Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просять визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS], оскільки даний будинок перебував у спільній власності з дружиною, яка померла, а частка померлої не була визначена. Позивач позовні вимоги у судовому засіданні підтримав у повному обсягу. Відповідачі або їх представники у судове засідання не з'явились, причини неявки не повідомили. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та зясувавши обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], яка доводилась позивачу [PERSON] дружиною, шлюб зареєстрований з 23.12.1967 року. Відповідно до договору купівлі продажу 28.12.1990 року на імя [PERSON] придбано будинок [ADDRESS]. За змістом ст. 22 КпШС України, що діяв на час виникнення права власності на зазначений будинок, майно, набуте подружжям під час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 28 КпШС України частки подружжя у майні, що є спільною сумісною власністю, визнаються рівними. Пленум Верховного Суду України у п.п. 12 і 23 своєї Постанові № 7 від 30.05.2008р., прописав, що частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Таким чином відповідно до положень п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, визначення частки в безспірному порядку не покладається на суд і може бути визначено самим нотаріусом, оскільки в даному разі іншого не передбачено законом і не встановлено судом. Спору про розмір часток в праві спільної сумісної власності на зазначений вище будинок, не існує. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст. 66 ЗУ Про нотаріат, на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Оскільки у позивача наявні умови для отримання свідоцтва про право власності в порядку нотаріального оформлення, його вимоги про визнання права на 12 частку будинку в спільній власності подружжя в судовому порядку задоволенню не підлягають. Отримавши відмову нотаріальної контори в отриманні свідоцтва про право власності на спадкове майно, позивачу слід звернутися до суду із позовними вимогами щодо оскарження дій нотаріуса або при наявності спору із вимогами про визначення частки у праві спільної сумісної власності. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed