Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача понесені витрати по виплаті страхового відшкодування. Обґрунтовуючи заявлений по справі позов, позивач зазначив, що 08.06.2014 року відбулося ДТП з вини відповідача. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується довідкою ДАІ та постановою судді. Згідно договору страхування позивачем було відшкодовано потерпілому в ДТП завдані збитки. Вказані витрати відповідач добровільно не відшкодував. У звязку з наведеним позивач просив стягнути з відповідача шкоду в порядку регресу у розмірі 69\~872 грн. 36 коп. Під час судового розгляду до участі в справі було залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON], позовні вимоги було зменшено, внаслідок чого позивач просив стягнути із відповідача шкоду в порядку регресу у розмірі 9\~936 грн. 18 коп. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, посилаючись на винність відповідача у ДТП, виплату позивачем страхового відшкодування, ліквідацію страхової компанії, де була застрахована відповідач. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов після зменшення позовних вимог визнала повністю, посилаючись на винність обох водіїв у ДТП, невірне застосування позивачем норм права при предявленні позову. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 07.05.2014 року між [PERSON] та позивачем ТОВ «Альянс Україна» було укладено договір добровільного страхування автотранспортного засобу № MOD 7994, за умовами якого було застраховано автомобіль «Lend Rover Freelander», державний номерний знак [NUMBER], згідно КАСКО. 08.06.2014 року на 34 км автодороги Обухів Київ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Lend Rover Freelander», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Nissan Qashqai», державний номерний знак [NUMBER], яким керувала [PERSON] Постановою судді Обухівського районного суду Київської області від 05.11.2014 року відповідача [PERSON] визнано винною у скоєнні цієї ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення, оскільки вона порушила Правила дорожнього руху України, внаслідок чого допустила зіткнення з іншим автомобілем. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь та сама особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди доведена судом при розгляді адміністративних матеріалів, а тому суд вважає доведеним факт скоєння ДТП та вину в його скоєнні саме відповідача. Внаслідок зіткнення автомобілю «Lend Rover Freelander», державний номерний знак [NUMBER], було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 119 872 грн. 36 коп., що підтверджується висновком автотоварознавчого дослідження, рахунками СТО. На виконання умов договору страхування та згідно заяви страхувальника відповідно до страхового акту ТОВ «Альянс Україна» виплатило страхове відшкодування в сумі 119 872 грн. 36 коп., що підтверджується платіжним дорученням. Статтею 1187 ЦК України встановлено, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно статті 27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток. Враховуючи викладене, суд вважає правомірним звернення позивача із вказаним позовом, оскільки саме відповідач зобовязаний відшкодувати різницю між страховим відшкодуванням сплаченим позивачем своєму страхувальнику та встановленим лімітом відповідальності страхової компанії відповідача. Цивільно-правова відповідальність відповідача станом на час ДТП була застрахована ПрАТ «Український страховий дім» згідно страхового полісу із визначеним розміром франшизи 0 грн., тому залишок заборгованості перед позивачем становить 119 872 грн. 36 коп. 50\~000 грн. = 69 872 грн. 36 коп. При зменшенні ціни позову позивачем також враховано наявність вини іншого водія у скоєнні ДТП, тому позовні вимоги про стягнення в порядку регресу лише частини заподіяної шкоди в розмірі 9\~936 грн. 18 коп., який визнаний відповідачем, суд вважає обґрунтованими. Письмова претензія позивача відповідачем залишена без задоволення, спір в позасудовому порядку не було врегульовано. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позову ґрунтуються на законі та узгоджуються із наявними у справі доказами. Таким чином, позов слід задовольнити повністю. Сплачені позивачем судові витрати повинні бути відшкодовані йому відповідачем вимог згідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved