Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить виселити [PERSON] із житлового будинку [ADDRESS] , який належить їй на праві приватної власності без надання іншого жилого приміщення та стягнути сплачені нею судові витрати. В обгрунтування позову покликається на те, що у вказаному будинку окрім неї зареєстровані та проживають її донька - [PERSON] , онуки - [PERSON] , [PERSON] , а також колишній чоловік її доньки - [PERSON] , шлюб яких було розірвано рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 01 березня 2018 року. Однак, спільне проживання з відповідачем в одному будинку стало нестерпним, останній систематично порушує правила співжиття, ці порушення мають відношення до користування спірним будинком, зловживає спиртними напоями, провокує на конфлікти, влаштовує сварки, в результаті робить неможливим для інших проживання із ним в одному будинку. Підтвердженням зазначеного є те, що 29 листопада 2017 року вона зверталась у Яворівський ВП ГУ НП у Львівській області із заявою про вчинення зі сторони відповідача сварок та конфліктних ситуацій, в результаті чого працівниками поліції було проведено профілактичну роботу із [PERSON] та останній письмово зобов`язався не вчиняти жодних словесних конфліктних чи будь-яких інших неправомірних дій в майбутньому. Окрім того, її донька неодноразово зверталась до Яворівського ВП ГУ НП у Львівської області з приводу протиправних дій відповідача, а саме: 02.01.2018р. внесено відомості до ЄРДР за № 12018140350000010 від 02.01.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, 09.01.2018р., 14.01.2018р., 22.01.2018р. 17.04.2018р. зареєстровані звернення в журналі єдиного обліку. Також відносно відповідача були складені протоколи за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в результаті чого [PERSON] неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності та проведені усні профілактичні бесіди, попереджено про недопустимість вчинення правопорушень з його боку в майбутньому. Окрім цього до сільської ради на [PERSON] неодноразово надходили скарги від дружини та тещі, як в усній, так і письмовій формі. Прояв агресивної та конфліктуючої поведінки зі сторони відповідача до усіх мешканців будинку, в тому числі, до власних дітей, пояснюються тим, що останній перебуває на «Д» обліку в нарколога в Новояворівській районній лікарні № 1 з 2010 року з діагнозом: психічні розлади та розлади поведінки внаслідок вжиття алкоголю. Таким чином, оскільки відповідач систематичним порушенням правил співжиття робить неможливим для інших проживання з ним в одному будинку своєю поведінкою, скандалами, провокаціями, погрозами, псує приміщення будинку, не бере участі в його утриманні, ухиляється від сплати комунальних послуг, чинить їй, як власнику будинку, та членам її сім`ї перешкоди у володінні та користуванні таким, а вжиття заходів попередження жодних результатів не принесли, тому є усі правові підстави для виселення відповідача без надання іншого жилого приміщення. Справа поступила в провадження судді Бак М . Згідно розпорядження керівника апарату Яворівського районного суду Львівської області №65 від 25.01.2019 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2019 року у зв`язку із закінченням строку відрядження судді Бак М.Д. матеріали справи передані судді Кондратьєвій Н.А. Ухвалою від 29.01.2019 року справу прийнято до провадження, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та з врахуванням того, що суддею Бак М.Д. підготовче судове засідання закрите, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та пояснила, що підставою для звернення до суду з вказаним позов стало систематичне порушення відповідачем правил співжиття, що робить неможливим для інших проживання з ним в одному будинку, зокрема відповідач псує майно у будинку, відмовляється брати участь в утриманні будинку, чинить перешкоди іншим мешканцям в користуванні майном. Позивач та члени її сім`ї неодноразово звертались в правоохоронні органи з приводу даних обставин, в результаті чого з відповідачем неодноразово проводились профілактичні бесіди, однак такі результатів не принесли. Ними долучено докази на підставі того, що такі дії відповідач носять систематичний характер, однак після проведення профілактичних бесід відповідач знову і знову порушував правила співжиття. Поведінка відповідача є наслідком вживання спиртних напоїв у зв`язку з чим перебуває на «Д» обліку в нарколога в Новояворівській районній лікарні. На відповідача неодноразово складались протоколи за дрібне хуліганство та насильство в сім`ї, під час судового розгляду [PERSON] свою вину визнавав, судом було встановлено наявність в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, однак справи закривались за закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представник відповідача - адвокат Домашовець В.С. в судове засідання не з`явився, на адресу суду скерував клопотання в якому просить розгляд справи в частині з`ясування обставин справи та дослідження доказів проводити у відсутності відповідача та його представника, однак просить відкласти судове засідання на стадії проведення судових дебатів та надати можливість виступити з промовою в судових дебатах. Однак суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Крім того, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»). Враховуючи наведені норми чинного законодавства та те, що дана справа перебуває у провадженні вже тривалий період, представник відповідача Домашовець В.С. неодноразово заявляв клопотання про відкладення судових засідань, зокрема 11.06.2019 року, 15.10.2019 року, 03.02.2020 року та 31.03.2020 року, які були задоволені судом, а тому суд вважає, що неявка відповідача та його представника в судове засідання пов`язана із затягуванням розгляду справи, а відтак вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи. Треті особи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили такий задовольнити. Третя особа [PERSON] допитана в судовому засіданні в якості свідка пояснила, що до 01.03.2018 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] . Життя з відповідачем нестерпне, він створює жахливі та небезпечні умови для проживання, погрожує фізичною розправою, понищив камери, у сина забрав ключі та документи від автомобіля, який йому подарувала бабуся. Комунальні послуги жодного разу не оплачував, сім`ю не утримував, в будинку все нищить, її та дітей ображає, викрав заощадження її мами. На даний час відповідач проживає в батька з іншою жінкою, однак має ключі та приходить коли заманеться, влаштовує конфлікти та провокує. Перешкод у користуванні будинком йому не створювали, але коли [PERSON] приходить відразу необхідно викликати поліцію, оскільки він створює нестерпні умови. Третя особа [PERSON] допитана в судовому засіданні в якості свідка пояснила, що відповідач є її батьком, якого вона боїться, погрожує їм, що спалить будинок, виключить їм воду та світло. Коли бабуся приїжджає батько виганяє її з будинку, залишав їм записки з погрозами. [PERSON] зловживає алкоголем, не працює, офіційно будинок утримує мати, батько участі в утриманні будинку не бере. Вона з мамою та братом неодноразово звертались в правоохоронні органи щодо поведінки відповідача, однак такі звернення бажаного результату не принесли. Третя особа [PERSON] допитаний в судовому засіданні в якості свідка пояснив, що він проживає в будинку з мамою, сестрою та батьком. Відповідач [PERSON] є його батьком, відключав їм воду та світло, зловживає алкоголем, ніколи не працював, дбав лише про себе. 22.08.2018 року [PERSON] вчинив конфлікт з матір`ю, в результаті чого він встав на її захист, на що батько йому погрожував фізичною розправою. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] є колишнім чоловіком її сестри [PERSON] . Вона неодноразово бачила як відповідач нищив майно, зірвав камери, відключав світло, познімав усі розетки. [PERSON] зловживає алкоголем, не працює, останні три роки поведінка відповідача жахлива, б`є сестру, виганяв з будинку маму, погрожував, що спалить будинок, хоча його ніхто з будинку не виганяв. [PERSON] в будинок ніколи кошти не вкладав та будинок не утримував. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, показання свідків, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що [PERSON] згідно Витягу про державну реєстрацію прав, зареєстрованого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» №2999848 від 18.05.2011 року та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.05.2011 року, на праві приватної власності в цілому належить житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до довідки виданої Домажирською сільською радою Яворівського району Львівської області №998 від 16.10.2018 року, у будинку [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно долучених квитанцій-рахунків вбачається, що [PERSON] здійснює оплату комунальних послуг за адресою: с.Кожичі Яворівського району Львівської області. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 01.03.2018 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 06.03.1994 року у виконавчому комітеті Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, актовий запис №4 розірвано. Згідно відповіді начальника Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області №14488 від 01.12.2017 року, на заяву [PERSON] від 29.11.2017 року повідомлено, що з громадянином [PERSON] було проведено профілактичну роботу, останній письмово зобов`язався не вчиняти жодних словесних конфліктів чи будь-яких інших дій в майбутньому. Згідно відповіді начальника Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області №4129 від 03.05.2018 року, щодо звернення [PERSON] на неправомірні дії [PERSON] повідомлено, що громадянина [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Довідками про результати проведення перевірки підтверджується факт звернення [PERSON] до Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області із заявою на поведінку [PERSON] .. Згідно характеристики, виданої Домажирською сільською радою Яворівського району Львівської області №10 від 18.07.2018 року, до сільської ради на [PERSON] неодноразово надходили скарги від дружини та тещі як в усній формі так і в письмовій. Згідно довідки, виданої Новояворівською районною лікарнею №1 №247 від 02.01.2018 року, [PERSON] перебуває з 2010 року на «Д» обліку в кабінеті нарколога з діагнозом: психічні розлади та розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до відповіді на адвокатський запит, виданої Яворівським ВП ГУ НП у Львівській області №11480/04/53 від 07.11.2018 року, [PERSON] з 26.04.2018 року у Яворівському ВП ГУ НП у Львівській області перебуває на обліку як сімейний насильник за вчинення домашнього насильства. Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 11.01.2019 року, встановлено наявність в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП за фактом вчинення 22.06.2018 року конфлікту із сином [PERSON] , в ході якого ображав його нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим вчинив дрібне хуліганство. Провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 11.01.2019 року, встановлено наявність в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП за фактом вчинення 22.06.2018 року конфлікту із колишньою дружиною [PERSON] , в ході якого ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим вчинив дрібне хуліганство. Провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. За ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Статтею 391 ЦК України встановлено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про виселення. Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. За змістом ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, зокрема, його дружина, діти і батьки. Членами сім`ї власника будинку може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Підстави виселення членів сім`ї (колишніх членів сім`ї) власника будинку передбачені ст.157 ЖК України та ч.1 ст.116 ЖК України. За ст.157 ЖК України членів сім`ї власника житлового будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 ЖК України. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого житлового приміщення. Частиною 1 ст.116 ЖК України встановлено: якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують житлове приміщення або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого житлового приміщення. Для застосування правила цієї статті необхідна одночасна наявність двох умов: систематичне порушення правил співжиття, а також вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів. Під заходами впливу мають на увазі заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах мешканців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача. Так, при вирішенні справ про виселення на підставі статті 116 Житлового кодексу Української РСР осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, необхідно виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винної особи може відбутися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Серед таких визначені заходи попередження, що застосовуються судами, прокуратурами, органами внутрішніх справ тощо. Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 25 червня 2020 року у справі № 305/1695/16-ц. Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (п.1 ст.8) гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Судом встановлено, що між сторонами по справі існують неприязні стосунки, відповідач [PERSON] зловживає алкогольними напоями, вчиняє домашнє насильство та хуліганство, що свідчить про те, що останній систематично порушує правила співжиття, відповідач продовжуючи проживати в будинку позивача не змінив поведінки, продовжує порушувати правила співжиття, що створює неможливі умови для проживання в одному будинку, а вжиті до відповідача заходи попередження і громадського впливу не дали бажаних результатів. За таких обставин та доказів, суд, враховуючи інтереси власника житла та його мешканців, принцип розумності та справедливості, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а відтак, відповідача [PERSON] слід виселити із вищевказаного житлового будинку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved