Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 15752,03 грн., а саме: 1599,47 грн., прострочений борг за кредитом; 12926,27 грн. проценти; 500,0 грн. штраф фіксований; 726,29 грн. штраф за процентною складовою. Судові витрати просить покласти на відповідача. Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги наводить, що сторони по справі 04.03.2010 р. уклали договір про відкриття картрахунку з встановленим кредитним лімітом та сплатою відсотків згідно Умов. Відповідно до вказаного договору боржником було отримано 1600,0 грн. Заборгованість, виходячи із розрахунку заборгованості виникла станом на 26.05.2014 р., у розмірі 1599,47 грн. Заперечуючи проти позову представник відповідача зазначає, що: позивачем був пропущений трирічний строк позовної давності на час звернення до суду із позовом, а умови щодо збільшення строків позовної давності між сторонами не відповідають ст. 207 ЦК України; вважає, що вказані кошти відповідачем взагалі не отримувалися, так як ніяких доказів щодо цього позивачем надано не було, надані позивачем виписки є різними за своїм змістом та суперечать розрахунку суми боргу; в анкеті позичальника не зазначено до яких саме умов бажає приєднатися клієнт банку; вважає некоректним зроблений позивачем розрахунок суми боргу. 30.08.2017 р. було відкрите провадження у справі; 06.09.2017 р. розгляд справи було відкладено в звязку із відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача; За клопотанням представника відповідача 26.10.2017 р. судове засідання було відкладене.; 20.11.2017 р. було задоволене клопотання представника відповідача про забезпечення доказів; 18.12.2018 р. винесено ухвалу про спрощений розгляд справи. 18.01.2018 р. розгляд справи було відкладено в звязку з наданням можливості позивачу реалізувати право на подання відповіді на відзив. Справа розглядається за формою спрощеного провадження, без виклику сторін, на підставі наявних доказів. Судом встановлено, що сторони по справі 04.03.2010 року уклали договір про відкриття картрахунку, з встановленим кредитним лімітом та сплатою відсотків згідно умов договору, що відповідає ст. ст. 11, 14, 207, 208, 1054-1055ЦК України. 04.03.2010 р. відповідачу була видана кредитна картка № 4149437415321585. На день звернення до суду, за розрахунками позивача, відповідач повинен сплатити позивачу за договором кредитування борг в сумі 15752,03 грн., а саме: 1599,47 грн., прострочений борг за кредитом; 12926,27 грн. проценти; 500,0 грн. штраф фіксований; 726,29 грн. штраф за процентною складовою. Судом були досліджені письмові докази, надані сторонами, копії документів: -анкета заява відповідача про відкриття кредитного рахунку, з якої не вбачаються умови до яких приєдналася відповідачка; -розрахунок суми заборгованості, з якого вбачається, що заборгованість в сумі 1599,47 грн. виникла 26.05.2014 р., з 30.05.2014 р. борг складав 1519,5 грн., а з 30.06.2014 р. по час звернення до суду борг складає 1509,11 грн., також те, що сума основного боргу, яку просить стягнути позивач за позовною заявою, не збігається із сумою основного боргу, станом на 30.06.2014 р.; -Умови кредитування; -Умови та Правила надання банківських послуг; -особисті документи боржника, копія паспорту; -виписка по рахунку боржника, з якої вбачається здійснення витрат з кредитної картки, що не збігаються із сумами та часом, які зазначені в розрахунку суми боргу; -відомості про номери кредитних карток отриманих відповідачем; -фото відповідача під час отримання картки; -скріншоти з сайту банку щодо розрахунків процентів; -попередження про наявність боргу за договорами про відкриття картрахунків: №86000742857946 від 11.10.2014 р. та №54000038503245 від 29.11.2010 р. Судом встановлено, що позивачка відкрила картковий рахунок в установі банку-позивача 04.03.2010 р. Згідно п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців та строк його пролонгується на той же термін, якщо одна із сторін не проінформує про припинення його дії. На підставі укладеного договору від 04.03.2010 р., з урахуванням його пролонгацій, відповідачка мала у володіння карту № 4149437415321585, строком дії до вересня 2014 р. Таким чином, так як відповідно до п. 5.4 Умов проценти за кредитом сплачуються щомісяця, а суму боргу за кредитом повинна бути повернена по закінченню дії картки, а тому трирічний строк позовної давності про повернення суми боргу повинен обраховуватися з вересня 2014 р., та останній спливає у вересні 2017 р. відповідно, це також стосується застосування спеціальних строків позовної давності щодо стягнення пені в межах 1 року. Як було встановлено судом, згідно наданої позивачем довідки про видані картки та попереджень про наявність боргу, наданих представником відповідача, у відповідачки був відкритий не єдиний картрахунок в цій установі банку за різними договорами, а саме: №4149437415321585 від 04.03.2010 р.; №4149437808486797 від 15.01.2013 р.; №4149437823469430 від 22.07.2013 р.; №86000742857946 від 11.10.2014 р.; №54000038503245 від 29.11.2010 р. Позивач просить стягнути борг за договором від 04.03.2010 р., по кредитній карточці №4149437415321585. З наданого розрахунку суми боргу слідує, що з 31.08.2010 р. по 26.05.2014 р. руху коштів по картрахунку не було. Списання коштів в сумі 1599,47 грн. відбулося 26 травня 2014 р., з урахуванням погашень, сума боргу становить 1509,11 грн., яка є незмінною до 31.05.2017 р., руху коштів по рахунку не відбувалося. Судом була витребувана виписка по картрахунку. Позивачем була надана виписка по картрахунку №4149437415321585, за період з 21.02.2013 р. по 30.11.2017 р. Як вбачається із наданої виписки банку, рух коштів по картрахунку №4149437415321585 відбувався постійно, протягом всього часу, також в той період, який зазначений в розрахунку суми боргу як такий, коли руху коштів по рахунку начебто не відбувалося. Також у виписці банку відсутня операція по вказаному рахунку від 26.05.2014 р., по списанню 1599,47 грн. Установою банку до відповіді на відзив була долучена інша виписка по картрахунку №4149437415321585 за період з 01.03.2010 р. по 05.02.2018 р., з якої також вбачається про постійний рух коштів по картрахунку, протягом всього часу, також в той період, який зазначений в розрахунку суми боргу як такий, коли руху коштів по рахунку начебто не відбувалося. В другій виписці також зазначено про зняття боржником коштів з картрахунку в сумі та за часом, що не відповідають розрахунку суми боргу та попередній виписці банку, а саме: в с. Смоліно Кіровоградської області, в сумі 1559,74 грн., 10.04.2014 р. Остання виписка входить у суперечність, як із розрахунком суми боргу так і з попередньою випискою банку, де взагалі не зазначалося про зняття коштів боржником. З наданих сторонами доказів вбачається наявність у відповідача інших договорів про відкриття картрахунків в установі банку - позивача, по яким також мається заборгованість, проте з позовними вимогами про стягнення такого боргу за іншими договорами позивач не звертався. Окрім цього встановлено, що рух коштів по картрахунку №4149437415321585 здійснювався та здійснюється постійно, проте позивачем, відповідно до п. 5.6 Умов, не здійснюється списання боргу за цим картрахунком. Представник позивача вважає, що відповідачем не спростований розрахунок суми боргу, а надані виписки по рахунку є належними та допустимими доказами. Судом вимагалися докази щодо отримання відповідачем коштів у період та у розмір, який зазначений в розрахунку суми боргу та в позові. Таких доказів банком надано не було та позивачем позовні вимоги не уточнювалися, при тому що йому відомо про наявні розбіжності між розрахунком суми боргом та двома виписками банку, де в попередній взагалі відсутні відомості про отримання відповідачем спірної суми у визначений період, а остання виписка не збігається із сумою та датою отримання коштів, що зазначені в розрахунку суми боргу. Надані позивачем виписки банку є суперечливими та на вимогу суду не було надано доказів отримання відповідачем грошових коштів, первинних банківських документів, які б відповідали вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». п.п. 1.2.1 та 2.1.1 Постанови НБ України № 566 від 30.12.1998 р. та ст. ст. 1, 17, 18 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивачем не було доведене отримання відповідачем грошових коштів з картрахунку №4149437415321585, в сумі 1599,47 грн., 26 травня 2014 року, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та у їх задоволенні повинно бути відмовлено. Судові витрати по справі повинні бути покладені на позивача.

Outcome: dismissed