Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно, а саме на квартиру, що розташована по [ADDRESS] В позовній заяві він вказав, що відповідно до рішення виконавчого комітету Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області від 23 червня 1983 року №40 йому надано квартиру у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] На підставі вказаного рішення позивачу було надано ордер на вселення у зазначену квартиру, де він зареєстрований та постійно проживає. На теперішній час у позивача виникла необхідність у отриманні у приватну власність (приватизації) квартири у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Правовідносини, що регулюють порядок приватизації квартир у багатоквартирних житлових будинках регулюються Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року N 396 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» (далі за текстом - Положення). На виконання вимог положення позивачем до органу приватизації житлового фонду комунальної власності Покровської селищної ради було надано усі необхідні документи, відповідно до переліку документів, зазначеного у п.18 Положення, окрім ордеру про надання житлової площі. 17 жовтня 2016 року за вих. №968 від органу приватизації житлового фонду комунальної власності Покровської селищної ради позивачем було отримано лист про те, що орган приватизації житлового фонду комунальної власності Покровської селищної ради не має можливості позитивно вирішити питання про приватизацію квартири [ADDRESS] у зв'язку з неподанням копії ордеру про надання житлової площі. На теперішній час ордер про надання житлової площі - втрачено. З питання отримання дубліката ордеру на вселення у житлове приміщення позивач 17 листопада 2016 року звернувся до органу приватизації житлового фонду комунальної власності Покровської селищної ради, однак, листом від 21.11.2016 року за вих. №1113 його було повідомлено про те, що у зв'язку з відсутністю архівних примірників ордерів на жилі приміщення, видати дублікат ордеру на жиле приміщення - квартиру [ADDRESS] Покровська селищна рада не має можливості. 24 листопада 2016 року позивач звернувся до органу приватизації житлового фонду комунальної власності Покровської селищної ради із заявою про вирішення питання можливості приватизації займаного житла без надання копії ордеру на вселення в жиле приміщення, оскільки останній було втрачено, а відновити його чи взяти дублікат немає можливості, однак, листом від 21.11.2016 року за вих. №1113 позивача було повідомлено про неможливість позитивного вирішення вказаного питання та було рекомендовано звернутися до суду. У зв'язку з чим, позивач просить визнати за ним право власності на нерухоме майно, так як він з 1983 року по теперішній час, тобто більше 33 років, володіє, користується та розпоряджається, і в подальшому має намір володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним нерухомим майном, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності представника позивача, та відповідача Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, які надіслали до суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач Покровська селищна рада Покровського району Дніпропетровської області просять рішення винести на розсуд суду. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії технічного паспорту замовником нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.5-6). З копії висновку про вартість майна від 26.10.2016 року видно, що вартість 2- кімнатної квартири [ADDRESS] Покровський район, Дніпропетровська область становить 102607 грн. (а.с.7). Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області від 23 червня 1983 року №40 [PERSON] було надано квартиру у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно копії листа Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області № 968 від 17.10.2016 року органом приватизації житлового фонду комунальної власності Покровської селищної ради не було позитивно вирішено питання про приватизацію квартири [ADDRESS] [PERSON], у зв'язку з неподанням копії ордеру про надання житлової площі (а.с.10). Правовідносини, що регулюють порядок приватизації квартир у багатоквартирних житлових будинках регулюються Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року N 396 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» (далі за текстом - Положення). Відповідно до п.1 Положення - Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян (далі - Положення) визначає порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків (далі - квартири (будинки)), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - кімнати у комунальних квартирах), які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян. Згідно п.4, 5 Положення - передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника. Передача житла у власність громадян здійснюється безоплатно виходячи з розрахунку санітарної норми (21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю). Пунктами 13, 14 Положення передбачено, що передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника. Згідно п.п.17, 18 Положення - громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Зразок бланка заяви наведено у додатку 2. Громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява-згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. За неповнолітніх членів сім'ї наймача рішення щодо приватизації житла приймають батьки (усиновлювачі) або піклувальники. Згоду на участь у приватизації дітей вони засвідчують своїми підписами у заяві біля прізвища дитини. Якщо дитина віком від 14 до 18 років (настає неповна цивільна дієздатність особи), додатково до заяви додається письмова нотаріально засвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальників. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною 2 даної статті встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 9 Житлового Кодексу Української РСР громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно з ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Відповідно до Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 16.12.2009 № 396 затверджено Положення про порядок передачі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян. Згідно з п. 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Відповідно до п. 18 зазначеного Положення громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява-згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Відповідно до ст. 58 Житлового Кодексу Української РСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Таким чином, ордер видається виключно для вселення в надане жиле приміщення (квартиру), і при вселенні ордер здається в організацію, яка займається обслуговуванням будинку (ЖРЕО та ін.). Тобто, ордер не залишається у громадянина, якому він був виданий. Видача дублікату ордеру чинним законодавством України не передбачено. Крім того, на момент мого вселення позивача у квартиру (1983 рік) діяли нормативно-правові акти України, відповідно до яких ордер на житлове приміщення був дійсний протягом 30 днів, а при вселенні в надане житлове приміщення громадяни здавали ордер у житлово-експлуатаційну організацію. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Згідно з ч. 2 цієї ж статті не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Отже, даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, тому, як убачається з його змісту, він на вищевказану квартиру не розповсюджується. Відповідно до ч. 10 ст. 8 зазначеного Закону, органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Згідно пункту 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних прав», у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб'єкта владних повноважень. Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідно до ст. 59 Житлового Кодексу Української РСР ордер на квартиру недійсним в судовому порядку визнаним не був, суд вважає, що відповідач відмовив позивачу у приватизації займаного ним житла не дослідивши всі причини відсутності ордеру, оскільки останній вселився до квартири на законних підставах, так як незаконність його проживання ніхто не оспорював, а можливість знайти копію ордеру, який видавався на вселення в квартиру, на даний час відсутня з незалежних від позивача причин, що, як наслідок, і позбавляє можливості реалізації права на приватизацію квартири. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved