Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом в Ленінський районний суд м. Кіровограда в обґрунтування якого вказав, що ним в ПАТ комерційний банк «Приватбанк» було отримано картку 5168 7420 1994 0687, на яку йому щомісячно надходили кошти від Кіровоградської льотної академії Національного авіаційного університету. Вказана картка має строк дії до квітня 2018 року. Разом з тим, як вказав позивач, з невідомих причин його картку було заблоковано відповідачем, що спричинило для нього перешкоди у користуванні карткою та знятті коштів з рахунку з квітня 2015 року. Враховуючи викладене позивач з даним позовом звернувся до суду. Позивач у судове засідання з`явився, надав пояснення, відповідно до яких пояснив, що карку відповідачем йому було розблоковано вже після звернення до суду, кошти він отримав, проте посилаючись на запис на оптичний диск телефонної розмови його з представником відповідача висловив думку, що в найближчі дні відповідач знову може заблокувати йому картку, а відтак позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання зявився, надав пояснення та письмові заперечення проти позову, пояснив, що картку позивачеві заблоковано не було, позивач карткою користується, отримує кошти, які були на рахунку, позов не визнав, в його задоволенні просив відмовити. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є користувачем картки 5168 7420 1994 0687 та клієнтом ПАТ комерційний банк «Приватбанк», що не оспорювалося під час розгляду справи сторонами. Відповідно до наданих представником відповідача відомостей щодо руху коштів по картці позивача встановлено, що у період з 20.05.2015 року на картку позивача 5168 7420 1994 0687, позивачеві находила стипендія, яка накопичувалася на вказаній картці. Про факти неможливості користування позивачем карткою свідчать квитанції від 20.01.2016 року, ( а. с. 30-32) надані позивачем, згідно з якими в квитанціях щодо проведення операцій по рахунку зазначено, «операції відхилено» та «немає дозволу». Відповідно до інформації відповідача та за поясненнями представника відповідача і позивача встановлено, що лише 12.02.2016 року позивачем було отримано по картці 5168 7420 1994 0687 кошти від відповідача на загальну суму 16 100, 00 грн. Таким чином, з урахуванням зясованих фактичних даних у справі та недоведеністю представником відповідача правомірності дій банку стосовно заблокування картки, що є обмеженням прав позивача щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходилися на його рахунку, суд вважає, що оскільки перешкоди у користуванні коштами усунені відповідачем, позов підлягає частковому задоволенню Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 ЦК України). Згідно зі ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial