Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення аліментів з [PERSON], мотивуючи тим, що відповідачка являється його матірю, яка більшу частину свого часу проводить на заробітках. Позивач майже все своє життя проживав у бабусі, мама його життям практично не цікавиться, коштів на його утримання не дає, а тому він вимушений звернутися до суду із позовом в якому просить стягувати з відповідачки аліменти в розмірі 1\\4 частини від її заробітку, щомісячно до його повноліття . Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у заяві, просив його задоволити. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що згідна надавати кошти на утримання сина-позивача по справі, за умови, що він буде проживати біля неї або оплачувати конкретні потреби позивача. Третя особа: [PERSON], який являється опікуном, зазначив, що позивач проживає біля нього з квітня 2017 р. Згідно рішення виконавчого комітету Снятинської міської ради від 21.10.2011 р. його визнано опікуном. Просив суд задоволити позов, оскільки позивачка не надає коштів на утримання позивача. Представник третьої особи служби у справах дітей Снятинської РДА зазначив, що ними встановлено, що позивач проживає у свого піклувальника. Суд, аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та зібрані докази, а саме: з свідоцтва про народження [PERSON] І-НМ №149831 слідує, що батьками [PERSON] записано [PERSON] та [PERSON], з акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] вбачається, що при обстеженні житлового будинку, що в м. Снятин, вул. Стефаника, 1/55 було встановлено, що [PERSON],[INFO] зареєстрований та проживає в вищезазначеному будинку. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 183 цього ж Кодексу (із змінами і доповненнями, внесеними згідно із законом України від 17.05.2017 року № 2037 -У111, який набрав чинності з 08.07.2017 р.) частка заробітку /доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини. При визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує її вік, матеріальне становище, яке є задовільне, стан здоровя та матеріальне становище відповідачки дозволяє їй утримувати дитину, так як вона є працездатною, здоровою,інших неповнолітніх дітей чи утриманців відповідачка немає, стягнень за виконавчими документами з неї не проводиться (документів, які б свідчили про інше, відповідачкою суду не представлено), а також те, що обовязок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19.05.2017 р. включно по 07.07.2017 року, та з 08.07.2017 року у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття [PERSON]. На підставі викладеного та ст.ст.180, ч.3 ст. 181,ч.2 ст.182,183, ч.1 ст. 191 СК України,

Outcome: approved