Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 18.04.2012 р. ПТ «Ломбард Донкредит товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Ріелті» і компанія» та [PERSON] уклали договір про надання фінансового кредиту та застави № ДОН219944300, згідно якого позивач надав на строк 30 днів до 17.05.2012 р. грошові кошти в сумі 3953,06 грн. відповідачу, який зобов'язався повернути кредит у встановлений строк та сплати проценти за його користування. На виконання умов договору, відповідно до специфікації, яка є невід'ємною частиною договору, відповідач передав позивачу в якості закладу вироби з дорогоцінного металу, а саме: ланцюг з підвіскою 585 проби загальною вагою 16,57 г. Відповідно протоколу виїмки від 11.05.2012 р. на підставі постанови про провадження виїмки старшого слідчого СВ Свердловського РВ ГУМВС України в Луганській області у ПТ «Ломбард Донкредит товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Ріелті» і компанія» були вилучені вироби з дорогоцінного металу, а саме: вищезазначений ланцюг з підвіскою 585 проби загальною вагою 16,57 г., які до теперішнього часу не повернуті. В порушення п. 3.10 зазначеного договору, вищевказані дорогоцінні предмети - предмети застави договору не були приватною власністю відповідача та були отриманні нею злочинним шляхом, як вбачається з постанови про провадження виїмки від 11.05.2012 р. Таким чином, відповідач при укладенні договору про надання фінансового кредиту умисно ввела в оману позивача, щодо своїх прав на предмет закладу з метою збуту предметів, добутих злочинним шляхом та отримання фінансового кредиту. У зв'язку з наданням фінансових кредитів по договорах відповідачу, позивач не отримав кошти, на які розраховував в повному обсязі. А саме, не всім клієнтам, які звернулись до ломбардного відділення, в той же день, що і відповідач, була змога надати фінансовий кредит, оскільки на даному відділенні не вистачило в наявності коштів на всіх бажаючих клієнтів, і відповідно позивач не отримав грошові кошти у вигляді плати по фінансовим кредитам, які міг би видати. Внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачу завдана матеріальна шкода у вигляді реальних збитків, які полягають у наданні відповідачу грошових коштів, які є власністю ПТ «Донкредит», та упущеної вигоди, яка полягає у тому, що за звичайних обставин, позивач міг би отримати дохід у вигляді процентів, якби право позивача не було порушено. Загальна сума збитку складає 5064,92 грн., з яких: 3953,06 грн. - сума фінансового кредиту, 766,80 грн. - плата по кредиту, 276,71 грн. - 1% пені від суми кредиту за кожен день прострочення, 68,35 грн. - 0,247 % від суми за користування кредитом. Подвійний розмір завданих збитків, що підлягає стягненню відповідно до ст. 230 ЦК України, становить 10129,84 грн. Крім того, відповідно ст. 625 ЦК України, станом на 23.01.2014 р. розмір трьох процентів річних від простроченої суми, яка підлягає стягненню, становить 118,59 грн. (3% х (365 д./365 д.) х 3953,06 грн.). У зв'язку з викладеним, представник позивача просить суд розглянути справу за його відсутності та стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПТ «Ломбард Донкредит товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Ріелті» і компанія» суму фінансового кредиту в розмірі 10248,43 грн., а також сплачений судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні пояснила, що у зв'язку з викраденням вищезазначених виробів з дорогоцінного металу, в 2012 році її засуджено вироком суду до покарання у вигляді позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком. Відповідач під час укладення договору з позивачем дійсно знала, що вироби з дорогоцінного металу, які вона надала під заставу, їй не належали. Гроші, які вона отримала внаслідок укладення договору з позивачем, до теперішнього часу не повернула. Суд, вислухавши доводи відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплати процента. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України (договір позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Стаття 549 ЦК України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст. 230 ЦК України, обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину. Відповідно ст. 625 ЦК України, відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 18.04.2012 р. повне товариство «Ломбард Донкредит товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Ріелті» і компанія» та [PERSON] уклали договір про надання фінансового кредиту та застави № ДОН219944300, що підтверджується копією відповідного договору (а.с. 7). Згідно п.1.1. договору, позивач надав відповідачеві грошові кошти у сумі 3593,06 грн. на строк 30 днів до 17.05.2012 р. Відповідно п. 1.3. договору, проценти за користування кредитом складають 7,4 %. Сума процентів за користування кредитом складає 292,50 грн. і сплачується позичальником в день повернення кредиту. Відповідно п. 3.2., предмет застави є забезпеченням виконання зобов'язань позичальника, а саме - повернення кредиту та сплати процентів за його користування в порядку та на умовах, визначених договором. Пунктом 3.3. договору передбачено, що у випадку порушення позичальником строку повернення кредиту, дія договору автоматично продовжується на контрольний термін - 7 календарних днів - до 25.05.2012 р. Згідно п. 3.4. договору, при порушенні строків (термінів) повернення кредиту (під час контрольного строку) заставодавець повинен сплатити пеню за користування ним у розмірі 1% від суми кредиту за кожний день прострочки та користування кредитом у розмірі 0,247% від суми кредиту за кожний день прострочки. Предмет застави передається у володіння кредитодавця до моменту повернення у встановлений договором строк кредиту та сплати процентів або збігання контрольного строку, що передбачено п. 3.5. вищевказаного договору. Відповідно п. 3.6. договору, у разі невиконання позичальником зобов'язання щодо повернення кредиту та/або процентів за користування ним у строк, передбачений п. 3.3 цього договору, кредитодавець набуває право звернення стягнення на предмет застави. Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави шляхом набуття права власності або примусового відчуження або іншим способом не забороненим законодавством України. Згідно п. 3.8. договору, позичальник гарантує, що він є власником предмета застави та повноважний розпоряджатися ним, що предмет застави не заставлений за іншими договорами і не є об'єктом судового спору. З копії графіку специфікації до договору про надання фінансового кредиту та застави № ДОН219944300 (а.с. 9), предметом застави є ланцюг з підвіскою 585 проби, загальною вагою - 16,57 г., чистою вагою - 16,54 г., оціночною вартістю 3953,06 грн. В графіку специфікації зазначено, що плата по кредиту 766,8 грн., сума до повернення - 4719,86 грн. Відповідно копії постанови слідчого СВ Свердловського МВ ГУМВС України в Луганській області (а.с. 13), 18.04.2012 р., приблизно о 20 годині, невідома особа шляхом вільного доступу з будинку [ADDRESS], таємно викрала золотий ланцюг вагою 11,8 г. та золотий кулон вагою 8 г., чим спричинила [PERSON] матеріальний збиток на загальну суму 7150 грн. Під час досудового слідства було встановлено, що [PERSON] здала під заставу до ломбарду Донкредит ТОВ «Інтер-Ріелті» та компанія. У зв'язку з викладеним, даною постановою вирішено здійснити виїмку золотого ланцюга та золотого кулону за адресою: м. Свердловськ, вул. Косіора, 7-а, з ломбарду Донкредит ТОВ «Інтер-Ріелті» та компанія. Факт здійснення виїмки вищезазначених виробів з дорогоцінного металу на підставі постанови слідчого СВ Свердловського МВ ГУМВС України, підтверджується копією протоколу виїмки від 11.05.2012 р. (а.с. 11) та копією видаткової накладної про зняття зі зберігання № ДОН219944300 від 11.05.2012 р. (а.с. 10). Із заявок на видачу фінансового кредиту під заставу від 18.04.2012 р. (а.с. 20, 21) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] через відсутність в касі запитуваних сум коштів не мали змоги отримати фінансові кредити під заставу виробів з дорогоцінних металів. У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про укладання кредитного договору під впливом обману з боку відповідача, оскільки остання знала, що предмет застави не є її власністю та потрапив у її володіння незаконним шляхом. Через виїмку заставленого майна позивач був позбавлений можливості реалізувати зазначене майно в рахунок суми заборгованості за кредитом, яка утворилась за відповідачем внаслідок порушення останньою умов договору в частині повернення кредитних коштів, виплати вартості послуг з надання кредиту та відсотків, а також пені, виниклої внаслідок прострочення виконання зобов'язання. Крім того, у справі наявне підтвердження неможливості укладення договорів про надання кредитів під заставу з іншими клієнтами, через недостатність коштів у відділенні позивача, витрачених на надання кредитних коштів відповідачу. З матеріалів цивільної справи вбачається факт укладання договору між сторонми під впливом обману з боку відповідача, а також неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань, у зв'язку з чим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача подвійну вартість не виконаного зобов'язання в межах заявлених вимог, а саме суму 10129,84 грн., яка складається з 5064,92 грн. (3953,06 грн. - сума фінансового кредиту, 766,80 грн. - плата по кредиту, 276,71 грн. - 1% пені від суми кредиту за кожен день прострочення, 68,35 грн. - 0,247 % від суми за користування кредитом) х 2; та відповідно вимог ст. 625 ЦК України - розмір трьох процентів річних від простроченої суми, утвореної станом на 23.01.2014 р. в розмірі 118,59 грн. Всього підлягає стягненню сума 10248,43 грн. (10129,84 грн. + 118,59 грн. = 10248,43 грн.). Також згідно зі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі ст. 22, 230, 526, 546, 549, 572, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved