Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення грошових коштів, мотивуючи, що 24.04.2014р. між ним та відповідачем було укладено договір поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №2304-14, відповідно до якого [PERSON] надав ТОВ «Стар Південь Енерго» фінансову допомогу в розмірі 25170000грн., строком до 22.04.2015р. У визначений договором строк відповідач борг не повернув в повному обсязі, виплат не здійснює. У зв'язку з наведеним просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 23700000,00грн., інфляційні витрати в сумі 4621500,00грн., три відсотка річних від простроченої суми в розмірі 1143443,84грн., відсотки за користування грошовими коштами в сумі 8205394,52грн., всього 37670338,36грн. та відшкодувати судові витрати в сумі 6890,00грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі, та пояснення про неможливість виконати зобов'язання, посилаючись на скрутне матеріальне становище. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що 24.04.2014р. між [PERSON] та ТОВ «Стар Південь Енерго» було укладено договір поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №2304-14, відповідно до якого [PERSON] надав ТОВ «Стар Південь Енерго» фінансову допомогу в розмірі 25170000грн., строком до 22.04.2015р. На виконання свого зобов'язання по договору [PERSON] надав відповідачу поворотну безвідсоткову фінансову допомогу в сумі 24100000,00грн., наступними платежами: 02.04.2014р. в сумі 4 000 000,00грн.; 10.06.2014р. в сумі 3 000 000,00грн.; 17.06.2014р. в сумі 2 500 000,00грн.; 25.06.2014р. в сумі 4 000 000,00грн.; 01.07.2014р. в сумі 2 000 000,00грн.; 18.07.2014р. в сумі 1 500 000,00грн.; 22.07.2014Р. в сумі 3 000 000,00грн.; 29.07.2014Р. в сумі 2 200 000,00грн.; 14.08.2014Р. в сумі 700 000,00грн.; 19.08.2014р. в сумі 325 000,00грн.; 19.08.2014р. в сумі 375 000,00грн.; 26.08.2014р. в сумі 500 000,00грн. Відповідач виконав своє зобов'язання лише частково, а саме в сумі 400 000,00грн., наступними платежами: 18.09.2014р. в сумі 20 000,00грн.; 22.09.2014р. в сумі 20 000,00грн.; 13.10.2014р. в сумі 50 000,00грн.; 14.10.2014р. в сумі 149 990,00грн.; 10.11.2014р. в сумі 10 000,00грн.; 25.12.2014р. в сумі 108 000,00грн.; 24.04.2015р. в сумі 42 010,00грн. Відповідно до акту звірення взаємних розрахунків від 19.09.2016р. між [PERSON] та ТОВ «Стар Південь Енерго» сума залишку складає 23 700 000,00грн. Відповідно до вимоги [PERSON] до ТОВ «Стар Південь Енерго», просив сплатити йому суму основного боргу в розмірі 23 700 000,00грн., інфляційні витрати в сумі 4 621 500,00грн., три відсотка річних від простроченої суми в розмірі 1 143 443,84грн., відсотки за користування грошовими коштами в сумі 8205394,52грн., всього 37 670 338,36грн. Листом від 05.12.2016р. №0512/16-1 відповідач повністю визнав суму заборгованості з урахуванням штрафних санкцій. Відповідно ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст.527 ЦК України - боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно ст.530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст.530 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ст.ст.192, 533 ЦК України - грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Відповідно ст.1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно ст.1047 ЦК України - на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, тобто з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved