повернуті, та картка не розблокована. Посилання представника банку на те що у разі одностороннього припинення відносин між банком та клієнтом, банк не повинен повертати гроші клієнта що залишилися на його рахунку, на думку суду є хибними та такими що суперечать законодавству, зокрема ст. 1074 ЦК України. При таких обставинах суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо повернення грошей позивачу, з урахуванням індексу інфляції та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, згідно розрахунку позивача. Щодо трьох відсотків річних від простроченої суми згідно ст. 625 ЦК України, то в цій частині позову слід відмовити, оскільки в даному випадку виникає подвійна відповідальність, оскільки суд стягує вже пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань що виключає стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial