Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1-728 від 14.04.2011 року та державного акту на право власності на землю серія IV-ПЛ № 017222, виданого на ім'я [PERSON] з відміткою нотаріуса, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,83 га, розташованої на території Надержинщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області, перейшло до [PERSON], яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть, видане Надержинщинською сільською радою Полтавського району Полтавської області серія [NUMBER] віл 20.11.2013 року). За час життя [PERSON] не зареєструвала на своє ім'я право власності на вище зазначену земельну ділянку, тобто правовстановлюючий документ відсутній. [PERSON] (тітка померлої) звернулася до Полтавської районної державної нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 55970927 від 11.04.2.014 року заведена спадкова справа № 199/2014 після смерті [PERSON], місце заведення спадкової справи - Полтавська районна державна нотаріальна контора. Спадкоємцем за законом є [PERSON], проте оформити належним чином спадщину ва земельну ділянку не має змоги, оскільки за життя спадкодавець не зареєстрував право власності на земельну ділянку та відсутній правовстановлюючий документ. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно : відміткою органу, що проводить реєстрацію, яка є невід'ємною частиною правовстановлюючого документу В судове засідання позивач та його представник не з'явились, представник позивача надав суду заяву з проханням розглянути дану справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Надержинщинської сільської ради Полтавського районунадіслали суду заяву, в якій прохали провести розгляд справи у їх відсутність і при вирішенні питання позову поклався на розсуд суду. Від Полтавської районної державної нотаріальної контори на запит суду надійшла відповідь, згідно якого встановлено, що на майно померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа за заявою про прийняття спадщини згідно закону ст. 1263 ЦК України від [PERSON], за № 491 від 11.04.2014 року, більше додатковими відомостями не володіють. Суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з'явившихся сторін. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1-728 від 14.04.2011 року та державного акту на право власності на землю серія IV-ПЛ № 017222, виданого на ім'я [PERSON] з відміткою нотаріуса, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,83 га, розташованої на території Надержинщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області, перейшло до [PERSON], яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть, видане Надержинщинською сільською радою Полтавського району Полтавської області серія [NUMBER] віл 20.11.2013 року). За час життя [PERSON] не зареєструвала на своє ім'я право власності на вище зазначену земельну ділянку, тобто правовстановлюючий документ відсутній. [PERSON] (тітка померлої) звернулася до Полтавської районної державної нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 55970927 від 11.04.2.014 року заведена спадкова справа № 199/2014 після смерті [PERSON], місце заведення спадкової справи - Полтавська районна державна нотаріальна контора. Спадкоємцем за законом є [PERSON], проте оформити належним чином спадщину ва земельну ділянку не має змоги, оскільки за життя спадкодавець не зареєстрував право власності на земельну ділянку та відсутній правовстановлюючий документ. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно : відміткою органу, що проводить реєстрацію, яка є невід'ємною частиною правовстановлюючого документу. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або його основної частини. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно , зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. На підставі викладеного суд вважає позов таким , що підлягає до задоволення.

Outcome: approved