Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в сумі 3478,96 грн. Позов мотивує тим, що на підставі заяви відповідача від 11.11.2015 року Личаківським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради їй було призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на період з 11.11.2015 до 10.05.2016. Під час проведення Державною фінансовою інспекцією у Львівській області ревізії використання Личаківським відділом соціального захисту коштів, виділених зі державного бюджету на компенсацію підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 20.12.2015 до 18.04.2016 зясовано, що [PERSON] не були повідомлені обставини, які впливають на призначення грошової допомоги, а саме про її повернення до покинутого місця проживання. Зокрема, [PERSON] перетнула лінію розмежування та перебувала на непідконтрольні окупованій території України понад 60 календарних днів в період з 20.12.2015 року до 18.04.2016 року (119 днів). Враховуючи вищезазначене, позивачем було прийнято рішення про скасування дії довідки від 11.11.2015 №[NUMBER] про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої [PERSON] та 16.09.2016 комісія з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утвореної при Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради вирішила припинити грошову допомогу. Грошова допомоги в період з 13.01.2016 до 10.05.2016 виплачена неправомірно по вині відповідача, яка вчасно не повідомила інформацію про те, що вона повернувся до покинутого місця постійного проживання, що вплинуло на її право на виплату грошової допомоги. Це призвело до надмірної виплати бюджетних коштів на суму 3478,96 грн.. що підлягають стягнення з відповідача. Добровільно кошти остання не повернула. Що порушує права позивача, у звязку із чим змушений звернутись із позовом до суду. Ухвалою від 09.10.2017 року відкрито провадження у справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечили. Представник відповідача пояснив, що довідка №[NUMBER] була скасована після завершення її дії, в період, коли нарахування проводились на підставі нової довідки. Окрім цього, всі дані, які подавались відповідачем було перевірені позивачем, тому вважає посилання на їх неправдивість безпідставною. Окрім цього, рішення про скасування довідки не було надіслано відповідачу у встановленому порядку. Також, відповідач не поверталась на покинутого місця проживання, оскільки фактично продовжує проживати у м. Львові. Просить також врахувати, що позивач посилається на встановлення обставин перетину лінії розмежування з довідки від 27.04.2017 року. Натомість виплати були припинені ще у вересні 2016 року, тобто до зясування відповідних обставин. Відповідач додатково пояснила, що дійсно виїжджала за межі України для того щоб навідати родичів в м. Москві, проте постійно проживає у м. Львові. Просять в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає виходячи з наступних мотивів. Судом встановлено, що на підставі заяви відповідача [PERSON] від 11.11.2015, Личаківським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради їй було призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на період з 11.11.2015 до 10.05.2016. Як вбачається із довідки від 11.11.2015 року №[NUMBER] (а.с.5), відповідач перемістилась з тимчасово окупованої території: 94201, Луганська область, м. Алчевськ, вул. Гмирі, 69/36. З матеріалів позову вбачається, що за вказаний період відповідачу було виплачено 3478,96 грн., що підтверджується копією довідки про виплачену допомогу (а.с.12). Відповідно до п.2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. Згідно п.12 Порядку, виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. У відповідності до положень ст.12 Закону України «Про забезпечення прав та свобод внутрішньо переміщених осіб», підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа, зокрема, 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості. У відповідності до абз.3 ч.1 вказаної статті, у разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим пункту 3 частини другої статті 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання. Як вбачається із позовної заяви, позивачем у звязку із проведенням ревізії було зясовано, що [PERSON] не були повідомлені обставини, які впливають на призначення грошової допомоги, а саме про її повернення до покинутого місця проживання, у звязку із чим комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утвореної при Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради вирішила припинити грошову допомогу. Як вбачається із долучених позивачем до матеріалів справи: копії розшифровки (а.с.9) та довідки про перетин державного кордону (а.с.10), відповідач здійснювала декілька разів перетин державного кордону у пунктах пропуску «Хутір-Михайлівський», що розташований в Сумській області, та «Гнутове», що розташований в Харківській області. Разом з тим, вказані пункти пропуску розташовані на кордоні із Російською Федерацією, а не на лінії розмежування із непідконтрольною Україною території. Таким чином, суд приходить до переконання, що у матеріалах справи відсутні докази, які б дали суду можливість дійти однозначного висновку, що відповідач повернулася до покинутого місця постійного проживання- Луганська область, [INFO], оскільки будь-яких фактичних даних на підтвердження вказаних обставин суду не надано. Також, суд вважає, що неодноразовий перетин державного кордону з Російською Федерацією не дає підстав дійти висновку про виїзд на постійне місце проживання за кордон. Окрім цього, суд вважає безпідставними посилання позивача на положення абз.2, 3 п.11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №505, згідно яких суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу, оскільки даних про подання відповідачем документів з недостовірними відомостями суду також не надано. З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог, а тому в задоволенні позові слід відмовити.

Outcome: dismissed