Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом в суд про встановлення факту належності заповіту; визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання позивач не зявився, надіславши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задоволити. З позовної заяви вбачається, що 15 червня 2001 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки (паю) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Правда» розміром 2,82 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Інших спадкоємців за законом чи заповітом не має. Оформити право власності на спадкове майно у нотаріальній конторі позивач не може, в звязку з неправильністю запису прізвища спадкоємця в заповіті, яке не співпадає з прізвищем позивача, зазначеним в паспорті громадянина України. В позовній заяві позивач просить суд встановити факт належності йому правовстановлюючого документу заповіту, складеного померлою [PERSON] 17 липня 1997 року та посвідченого Плосківською сільською радою Кременецького району Тернопільської області, зареєстрованого в реєстрі за № 30, а також та визнати право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Правда» розміром 2,82 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідач в судове засідання не зявився, надіславши суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення зі слідуючих міркувань. З свідоцтва про смерть серія І-ИД № 126307 вбачається, що [PERSON] померла 15.06.2001 року (актовий запис № 10). З сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0259388 випливає, що земельна частка (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Правда» розміром 2,82 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належить [PERSON] З заповіту, складеного 17.07.1997 року слідує, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі, все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла [PERSON] З листа державного нотаріуса Кременецької державної нотаріальної контори вбачається, що [PERSON] відмовлено в прийняті спадщини після смерті [PERSON], в звязку з неправильністю запису прізвища [PERSON] в заповіті, яке не співпадає з прізвищем позивача, зазначеним в паспорті громадянина України. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] належить правовстановлюючий документ заповіт, складений померлою [PERSON] 17 липня 1997 року, посвідчений Плосківською сільською радою Кременецького району Тернопільської області та зареєстрованого в реєстрі за № 30, посвідчений на користь [PERSON] Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по - батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по - батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. [PERSON], як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини не заявив про свою відмову від неї. Інших спадкоємців за законом чи заповітом не має. Оскільки спадкове майно земельну частку (пай) видано лише сертифікат, за позивачем слід визнати не право власності, а лише право на земельну частку (пай). Правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності на земельну ділянку є лише державний акт про право власності на земельну ділянку. А тому у визнані права власності слід відмовити. На підставі вищесказанного та

Outcome: dismissed