Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідач є власником машино-місця [ADDRESS] з підземним паркінгом. 01.12.2014 року між ними та відповідачем був укладений Договір про надання послуг з обслуговування машино-місця № РОП/158, яким товариство зобов`язалося надавати послуги з обслуговування машино-місця [ADDRESS] , а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати ці послуги у строки та на умовах договору. Однак, з 01.05.2018 року відповідач оплату здійснював частково, а згодом взагалі перестав оплачувати. Станом на 26.04.2021 року має заборгованість у розмірі 18 780,50 грн. за обслуговування машино-місця, 3 823,66 грн. - за електропостачання. За порушення зобов`язання просив стягнути 3 % річних - 1 057,82 грн., інфляцію - 2 024,88 грн., пеню - 6 277,61 грн. та штраф - 1 064,26 грн. Всього 32 833,67 грн. 13.05.2021 року матеріали справи надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва. 18.05.2021 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 20.05.2021 року здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані відповідача. 24.05.2021 року надійшла відповідь з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 27.05.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу за адресою, яка вказана у позовній заяві, та отримано 24.06.2021 року. 16.07.2021 року надійшов відзив на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В суді встановлено, що ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» надає послуги з утримання та управління житловим комплексом щодо будинку з підземним паркінгом [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири [ADDRESS] , з підземним паркінгом, загальною площею 240,9 м2, та машиномісця в підземному паркінгу № [NUMBER] , загальною площею 11,1 м2. Право власності набуто 14.05.2014 року. 01.12.2014 року між ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» та [PERSON] укладено Договір про надання послуг з обслуговування машиномісця № РОП/158. Предметом договору є надання споживачеві послуг з обслуговування машиномісця [ADDRESS] , з підземним паркінгом, а споживач має своєчасно оплачувати ці послуги у строки та на умовах договору. Розмір щомісячної плати становить 450,00 грн. з ПДВ. Крім цього, споживач щомісячно бере участь у витратах, пов`язаних з електропостачанням та опаленням паркінгу згідно з показаннями загальнобудинкових засобів обліку пропорційне загальній кількості машиномісць у паркінгу. Згідно Додатку № 1 до Договору про надання послуг з обслуговування машиномісця № РОП/158 від 01.12.2014 року затверджено перелік послуг: вологе вбирання підлоги паркінгу (в міру необхідності); видалення пилу, плям і локальних забруднень з поверхонь; технічне обслуговування системи опалення, електричних мереж, системи відео нагляду, системи контролю доступу, систем пожежної сигналізації та сповіщання про пожежу, систем протипожежної автоматики, систем автоматичного пожежогасіння, припливно-витяжної вентиляції та димовидалення, шлагбаумів на в`їзд/виїзд, систем газоаналізу, систем і обладнання диспетчеризації та автоматизації, в`їзних, виїзних, пожежних воріт, антикригової системи; підготовка паркінгу до експлуатації в весняно-літній та осінньо-зимовий періоди; поточний ремонт паркінгу; послуги з дератизації, дезинсекції, дезинфекції (знищення мишей та щурів, комах, тарганів, мурах, мух, проведення обробки спеціальними препаратами, знищення мікроорганізмів, вірусів та грибків, обробка хлоруючими засобами. Позивач посилається на те, що з 01.05.2018 року по 31.03.2021 року відповідач має заборгованість по оплаті послуг з машиномісця у розмірі 22 604,16 грн., з яких 18 780,50 грн. - обслуговування машиномісця, 3 823,66 грн. - електропостачання машиномісця. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 322 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України власникам квартири у дво-, або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій. Згідно зі статтею 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Частиною 1 статті 20 вказаного Закону встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Відповідач заперечує проти вимог позивача обґрунтовуючи тим, що позивачем не доведено розмір плати. Крім того, він не отримував від позивача повідомлень про збільшення розміру витрат, надання послуг. Окрім того, 17.10.2016 року він подав заяву про розірвання всіх договорів, а тому договір № РОП/158 від 01.12.2014 року є розірваний. Вважає, що позивач не належним чином надає послуги, що підтверджує доданими документами. Позивач посилається на те, що за 35 місяців відповідач має заборгованість п сплаті кошті за обслуговування, з урахуванням здійснених оплат в сумі 469,50 грн. - 18 780,50 грн. Розрахунок здійснено виходячи з вартості послуг в розмірі 550,,00 грн. на місяць. Однак. Доказів, обґрунтувань суми 550,00 грн. за обслуговування паркомісця, матеріали справи не містять. У зв`язку з цим, суд бере до уваги суму 450,00 грн., яка визначена п. 2.1 Договору. Таким чином, вартість обслуговування паркомісця за 35 місяців становить 15 750,00 грн. З урахуванням сплачених коштів сума боргу відповідача становить 15 280,50 грн., які слід стягнути з відповідача. Підлягає стягненню і заборгованість за електропостачання, що передбачено договором. Заперечення відповідача в цій частині є безпідставні, бездоказові. Сума, що належить до стягнення становить 3 823,66 грн. Загальна сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 19 104,16 грн. За змістом ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржник несе відповідальність, передбачену частиною другою статті 625 ЦК України. Крім того, застосування положень частини другої статті 625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в пункті З частини першої статті 96 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. (Постанова Верховного Суду від 15 березня 2018 року у Справі № 401/710/15-ц). Вимоги позивача про стягнення штрафних санкцій у вигляді пені, штрафу, інфляційних збитків 3 % річних, які всі є штрафними санкціями за невиконання одного і того ж грошового зобов`язання, на думку суду, підлягають задоволенню частково - у вигляді стягнення штрафу, що передбачено п. 8.2 Договору, у розмірі 5 % від суми боргу, що становить 955,20 грн. В іншій частині слід відмовити. Таким чином, з відповідача слід стягнути кошти в сумі 20 059,36 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 2 270,00 грн., оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 386,74 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial