Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором поставки № 2902 від 05 жовтня 2016 року у розмірі 11 181,72 грн., яка складається з несплачених видаткових накладних: видаткова накладна №РН-201709302 від 12.09.2017 року на суму 3150,12 грн., видаткова накладна №РН-201709823 від 29.09.2017 на суму 5 534,76 грн., видаткова накладна №РН-201709822 від 29.09.2017 на суму 2 496,84 грн. Крім того, позивач просить стягнути на його користь з відповідача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі - 1762,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що між ТОВ «Айленд» та [PERSON] було укладено договір поставки № 2902 від 05 жовтня 2016 року. Відповідно до умов якого позивач зобов'язувався поставляти і передати у власність відповідача товар/продукцію партіями відповідно до накладних, які є невід'ємною частиною данного договору. А відповідач прийняти цей товар та оплатити його на умовах відстрочення платежу на 30 календарних днів з дати отримання відповідної партії товару від позивача. З моменту укладення договору позивач поставляв, а відповідач приймав товар згідно умов договору. Проте, відповідач повністю не розрахувався з позивачем за отриманий товар. 11 жовтня 2017 року сторонами договору був підписаний Акт звірки взаєморозрахунків, в якому відповідач визнав, що має заборгованість перед позивачем в сумі 11 181,72 грн. Оскільки відповідач своєчасно позивачу грошові кошти не повернув, внаслідок чого станом на 04 квітня 2018 року утворилась вказана заборгованість, а досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.05.2018 року відкрито провадження у даній справі, розгляд якої проводиться за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 06.08.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримувала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, якими обґрунтована позовна заява. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, хоча про день, час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 жовтня 2016 року між ТОВ «Айленд» та фізичною особою-підприємцем «Коновалюк Дмитром Анатолійовичем» був укладений договір поставки № 2902, відповідно до умов якого позивач зобов'язувався поставляти і передати у власність відповідача товар/продукцію партіями відповідно до накладних, які є невід'ємною частиною данного договору, а відповідач прийняти цей товар та оплатити його на умовах відстрочення платежу на 30 календарних днів з дати отримання відповідної партії товару від позивача. З моменту укладення договору позивач поставляв, а відповідач приймав товар згідно умов договору. (а.с. 4). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 29 грудня 2017 року було проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем [PERSON] (номер запису: 20670060002157895). (а.с. 44-45). За положеннями ст.ст. 51, 52, 609 ЦК України, однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Вказана позиція також взаємоузгоджується із правовою позицією ВССУ України, висловленою у постанові справа № 6-29575ск15 від 25.11.2015 року. З наданих позивачем видаткових накладних убачається, що загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 11181,72 грн., а саме по видатковій накладній №РН-201709302 від 12.09.2017 року на суму 3150,12 грн., видаткова накладна №РН-201709823 від 29.09.2017 на суму 5 534,76 грн., видаткова накладна №РН-201709822 від 29.09.2017 на суму 2 496,84 грн. (а.с. 6-7, 9, 10). Як убачається з матеріалів справи відповідач погодився з тим, що має заборгованість перед позивачем у сумі 11 181,72 грн., що свідчить його підпис на Акті звірки взаєморозрахунків від 11 жовтня 2017 року (а.с. 5). Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на означене, оскільки відповідач порушив зобов'язання встановлені договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за договором поставки до суду не надав, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором у розмірі 11 181,72 грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved