Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив розірвати шлюб, який був зареєстрований 30.04.1991 року виконкомом Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис № 11; покласти на обидві сторони витрат в органах РАЦС щодо реєстрації розірвання шлюбу. Відповідач до органів РАЦС для розірвання шлюбу не з'являється. В мотивування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем виявилось невдалим із-за несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, довіри та спільних інтересів. Вони втратили одне до одного почуття кохання та поваги. Вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, тому надання строку для примирення є недоцільним, оскільки подальші сімейні відносини неможливі. Позивач вважає, що шлюб має лише формальний характер, тому просить суд задовольнити його позов та розірвати між ними шлюб. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідачка повторно не з'явилася у судове засідання, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи наявні відповідні поштові повідомлення, у зв'язку із чим суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. Суд приймає до уваги той факт, що відповідачу надавалась можливість заперечувати, не визнавати позовні вимоги, доказувати протилежне, тобто відповідач не скористався своїм правом з власної ініціативи та за власним волевиявленням. Розглянувши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. При цьому суд приймає також до уваги, що спору відносно майна між сторонами не має. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги в частині розірвання шлюбу грунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню. В частині позовних вимог про покладення на обидві сторони витрат в органах РАЦС щодо реєстрації розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до Розділу 3 ч. 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, які затверджені Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року за № 52/5, рішення суду про розірвання шлюбу, постановлене судом після набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а саме 27.07.2010 року, надсилається судом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Аналогічне положення викладене у Розділі 3 ст. 15 ч. 7 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року за № 2398-VІ. Відмітка про розірвання шлюбу за рішенням суду робиться в паспортах або паспортних документах осіб, шлюб між якими розірвано, у разі їх звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану, відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 15 Розділу 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Таким чином, вищевказаними положеннями діючого законодавства, яке регулює порядок державної реєстрації розірвання шлюбу на підставі рішення суду, не передбачено стягнення зі сторін судового процесу витрат в органах РАЦС щодо реєстрації розірвання шлюбу у судовому порядку. На підставі наведеного,

Outcome: partial