Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду та просить по уточнюючій позовній заяві скасувати державний акт [NUMBER] (згідно плану меж земельної ділянки), виданий ДП «Словечанський лісгосп АПК» на право постійного користування земельною ділянкою для ведення лісового господарства в межах Лучанківської сільської ради Овруцького району площею 0, 6240 га, кадастровий номер [NUMBER], та який зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №030681700003, а також скасувати зазначений запис про реєстрацію державного акта, мотивуючи тим, що він отримав у спадщину після смерті баби - [PERSON] земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. О. Невського розміром 1, 72 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі та яка знаходиться на території Лучанківської сільської ради Овруцького району Житомирської області. Власником даної земельної частки (паю) він є на підставі рішення Овруцького районного суду від 14.02.2005 по справі №2-471/05. Після виготовлення технічної документації землевпорядною організацією, куди він звернувся з метою встановлення фактичних розмірів земельної ділянки (землі, пасовищ) в натурі (на місцевості), було виявлено, що одна земельна ділянка відповідає дійсності, а саме: площею 0,5897 га, кадастровий номер [NUMBER], а інша земельна ділянка - площею 0, 6240 га, кадастровий номер [NUMBER] знаходиться на території Словечанського лісництва АПК Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради. Після цього він звернувся до реєстратора відділу в Овруцькому районі Головного управління Держгеокадастру із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру на земельну ділянку [NUMBER], але йому було відмовлено в державній реєстрації рішенням РВ-18004745622018. Про порушення свого права він дізнався тоді, коли отримав відмову у державній реєстрації. Позивач в судове засідання не з'явився, але його представник надала заяву, в якій просить справу розглядати без їх участі. Позовні вимоги підтримала та доповнила. Просить оспорюваний державний акт визнати недійсним. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Представники третіх осіб: Словечанської сільської ради та Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області в судове засідання також не з'явилися, але надали клопотання про розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області, крім того, надала пояснення щодо позову, в якому зазначила, що дійсно Державним кадастровим реєстратором відділу в Овруцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області було розглянуто заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 05.03.2018 (реєстраційний номер ЗВ - 1806303892018) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 22.03.2018 РВ-18004745622018 в зв'язку з наявними зауваженнями щодо валідності електронного документу. Перетин ділянок з ділянкою [NUMBER]. Площа співпадає на 100% (накладка). Щодо задоволення позову покладаються на погляд суду. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, встановив наступне. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 14.02.2005 по справі №2-471/05 за [PERSON], тобто позивачем, було визнано право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. О. Невського Лучанківської сільської ради розміром 1, 72 га в умовних кадастрових гектарах вартістю 2059 грн., та яка належала померлій нині [PERSON] на підставі рішення Овруцької районної державної адміністрації від 27.01.2005 (а.с. 17-18). Копія розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області від 04.01.2018 № 5, з додатком до нього, свідчить про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ряду громадян, в тому числі і позивачу (а.с.13-16). Водночас встановлено, що розпорядженням голови Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області від 12.04.2006 № 140 було затверджено технічну документацію із землеустрою по встановленню меж земельних ділянок ДП «Словечанський лісгосп АПК» для ведення лісового господарства на територіях певних сільських рад, в тому числі Лучанківської - 6241,4487 га. Дозволено ДП «Поліськгеодезкартографія» виготовити ДП «Словечанський лісгосп АПК» державні акти на право постійного користування зазначеними земельними ділянками (а.с.58). Згідно державного акту серія [NUMBER] (а.с.37), який видано на підставі вищевказаного розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області від 12.04.2006 № 140, дочірнє підприємство «Словечанський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» є постійним користувачем земельної ділянки площею 2020,6827 га (ділянки №7), в тому числі кадастровий номер [NUMBER]. Земельна ділянка розташована - Лучанківська сільська рада Овруцького району Житомирської області. Цільове призначення - ведення лісового господарства. Рішенням №РВ-18004745622018 від 22.03.2018 Державним кадастровим реєстратором відділу в Овруцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області відмовлено [PERSON] у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Перетин ділянок з ділянкою [NUMBER]. Площа співпадає на 100 % (накладка) (а.с.43 зворот). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Позов розглядається в порядку цивільного судочинства на підставі роз'яснень, викладених у пункті 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ». Відповідно до ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування» (в редакції станом на 11.11.2005) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується: питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; вирішення відповідно до закону питань про надання дозволу на спеціальне використання природних ресурсів місцевого значення, а також про скасування такого дозволу. Відповідно до ст.12 Земельного Кодексу України (в редакції станом на 2005 рік) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить:а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Згідно ст.17 Земельного Кодексу України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Відповідно до ст.57 Земельного Кодексу України земельні ділянки лісового фонду за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються у постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам. Статтею ст.116 Земельного Кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст.122, 123 Земельного Кодексу України сільські, селищні, міські ради надають земельні ділянки у постійне користування юридичним особам із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення лісового і водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті. Надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснювалось на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок. Юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради. Відповідна районна державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки. Згідно ж рішення Державного кадастрового реєстратора земельна ділянка надана ДП «Словечанський лісгосп АПК» в постійне користування для ведення лісового господарства дійсно охоплює частину земельної ділянки право на яку отримав позивач як спадкоємець згідно рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 14.02.2005 по справі №2-471/05 (а.с.43 зворот). В ст. 55 ЗК України (в редакції станом на 2005 рік) законодавець закріпив, що до земель лісового фонду належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісового фонду не належать землі, зайняті: а) зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів. Однак, як вбачається з досліджених вище документів, ДП «Словечанський лісгосп АПК» оформлено право постійного користування землями, які не віднесені до категорії лісів, і знаходяться в межах населеного пункту, а саме: Лучанківської сільської ради. Рішенням Овруцького районного суду по справі №286/1715/13-ц від 15.05.2013 було визнано розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації від 12.04.2006 № 140 в частині затвердження технічної документації із землеустрою по встановленню меж і виготовлення державних актів на право постійного користування землею ДП «Словечанський лісгосп АПК» на території Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області неправомірним, що підтверджується копією вказаного рішення, яке набрало законної сили 27.05.2013 (59-61). Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені вказані обставини. Виходячи з викладеного, розпорядження, винесене головою Овруцької районної державної адміністрації від 12.04.2006 № 140 по встановленню меж і виготовленню державних актів на право постійного користування землею ДП «Словечанський лісгосп АПК» на території Лучанківської сільської ради Овруцького району Житомирської області в частині площі земельної ділянки у розмірі 2020,6827 га для ведення лісового господарства, є неправомірним, оскільки не дотримано визначену ст.123 ЗК України процедуру та порушено цільове призначення земельних ділянок. Згідно зі ст. 126 ЗК України, яка діяла на час видачі спірного державного акта, право користування земельною ділянкою посвідчувалось державним актом. Державний акт на право користування земельною ділянкою є правовстановлюючим документом, який видавався на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади, а саме: розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації від 12.04.2006 № 14, тому вимога про скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу виконавчої влади, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт. Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування тощо. Згідно вимог частини першої статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Таким чином, оскільки державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії [NUMBER] від 18.12.2006, виданий ДП «Словечанський лісгосп АПК» , було видано з порушенням встановленої процедури, при невідповідності цільового призначення земельних ділянок, включених в акт, їх реальному призначенню, а також порушує право володіння позивача спадковим майном, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині визнання недійсним акту. Відносно вимоги щодо скасування запису №030681700003 про реєстрацію державного акта в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, суд звертає увагу, що вона пред'явлена до неналежного відповідача. Окрім того, юридичний факт визнання державного акта недійсним має наслідком недійсність і зазначеного запису про його реєстрацію. Таким чином, виходячи із встановлених судом фактичних обставин справи, зібраних у ній доказів та з урахуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1409 грн. 60 коп. в доход держави.

Outcome: partial