Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

Позивач, звернувся до суду із позовом про стягнення на його користь з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 110\~001,76 гривні, середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 110897,64 гривні. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що він з 23.11.2017 року працював на ДП «Завод «Електроважмаш», 24.11.2020 року був звільнений за власним бажанням на підставі ч.3\~ст.38 КЗпП України. На момент звільнення заборгованість по заробітній платі складала 110\~001,76 гривень, в день звільнення заборгованість виплачена не була. На момент звернення до суду 11.02.2021 року заборгованість також існувала. В подальшому, у зв`язку з повною виплатою відповідачем заборгованості по заробітній платі позивач відмовився від позовних вимог в цій частині; остаточно просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку виплати заробітної плати в сумі 164292,80 гривні. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутність, просив задовольнити його вимоги, стягнувти з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку виплати заробітної плати в сумі 164 292,80 гривні. ДП «Завод «Електроважмаш» про час, дату та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, встановив наступне. Ухвалою суду від 15.02.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачем подано відзив, в якому відповідач при нарахуванні середнього заробітку просив врахувати графік роботи підприємства та фактичну сплату заборгованості, при вирішенні питання про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку взяти до уваги вкрай скрутний матеріальний стан підприємства та розрахунок провести з врахуванням правової позиції Великої Палати ВС у справі №761/9584/15-ц ( провадження №14-623цс18) . Ухвалою від 17.06.2021 року судом закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2\~ ст.247\~Цивільного процесуального\~кодексу України не здійснювалося. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував трудових відносинах з відповідачем до 24.11.2020 року, був звільнений відповідно до Наказу №630 від 24.11.2020 року з посади електрозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах 4 розряду за власним бажанням на підставі ч.3\~ст.38 КЗпП України, зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки та не оспорюють ся сторонами. Відповідно до вимог\~статті 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідачем у встановлений ухвалою суду строк подано довідку про розмір заборгованості по заробітній платі, а саме відповідно до довідки №245/1084 від 11.12.2020 року розмір заборгованості по заробітній платі звільненого працівника [PERSON] , складав 170 001 гривні 76 копійок, дана сума заборгованості виплачена в повному обсязі 23.03.2021 року, що не оспорюється позивачем. Статтею 43 Конституції України\~передбачено право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Статтею 47 КЗпП України\~передбачено обов`язок власника або уповноваженого ним органу в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Згідно з\~статтею 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні встановлена\~статтею 117 КЗпП України, згідно з приписами якої в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Отже, стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій). Середній заробіток працівника визначається відповідно до\~статті 27 Закону України «Про оплату праці»\~за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100\~(далі Порядок). Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Пунктом 5 розділу IV Порядку встановлено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньої (годинної) заробітної плати. Пунктом 8 розділу IV Порядку визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Згідно з довідкою ДП «Завод «Електроважмаш» за вих. №245/1084 від 11.12.2020 середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 2 053,66 грн, (а.с. 14). 24 липня 2020 року т.в.о. Генерального директора ДП «Завод «Електроважмаш» було підписано наказ № 309 «Про встановленні неповного робочого тижня», а саме, з 01 жовтня 2020 року на ДП «Завод «Електроважмаш» встановлено неповний робочий тиждень з робочими днями: понеділок, вівторок, середа, четвер. Наказом ДП «Завод «Електроважмаш» від 21 жовтня 2020 року № 427 на ДП «Завод «Електроважмаш» встановлено режим неповного робочого часу з наступними робочими днями у грудні 2020 року 1, 2, 3, 7, 8, 9, 10, 14, 15, 16, 17, 21, 22, 23, 24. Наказами ДП «Завод «Електроважмаш» від 26 січня 2021 року №261-01/09 та 22 лютого 2021 року №261-01/61 на ДП «Завод «Електроважмаш» встановлено режим простою на лютий 2021 та березень 2021 відповідно. Таким чином, кількість робочих днів повинна розраховуватись за графіком роботи підприємства: за листопад 2020 року - 3 робочих дні (за період з 24.11.2020р. по 30.11.2020р. без врахування п`ятниць - 27, відповідно до наказу ДП «Завод «Електроважмаш» №309 від 24.07.2020 р.); за грудень 2020 року - 15 робочих днів (за період з 01.12.2020 по 24.12.2020 р., відповідно до наказу ДП «Завод «Електроважмаш» №309\~ від\~ 24.07.2020\~р.\~без врахування\~п`ятниць\~-\~4,11,18\~та за\~період з\~25.12.2020\~по 31.12.2020\~р.,\~відповідно до\~наказуДП\~«Завод «Електроважмаш»\~ №427 від 21.10.2020 р. без врахування 28,29,30,31); за січень 2021 року - 8 робочих днів (за період з 01.01.2021 по 15.01.2021 р. відповідно до наказу №427 від 21.10.2020 р. без врахування 4,5,6,8,11,12,13,14,15 та за період з 18.01.2021 р. по 31.01.2021 р., відповідно до наказу №309 від 24.07.2020 р. без врахування п`ятниць - 22,29); за лютий 2021 року - 0 робочих днів (не нараховується у зв`язку з простоєм працівників згідно наказу №261-01/09 від 26.01.2021 р.); за березень 2021 року - 0 робочих днів (не нараховується у зв`язку з простоєм працівників згідно наказу № 261-01/61 від 22.02.2021 р.). 23 березня 2021 року ДП «Завод «Електроважмаш» в повному обсязі здійснило виплату [PERSON] заборгованості по заробітній платі в розмірі 170001,76 грн. Отже, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку, який підлягає стягненню з ДП «Завод «Електроважмаш» на користь [PERSON] становить 52\~927,16 грн, виходячи з такого розрахунку: 2 053,66 грн середньоденна заробітна плата позивача * 26 робочих днів. У своїй постанові Велика Палата Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц зазначила, що встановлений ст.117 КЗпП України\~механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв встановлення справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця. Працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до\~статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати: 1. Розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором. 2. Період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; 3. Ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника. 4. Інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають значення та, зокрема, визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18)). З огляду на викладене суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають значення та наведеним вище критеріям, визначення розміру відповідальності відповідача за прострочення ним належних при звільненні позивача виплат у сумі 45 000 грн. Зазначена сума не відображає дійсного розміру майнових втрат позивача, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, а є лише орієнтовною оцінкою тих втрат, які розумно можна було би передбачити з урахуванням статистичних усереднених показників. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають частковому задоволенню в сумі 45\~000 гривень Оскільки, суд не є податковим агентом, тому обов`язок відрахувати зазначені податки і збори закон покладає на роботодавця. Відповідно до листа ДФС від 09.06.2016 року № 12817/6/99-99-13-02-03-15 оскільки виплата доходу у вигляді суми середньої заробітної плати, нарахованої на підставі рішення суду за час затримки розрахунку при звільненні працівника, здійснюється звільненому працівнику і не пов`язана з відносинами трудового найму, то такий дохід оподатковується податковим агентом як інші доходи податком на доходи фізичних осіб за ставкою 18 відс. та військовим збором - 1,5 відсотка у місяці його фактичного нарахування. Крім того, особи, які мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені\~Кодексом податковий\~розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу (п.п. «б» п. 176.2 ст.176 Кодексу). Суд роз`яснює, що у разі задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки та збори із суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні зменшується на суму податків і зборів. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним за подачу позову з вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 299, 43 гривень.

Outcome: partial