Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість у розмірі 35538грн., що складається з 32604грн. основного боргу (еквівалент 1300 доларів США станом на 18.08.2016) та 2934грн., що складають 3% за прос прострочення виконання зобовязання, разом із судовими витратами. Обґрунтовуючи вимоги позову позивач зазначає, що 19.02.2013 уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу квартири № 10 у будинку готельного типу № 8 по пров. Поштовому в м. Харкові та остання зобовязалась сплатити за 90321грн., що на момент укладання договору становило еквівалент 11300 доларів США згідно курсу НБУ станом на 19.02.2013. Між тим, із вказаної суми позивач отримала лише 79930грн. (10000 доларів США). Остаточна сплата залишеної суми в розмірі 10391грн., що на момент укладання договору становила 1300 доларів США, за згодою сторін повинна була сплачена відповідачем не пізніш 19.08.2013. Станом на 18.08.2016 відповідач вказану суму не сплатив, а тому виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 1300 доларів США основного боргу та 3% річних за прострочення зобовязання у сумі 2934грн., що позивач і просить стягнути із відповідача на свою користь. Представник позивача надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, вимоги позову підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином, заяв про поважні причини своєї неявки або слухання справи за його відсутністю не надав, тому суд зі згодою представника позивача розглядає справу ну відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Так, встановлено, що 19.02.2013 уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу квартири № 10 у будинку готельного типу № 8 по пров. Поштовому в м. Харкові. Згідно умов договору у відповідності до п.3 продаж квартири вчинюється за суму 90321грн., що на момент укладання договору складало еквівалент 11300 доларів США згідно існуючого курсу НБУ на 19.02.2013, з яких продавець отримала від покупця 79930грн., що на момент укладання договору складало еквівалент 10000 доларів США згідно існуючого курсу НБУ на 19.02.2013, що до підписання цього договору. Сторони підвереджують факт сплати цього платежу. Остаточна сплата залишеної суми в розмірі 10391грн., що на момент укладання договору складало еквівалент 1300 доларів США згідно існуючого курсу НБУ на 19.02.2013, за згодою сторін повинна буде сплачена покупцем продавцю не пізніше 19.08.2013 та підтверджено відповідною заявою. Такі обставини підтверджено копіями договору купівлі-продажу від 19.02.2013, заяв [PERSON], [PERSON] (а.с.26-31). Відповідно до правил ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Отже, встановлено, що позивач отримала лише 79930грн., що у еквіваленті становить 10000 доларів США станом на 19.02.2013. Станом до 18.08.2016 відповідач не сплатив залишку, що визначено умовами договору, тому заборгованість перед позивачем становить несплачену суму в розмірі 10391грн., що на момент укладання договору становила 1300 доларів США. Відповідно до правил ст.. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Відповідач прострочив виконання зобовязання, тому позивач має право вимагати стягнення 3% річних від простроченої суми, що у даному випадку становить2934грн. Таким чином, суд надійшов до висновку, що вимоги позову є обґрунтованими, доведеними і у суду є правові підстави для його задоволення. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до правил ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved