Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення боргу за укладеним кредитним договором від 20 жовтня 2011 року і просить стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за кредитом у розмірі 11 882,17 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 7 168,15 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 3 372,01 грн., заборгованості за пенею та комісією - 300,00 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) - 542,01 грн., а також судові витрати у розмірі 1 378,00 грн., посилаючись на те, що відповідач порушив зобов'язання стосовно повернення чергової частини суми кредиту, в результаті чого утворилась заборгованість по кредиту. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про часткове визнання позову, посилаючись на те, що він частково погасив борг за кредитним договором на суму 6 430,00 грн. Просить розстрочити сплату боргу, в зв'язку з скрутним матеріальним становищем, оскільки він на даний час є безробітним та розглянути справу без його участі. Судом було встановлено, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 20 жовтня 2011 року було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 8 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. Відповідно до п.п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, кредитний ліміт встановлений за рішенням банку і відповідач дав згоду на те, що банк в будь-який момент може змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого кредитного ліміту встановленого банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок та надавши кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 29.02.2016 року не виконав належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість по кредиту, що підтверджується розрахунком. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, що регулюються главою 71 ЦК України. В силу укладеного кредитного договору відповідач мав виконати взяті на себе зобов'язання про погашення суми кредитної заборгованості у передбачений Договором строк. Це передбачено умовами кредитного договору, що укладений між сторонами та врегульовано ст. 1054 ЦК України. Відповідно до вимог ст. ст.526 та 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Однак, відповідач не виконав взяте на себе зобов'язання, не надавши своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості. Тому, зважаючи на порушення відповідачем зобов'язання стосовно сплати передбачених кредитним договором платежів, позивач відповідно до умов кредитного договору, вправі вимагати дострокового виконання боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Станом на 29.02.2016 року загальна заборгованість за кредитним договором становила 11 882,17 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 7 168,15 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 3 372,01 грн., заборгованості за пенею та комісією - 300,00 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) - 542,01 грн. Відповідачем станом на 19.05.2016 року частково сплачено борг на суму 6 430,00 грн., що підтверджується квитанціями: від 20.04.2016 р. на суму 500,00 грн.; від 10.05.2016 р. - 1 930,00 грн.; від 10.05.2016 р. - 3 000,00 грн.; від 19.05.2016 р. - 1 000,00 грн. За правилами ст.534 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу. Таким чином, відповідачем погашено заборгованість за пенею та комісією - 300,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 3 372,01 грн. та частково погашено основну суму боргу у розмірі 2 757,99 грн., що становить сплачену відповідачем суму 6 430,00 грн. Залишились не відшкодованими основна сума боргу у розмірі 4 410,16 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн. та штраф (процентна складова) - 542,01 грн., що становить 5 452,17 грн. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1 378 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України. Таким чином, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судове рішення має бути не лише законним, а й обґрунтованим. Тому суд вважає, заяву відповідача про відстрочку виконання рішення слід задовольнити, надавши йому можливість сплатити суму боргу, зважаючи на його майновий стан. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial