Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги У судовому засіданні представник ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» Бакалов О.С. позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що відповідач зареєстрований та проживає у квартирі [ADDRESS] , отримує житлово-комунальні послуги, при цьому не виконує зобов`язання по їх оплаті, чим спричинив позивачу, який є організацією, що обслуговує даний будинок в частині надання вказаних послуг, матеріальні збитки у вигляді недоотримання у повному обсязі плати, яка станом на 01.07.2018 за період з серпня 2014 року по липень 2018 року становить 15042,46 грн.. Окрім того, відповідно до вимог ст. ч. 2 ст. 625 ЦК України, просить також стягнути 4568,11 грн. - індексу інфляції, та 897,96 грн. - трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, судового збору у розмірі 1841,00 грн., а всього - 22 349 грн. 53 коп. У судовому засіданні відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував та пояснив суду, що вимоги позивача є безпідставними. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 29.06.2005 № 534 будинок 10 по проспекту Бажана у м. Києві передано в експлуатацію та обслуговуванням ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» (а.с. 4 - 5). Власником квартири [ADDRESS] , є [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу серії ВК №810703 від 20.03.2008 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Луканіним Ф.Ф. (а.с. 9). 19.03.2008 між ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» та [PERSON] було укладено комплексний договір про участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг та додаткових послуг № 10235 від 19.03.2008 року, згідно умов якого ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» зобов`язалось виконувати комплекс робіт по утриманню будинку та прибудинкової території, створення необхідних умов мешкання в будинку, а [PERSON] зобов`язався не пізніше 1-го числа наступного місяця вносити плату на рахунок підприємства (а.с. 6-8). Пунктом ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно в відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої ст.. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строк, встановлені договором або законом. Положення ст.ст. 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором. За період з серпня 2014 року по липень 2018 року позивачем, як обслуговуючою організацією, в указаний період щоденно надавались житлово-комунальні послуги відповідачу. Відповідач щомісяця отримував від позивача рахунки на оплату вказаних комунальних послуг із зазначенням суми, однак платежі здійснював не регулярно та не в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості за вказаний період. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача станом на 01.07.2018 за період з 1.08.2014 року по 30.06.2018 року підлягає стягненню сума заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 15 042 грн. 46 коп., 4 568 грн. 11 коп. інфляційної складової боргу, 897 грн. 96 коп. 3%річних; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 1 841,00 грн. На підставі вищевикладеного та,

Outcome: approved