Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить встановити факт належності [PERSON] домоволодіння [ADDRESS] та визнати за ним право власності на зазначене домоволодіння, мотивуючи тим, що домоволодіння належало померлому [INFO] брату [PERSON], спадщину після смерті якого він прийняв, але оформити свідоцтво про право на спадщину не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на зазначений житловий будинок. Сторони в судове засідання не з'явились, позивач,відповідач та представник третьої особи Народицьої державної нотаріальної контори надали суду заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, представник відповідача та третьої особи щодо задоволення позову не заперечують, представник третьої особи реєстраційної служби Народицького районного управління юстиції в Житомирській області про причину неявки суду не повідомив. Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно довідки виконавчого комітету Селецької сільської ради №537 від 06.11.2013 року будинок [ADDRESS] належав померлому [PERSON]. Зазначене підтверджуються також копією технічного паспорта від 25.11.1987 року на житловий будинок [ADDRESS], власником якого зазначений [PERSON]. [PERSON] помер [INFO], позивач є братом померлого, про що свідчать копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.12.2012 року, свідоцтва про народження [NUMBER] від 15.10.1970 року, та копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 17.10.1960 року, а отже в силу ст.1262 УЦК України є спадкоємцем другої черги після смерті брата. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У суду немає підстав не довіряти наявним в матеріалах справи документам, а тому суд вважає факт належності померлому [PERSON] домоволодіння доведеним. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач звернувся до Народицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті брата, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.11.2013 року. Інші спадкоємці померлого [PERSON]: брат [PERSON] та сестра [PERSON] відмовились від прийняття спадщини, подавши відповідні заяви до нотаріальної контори. Інші спадкоємці згідно відповіді на запит Народицької державної нотаріальної контори №475/01-16 від 16.12.2013 року із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались. [PERSON] свідоцтво про право власності на домоволодіння при житті не виготовив, а тому, позивач не може оформити спадщину, маючи на це право. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, встановити факт належності померлому брату позивача [PERSON] домоволодіння та визнати за ним право власності на зазначене спадкове домоволодіння. Позивач сплатив судовий збір в сумі 458,80 грн., який в порядку ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved