Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в якому зазначив, що він уклав з відповідачем договір позики, за яким відповідач позичив у нього грошові кошти в розмірі 12000 грн. та зобовязувався повернути вказану суму двома рівними частинами: 6000 грн. у строк до 01.06.2018р. та 6000 грн. до 01.07.2018р. Відповідач не повернув гроші у вказаний строк, в звязку із чим, позивач просить стягнути з нього заборгованість за договором позики 12000 грн., 3%річних 61,00 грн., а також пеню 709,48 грн. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзиву на позовну заяву не надав. Таким чином суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 29 травня 2018р. між позивачем та відповідачем було укладено два договори позики, оформлені двома письмовими розписками, за якими [PERSON] зобовязувався повернути [PERSON] грошові кошти 6000,00 грн. в строк до 01.07.2018р. та 6000,00 грн. в строк до 01.06.2018р. Позивачем в позові проведено розрахунок 3% відсотків від суми позову за 62 дня прострочення боргу (з01.07.2018р.), що дорівнює 61,00 грн., а також нараховано пеню за прострочення боргового зобовязання у розмірі подвійної ставки НБУ за весь період прострочення на суму 709,48 грн. У відповідність зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердженні укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передачу йому позикодавцем визначеної грошової суми. За ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до положень ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином,\~судом встановлено,\~що між [PERSON]\~та [PERSON]\~укладено договір\~позики в\~простій письмовій\~формі і\~вимоги позивача\~про стягнення\~несплаченої суми\~боргу на\~суму 12\~000 грн., а також трьох відсотків річних 61,00 грн., та пені 709,48 грн., є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню . [PERSON] при поданні позовної заяви судовий збір було сплачено у розмірі 1762,00 грн., Разом із цим, станом на 2018 рік у даній категорії спорів, позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 768,40 грн. Тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню частина сплаченого судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved