Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача та просить стягнути в порядку регресу з [PERSON] 51170 грн. 28 коп. В обгрунтування позову посилається на те, що 23.01.1996 року близько 23-00 год. працівники служби охорони Хортицького РВ Запорізького міського управління УМВС України в Запорізькій області [PERSON] і [PERSON] були побиті командиром взводу ПППСМ ЗМУ [PERSON], внаслідок чого [PERSON] загинув. Була порушена кримінальна справа та дії [PERSON] кваліфіковані за ч. 3 ст. 365 КК України. 29 жовтня 2012 року кримінальна справа відносно [PERSON] була закрита за закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності. 15 травня 2013 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя розглянуто цивільну справу за позовом [PERSON] до Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області, третя особа [PERSON] про стягнення моральної шкоди, частково задоволено позовні вимоги та стягнуто з Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 1170 грн. 28 коп. витрат на правову допомогу. 30.09.2013 вказане рішення суду повністю виконано та перераховано з розрахункового рахунку Запорізького міського управління УМВС України в Запорізькій області на рахунок [PERSON] 51170 грн. 28 коп. В судове засідання позивач представника не направив, просив розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив суду заяву, згідно якої просив справу розглянути без його участі, на підставі наявних доказів. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вивчивши позовну заяву, дослідивши письмові докази у справу, суд вважає встановленими наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2012, яке набрало законної сили 07.11.2012, [PERSON] звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, а кримінальна справа відносно нього закрита у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Як вбачається з вказаного судового рішення, в постанові про порушення кримінальної справи від 01.10.2012 було вказано, що 23.01.1996 приблизно о 23-00 год., знаходячись близько будинку №26 по пр. Ювілейному в м. Запоріжжя, командир взводу ПППСМ м. Запоріжжя лейтенант міліції [PERSON], перевищуючи свої службові повноваження, побив працівників служби охорони Хортицького РВ Запорізького міського управління УМВС України в Запорізькій області [PERSON] і [PERSON], в результаті чого [PERSON] були спричинені легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, а [PERSON] була спричинена закрита поєднана внутрішньочерепна та спинномозкова травма з крововиливами під м'які оболонки головного та спинного мозку, що призвела до розвитку набряку головного та спинного мозку, внаслідок чого настала смерть [PERSON] Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2013 у справі за позовом [PERSON] до Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, третя особа [PERSON] про стягнення моральної шкоди стягнуто з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 50 000 грн. та 1170,28 грн. витрат на правову допомогу. Меморіальними ордерами №14 та №15 від 30.09.2013 з рахунку Запорізького міського управління ГУ МВС України в Запорізькій області переведено на рахунок [PERSON] вищевказані суми за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична чи фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових (службових) обов'язків. Як роз'яснено у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація, з якою працівник перебував у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу. Внаслідок виплати Запорізьким міським управлінням ГУ МВС України в Запорізькій області відшкодування моральної шкоди в сумі 50 000 грн. [PERSON] за рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2013, у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідачів, виходячи з наступного. Як встановлено рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2013, злочин, вчинений [PERSON], є злочином, який вчинено останнім під час виконання ним своїх службових обов'язків. [PERSON] перебував на посаді командира взводу ППСМ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області та заступив на службу 23.01.1996 з 14-00 год. до 02-00 год. 24.01.1996 в складі наряду. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, згідно п. 3 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Наслідком діянь [PERSON], які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку, Запорізьке управління ГУ МВС України в Запорізькій області зазнало шкоди в розмірі 1170 грн. 28 коп., які були виплачені [PERSON] в рахунок компенсації витрат на правову допомогу. Таким чином, правовою підставою стягнення з відповідача на користь позивача суми 1170 грн. 28 коп. є п. 3 ч. 1 ст. 134 КЗпП України, оскільки це не є сумою відшкодування, яка підлягає стягненню в порядку регресу. На підставі викладеного, з урахуванням ч. 1 ст. 60 ЦПК України та на виконання вимог ст. 212 ЦПК України, оцінивши всі обставини у справі та надавши їм правову оцінку, суд надходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved