Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання за ним права проживання та користування житловим флігелем, що розташований на території домоволодіння за адресою вул. М. Левитського, 75, м. Кропивницький; усунути перешкоди в користуванні названим житловим приміщенням, а саме: зобов'язати відповідачів привести назване житлове приміщення в попередній, належний для проживання стан, передавши ключі від вхідних дверей; не чинити перешкоди в доступі та користуванні прибудинковою територією та господарськими спорудами, передавши ключі від них та воріт. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та в обґрунтування зазначив, що відповідач [PERSON], є власником домоволодіння з надвірними будівлями (літня кухня, погріб, сарай та інше), розташованого по вул. Колгоспній ( нині [PERSON]) № 75 у м. Кропивницькому в порядку спадкування після смерті його дружини [PERSON] померлої 03.08.2014 р. Зазначене домоволодіння складається з двох будинків, 1/2 частина у якій на тепер проживає [PERSON] та 1/2 частина незавершеного будівництва, житловий флігель, яким користувався позивач з 2009 року із сім»єю на умовах, як члени сім'ї . [PERSON] та [PERSON] перебували у пенсійному віці, страждали певними захворюваннями ([PERSON] є інвалід II групи, а [PERSON] хворіла на онкологічне захворювання), потребували постійної допомоги, догляду і підтримання нерухомості у належному стані. У них з єдиною донькою не склалися відносини, вона не надавала будь якої допомоги батькам та була позбавлена права на житло у судовому порядку, перебуває за межами міста, відсутня була і на час смерті [PERSON] і на її похованні. За їх наполяганням вселилися на правах членів їх родини . З дружиною протягом усього часу добросовісно надавали допомогу, вели спільне господарство, доглядали та ремонтували будинок. Ними був проданий належний їм будинок у Бобринецькому районі, а кошти витрачені на капітальний ремонт комунікацій, ремонт даху у будинку, зроблені поточні ремонти і відновлення будинку. Зі смертю [PERSON] разом з дружиною займалися похованням, ритуальними обрядами, надавали частково кошти на встановлення пам'ятника і поховання. Після смерті дружини [PERSON] запропонував перейти у будинок і проживати з ним разом. Дружина, [PERSON] готувала, прала, прибирала у всьому будинку, постійно оплачували усі комунальні послуги до вересня 2016 р., разом харчувалися, спільно купували продукти харчування та усе необхідне для побуту і турбувалися за здоров'я [PERSON] Зазначив, що на ґрунті не визначення з нерухомістю, невизнання їх прав як власників, негативно відобразились на його родині та шлюб розпався. Воля покійної та відповідача полягала в оформленні частки нерухомості 1/2 на нього, у квітні 2016 р. відповідач за його власним бажанням, згодою заявою зареєстрував у спірному будинку № 75 на умовах, як члена його сім'ї, а у 2014 р. склав заповіт, гарантуючи право власності на 1/2 частку. Після смерті [PERSON] за дорученням [PERSON] займався його спадковою справою, оформленням і ніс особисто усі пов»язані з цим витрати . На даний час відсутнє особисте житло, іншого житла не має. З серпня 2016 р. відповідач [PERSON] із гр. [PERSON], з якою познайомився у лікарні, за її ініціативою, намагається різноманітними засобами позбавити позивача права проживання, користування нерухомістю, виселити, погрожують втручанням правоохоронних органів, провокують та створюють конфліктні ситуації, ображають, звинувачують у вигаданих ними вчинках, чинять перешкоди у користуванні двором, прибудинковою територією та вхідними воротами, надвірними будівлями, [PERSON] змінив замки . У будинку знаходяться його власні речі, предмети побуту та вжитку, його транспортний засіб стоїть у дворі, яким не може вільно користуватися. Оскільки відповідачі обмежують його у праві користування, зараз проживає у знайомих, змушений винаймати житло, тому просить задовольнити позов повністю. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала та просить відмовити в задоволенні позову повністю, оскільки позивач не був вселений як член сім»ї відповідача, позивач зловживає спритними напоями та вчиняє постійно сварки , після смерті [PERSON], в серпні 2014 року з дружиною самостійно вселився до будинку, зайняв 4 кімнати, а відповідачу виділили 1 кімнату, заповіт на цей час є недійсним. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та просить відмовити в задоволенні позову повністю. Стверджує, що позивачі не надавали допомоги відповідачу, вона познайомилась з ним у лікарні, між ними зав»язались стосунки, зареєстрували шлюб, [PERSON] допомоги від відповідачів не отримував, догляд за ним не здійснювався. Вважає позов надуманим та таким , що не підлягає задоволенню. Судом встановлено наступні факти. [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з господарсько- побутовими будівлями, що знаходиться в м. Кіровограді по вул. Колгоспній 75 , що підтверджується копією рішення суду від 11.11.2015 року (а. с. 71-75) та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна № 81268636 від 27.02.2017 (а. с. 76-77). [PERSON] та його дружина [PERSON] винаймали житло, а саме житловий флігель у подружжя [PERSON] та [PERSON] по вул. Колгоспна 75 в м. Кропивницький, що підтверджується довідкою № 443 від 26.09.2014 року (а. с. 10), та зазначено самим позивачем. Діти подружжя [PERSON] відвідували школу в № 29 в 2014 році за місцем проживання в м. Кропивницький ( а.с. 8). 04.08.2014 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с. 9). 09.08.2014 року [PERSON] склав нотаріально заповіт , що все своє майно заповідає [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 21). 11.10.2016 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 78). 27.09.2016 року [PERSON] склав заповіт на [PERSON] на усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати на день смерті і на що за законом матиме право. Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з вимогами ст. 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 157 ЖК України власник жилого будинку (квартири) має право вимагати у судовому порядку виселення членів сім'ї, але за наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 116 ЖК України, зокрема, якщо вони систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними. Відповідно до ст. 116 ЖК України, виселення члена сім'ї наймача (власника) будинку та інших осіб, які проживають разом з ним, можливо в тому випадку, коли вони систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними. Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи , заслухавши пояснення сторін та їх представників, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову, оскільки позивач не є членом сім»ї відповідача , був вселений в житловий флігель, що розташований на території домоволодіння за адресою по вул. М. Левитського 75 м. Кропивницький , сам позивач зазначив, що винаймав цей флігель. Дійсно після смерті дружини відповідача [PERSON] в серпні 2014 року відповідачем [PERSON] складено заповіт від 09.08.2014 року на [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Але зазначене не є доказом того , що позивач сам чи з сім»єю отримав право користування житлом чи право власності на житло, чи будь які гарантії на майбутнє щодо забезпечення його житлом. Ствердження позивача , що кошти від продажу їх будинку були витрачені на капітальний ремонт комунікацій, ремонт даху у будинку, поточні ремонти і відновлення будинку не знайшли свого підтвердження в суді. Свідок [PERSON] зазначив, що у позивача кожного ранку пив каву , позивач проживав з своєю сім»єю разом з відповідачем. Свідок [PERSON] зазначила, що родину відповідача знає давно, бували на дні народженнях в 2009 році, його жінка часто згадувала [PERSON] за її наполяганням позивач був вселений у флігель. В будинку позивача бачила після смерті [PERSON] вони робили ремонт в будинку та покійна дружина хотіла прописати позивача в флігелі . Свідок [PERSON] зазначив, що позивач проживав у відповідача на квартирі, допомагав по господарству далі проживали як одна сім»я . Свідки [PERSON], [PERSON] Д та [PERSON] зазначили, що позивача в будинку відповідача ніколи не бачили, за комунальні послуги сплачував відповідач та його покійна дружина. Таким чином, позов є необґрунтованим і безпідставним і задоволенню не підлягає повністю. Згідно ст.88 ЦПК України, судові витрати суд залишає по фактично понесеним сторонами. На підставі ст.ст. 64, 150, 156, 157 ЖК України, ст. 391, 405 ЦК України,

Outcome: dismissed