Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання дій неправомірними, в обґрунтування якого зазначив, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . 09.12.2020 року представниками ПАТ «Маріупольгаз» було складено акт про порушення п.п. 1 п. 1 гл. 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у зв`язку з нібито несанкціонованим втручанням в систему газопостачання, в той же день його було відключено від системи газопостачання і 23.12.2020 року комісія за результатами розгляду акту нарахувала штрафні санкції в сумі 32079, 82 грн. Вважає дії відповідача по відключенню його від системи газопостачання неправомірними, оскільки відключення відбулось того ж дня, коли було складено акт, без належного повідомлення не менш, ніж за три доби, суму штрафних санкцій - завищеною, оскільки вказана сума нарахована за період 1 рік, які передували даті складання акту, а не за 6 місяців, крім того відповідачем не надано доказів, що несанкціоноване втручання було вчинене саме ним. Просить визнати дії відповідача по відключенню від газопостачання його будинку неправомірними, скасувати рішення комісії по розгляду акту про нарахування штрафних санкцій, зобов`язати відповідача відновити газопостачання. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили задовольнити. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки акт про порушення Кодексу газорозподільних систем було складено правомірно, в ході перевірки обладнання представниками підприємства було достеменно встановлено несанкціоноване втручання позивачем в роботу газопостачання, позивач був присутній на засіданні комісії, в ході якого комісія прийшла до висновку щодо нарахування штрафних санкцій на позивача в сумі 32079,82 грн., тому підстав для задоволення позову немає. Детальна позиція представника відповідача викладена у відзиві на позов, який міститься в матеріалах справи. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та відео-доказ, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . 09 грудня 2020 року представниками ПАТ «Маріупольгаз» [PERSON] та [PERSON] в присутності представника споживача [PERSON] було складено акт про порушення № 08/699-20, яким зафіксовано несанкціоноване втручання в систему газопостачання, а саме прихованим способом на повітряній ділянці газопроводу в опорі виконано врізку, яка раніше була заварена. На підтвердження акту про порушення № 08/699-20 від 09 грудня 2020 року представником ПАТ «Маріупольгаз» надано для залучення до матеріалів справи відеозапис, на якому зафіксовано зазначені в акті порушення, що було досліджено під час судового розгляду, у якому зафіксовано перебіг проведення перевірки домоволодіння позивача та виявлення порушення. Того ж дня працівниками ПАТ «Маріупольгаз» було відключено позивача від газопостачання, про що має запис у акті. 23 грудня 2020 року відбувся розгляд порушення комісією ПАТ «Маріупольгаз» в склад якої входили [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , за результатами засідання якої і за актом - розрахунком не облікованих об`ємів природного газу, виконаного внаслідок порушень відповідно до Кодексу газорозподільних систем позивачеві [PERSON] нараховано 32079, 82 грн. При розгляді комісією зазначеного порушення його було кваліфіковано як наявність несанкціонованого газопроводу. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові в справі № 910/17955/17 (Провадження № 12-137гс19) від 14 січня 2020 року зазначила, що вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача». Тому, з огляду на вказаний правовий висновок суд вважає, що вимога позивача про скасування рішення комісії газопостачальної організації про нарахування штрафних санкцій, оформлене протоколом розгляд порушення безпосередньо впливає на права та обов`язки споживача в контексті його відносин з ПАТ «Маріупольгаз» ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Заперечуючи проти позовних вимог позивача, відповідач посилається на акт, яким встановлено несанкціоноване втручання в систему газопостачання, виконане шляхом прихованих заходів, а саме на повітряній ділянці газопроводу в опорі було виконано врізку. За пунктом 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи - втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу; несанкціонований газопровід - самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу). Між тим, як в самому акті, так і в протоколі розгляду порушення, відповідачем зазначено, що цю врізку заварено раніше. Відеозаписом, переглянутим судом, також встановлено, що представником ВАТ «Маріупольгаз», який проводив перевірку, зазначено, що врізка була раніше і на момент перевірки вона заварена. Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведено факту цього втручання саме позивачем у газорозподільну систему, використання саме ним і в момент перевірки несанкціонованого газопроводу шляхом цих прихованих заходів. Відповідно до пунктів 1 та 2 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. У відповідності до пунктів 4-8 зазначеної глави розділу XI Кодексу газорозподільних систем, у разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи. У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням. Споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення. На дату складання акта про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення. Під час складання акта про порушення, акта про усунення порушення, акта про припинення/відновлення газопостачання тощо представниками Оператора ГРМ обов`язково фіксуються та зазначаються у вищезазначених актах показання лічильника газу (ЗВТ), за винятком випадків відмови у доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ). Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Згідно з пунктами 10-12 вказаної глави розділу XI Кодексу газорозподільних систем споживач (несанкціонований споживач) зобовязаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. При складанні акта-розрахунку враховується, зокрема, таке: розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу. Вартість необлікованого (донарахованого) обєму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. Аналіз наведених норм Кодексу газорозподільних систем дає підстави для висновку, що наслідком застосування такого виду примусу як відключення від системи газопостачання за несанкціонований газопровід та нарахування суми збитків за несанкціоноване підключення має бути беззаперечне встановлення обставин самовільного під`єднання газопроводу (газового відводу), фізично з`єднаного (вварений, врізаний) з газорозподільною системою, де внаслідок таких дій витрати (споживання) природного газу через таке фізичне з`єднання не обліковуються комерційним вузлом обліку (лічильником газу). Отже, підставами для покладення на споживача газу відповідальності за несанкціонований газопровід, є сукупність трьох складових умов, які полягають у такому: самовільне під`єднання до газопроводу; фізичне з`єднання з газорозподільною системою та іншою мережею, у тому числі внутрішнього газопостачання; витрати (споживання) природного газу через газопровід, який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу). Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, обов`язок доведення наявності складових умов несанкціонованого газопроводу у даній справі покладений саме на відповідача. За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Представником відповідача в судовому засіданні не було спростовано факт, про який заявлено позивачем, а саме його непричетність до врізки в систему газопостачання. До того ж при складанні акту про порушення було встановлено, що ця врізка не функціонує внаслідок іі заварювання. Проводячи аналіз наданих сторонами доказів як у сукупності, так і кожен окремо, суд дійшов висновків про недоведеність відповідачем складу правопорушення в діях позивача, зокрема, з огляду на встановлені судом обставини, а саме: відсутність фактів (доказів) фізичного існування несанкціонованого газопроводу у відповідності до кодексу ГРМ, як то зазначено в акті про порушення, факту заварювання несанкціонованого газопроводу раніше. Враховуючи викладене, знайшли своє підтвердження неспростовні обставини про недоведеність здійснення позивачем несанкціонованого газопроводу, відсутність складу правопорушення в діях споживача, відповідно, відсутність підстав для нарахування суми необлікованого газу. Саме на оператора ГРМ покладається обов`язок належної фіксації факту порушення, у випадку його виявлення (у тому числі, фіксації несанкціонованого газопроводу відповідно до всіх складових ознак), наявності неправомірних дій споживача щодо несанкціонованого газопроводу та несанкціонованого відбору газу, заподіяння шкоди Оператору ГРМ внаслідок допущених порушень, а також причинний зв`язок між діями та можливістю нарахування до стягнення суми вартості необлікованого природного газу. На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли свою підтвердження та підлягають задоволенню. Суд вважає помилковими посилання позивача на порушення ПАТ «Маріупольгаз» вимог п. 1 глави 7 розділу VI КГС в частині неповідомлення споживача про припинення газопостачання не менше, ніж за три доби, оскільки редакцією КГС станом на день складання акту відключення від газопостачання з причин несанкціонованого відбору природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ не вимагало попереднього повідомлення. У зв`язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved