Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, зазначивши, що він з 04 червня 2019 року є власником будинку [ADDRESS] . Він звернувся до Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», щоб йому надали інформацію стосовно його кредитного договору, на що була надана відповідь, що у нього відсутні претензії по договору № 001-03099-291007 від 29.10.2007 р. Також йому повідомлено в.о начальником Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного Територіального Управління Юстиції у Дніпропетровській області Присяжною К.В. про те, що згідно перевірки даних АСВП, у тому числі спец. розділ, на виконанні в заводському ВДВС м. Кам?янське ГТУЮ у Дніпропетровській області перебували виконавчі провадження: ВП № 9842844, ВП №10233853, ВП №15923521, ВП №17385232, ВП №17502863, ВП №17504022, ВП №21815733, ВП №22749065, ВП №22906335, ВП №24043619, ВП №37643355, ВП №39300937, вищезазначені виконавчі документи були повернуті стягувачу за п. 5 ч. 1 ст. 47, п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», та станом на 19.08.2019 р. до Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного Територіального Управління Юстиції у Дніпропетровській області вищезазначені виконавчі документи повторно не пред`являлись. Тобто на теперішній час на нерухоме майно, а саме на будинок [ADDRESS] накладений арешт, ця обставина йому перешкоджає вільно володіти та користуватись своїм майном. Тому просить суд скасувати арешт на будинок [ADDRESS] , накладений на підставі постанови Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ за номером ВП №37643355 від 16.04.2013 року. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного Територіального Управління Юстиції у Дніпропетровській області не з`явився, причини не явки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. 02 жовтня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. Вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , дана обставина підтверджується свідоцтвом про право власності від 04 червня 2019 року (а.с.7), та на нерухоме майно позивача [PERSON] накладений арешт, обтяжував Заводський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав нерухомого майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкту (а.с.3). Так, на звернення до Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» позивачу [PERSON] була надана інформація, що у нього відсутні претензії по договору № 001-03099-291007 від 29.10.2007 р. (а.с.9). Згідно до листа в.о начальника Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного Територіального Управління Юстиції у Дніпропетровській області Присяжної К.В. позивачу було повідомлено про те, що згідно перевірки даних АСВП, у тому числі спец. розділ, на виконанні в заводському ВДВС м. Кам?янське ГТУЮ у Дніпропетровській області перебували виконавчі провадження: ВП № 9842844, ВП №10233853, ВП №15923521, ВП №17385232, ВП №17502863, ВП №17504022, ВП №21815733, ВП №22749065, ВП №22906335, ВП №24043619, ВП №37643355, ВП №39300937, вищезазначені виконавчі документи були повернуті стягувачу за п. 5 ч. 1 ст. 47, п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», та станом на 19.08.2019 р. до Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного Територіального Управління Юстиції у Дніпропетровській області вищезазначені виконавчі документи повторно не пред`являлись (а.с.10-12). Відповідно до вимог ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Ст.391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до вимог ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право на звернення до суду за судовим захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із важливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 7 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ст.ст.1-3 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. (ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР) передбачено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішенням Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Так, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Враховуючи викладене та те, що на даний час державний виконавець не має можливості зняти арешт з будинку [ADDRESS] , так як виконавчі документи були повернуті стягувачу за п. 5 ч. 1 ст. 47, п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», в зв`язку з чим арешт підлягає скасуванню.

Outcome: approved