Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості в сумі 14685,86 доларів США що за офіційним курсом НБУ станом на 05.03.2015 року складає 348441,10 гривень та 15654,46 гривень. В обгрунтування позову зазначено, що 12.02.2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «УКРГАЗБАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] укладено Кредитний договір №05-1179808-Ф. За умовами кредитного договору Банк відкрив Позичальнику не відновлювальну кредитну лінію в сумі 32 000 доларів США на строк з 12.02.2008 року по11.02.2020 року, або по день визначений в п.3.3.11. цього Договору, під поруку [PERSON], згідно договору поруки №05-1179808-Ф-01 від 12.02.2008 року та [PERSON], згідно договору поруки №05-1179808-Ф-02 від 12.02.2008 року. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором, щодо сплати процентів, суми кредиту не виконує. Як вбачається з розрахунку заборгованості Позичальника, станом на 05.03.2015 рік, погашення кредиту здійснювалось із порушенням встановленого кредитним договором порядку, кредит погашався не щомісячно, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. У відповідності до п.З.1.10 кредитного договору, на залишок простроченої заборгованості за кредитом проценти нараховуються, виходячи із процентної ставки зазначеної у п. 1.1. збільшеної на 1 (один) процент, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Згідно п. 5.3. кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,1% річних від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення Пункт 3.3.6. договору іпотеки передбачає, що Іпотекодавець зобов'язаний на період дії дійсного договору застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування. Також вчиняти всі необхідні дії для дійсності договору страхування, за яким застраховано предмет іпотеки , зокрема вчасно сплачувати всі чергові страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договору страхування на строк не менший, ніж той, в межах якого Позичальник виконає всі зобов'язання за кредитним договором, a будь-яка чергова сплата платежів продовжувала б дію договору страхування не менше, ніж на наступний рік. 14.07.2010 року між [PERSON] та AT «Українська пожежно - страхова компанія» було укладено договір серії ГМ №048/012/003 страхування майна, на період з 15.07.2010 року по 14.07.2011 року. Після 14.07.2011 року, [PERSON] не укладено договір страхування іпотечного майна на наступний термін, тому відповідно до п.4.2. договору іпотеки за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо предмету страхування на період дії договору Іпотекодавець зобов'язаний сплатити на користь Іпотекодержателя штраф у розмірі 5 відсотків від заставної вартості предмета іпотеки згідно п.2.3. дійсного договору. Оскільки вартість предмета застави становить 241400,00 гривень, а п'ять відсотків від цієї суми становить 12070,00 гривень. У зв'язку з цим, станом на 05.03.2015 рік заборгованість відповідача перед Банком складає: заборгованість по кредиту строкова - 13333,52 доларів США, прострочена заборгованість за кредитом - 887,35 доларів США, заборгованість по процентах поточна -161,45 доларів США, прострочена заборгованість за процентами - 303,54 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 2050,98 гривень, пеня за простроченими процентами -1533,48 гривень, штраф за порушення умов договору щодо страхування заставного майна -12070,00 гривень, а всього: 14685,86 доларів США та 15654,46 гривень, яку просить стягнути та сплачений судовий сбір в сумі в3654 грн. До судового засідання представником позивача надано клопотання про розгляд справи без їх участі та підтримку позовних вимог (а. с.62 ). Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованими листами (а. с. 58-60), поважні причини неявки суду не повідомлено. Згідно ст.169 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Представник позивача згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено наступні факти. Сторони перебувають у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом укладення кредитного договору №05-1179808-Ф від 12.02.2008 року (а. с. 9-14), договору поруки №№05-1179808-Ф-01 від 12.02.2008 року (а. с. 15-16) та договору поруки №№05-1179808-Ф-02 від 12.02.2008 року (а. с. 17-18) Згідно позовних вимог та розрахунку (а.с.2-3,4-8 ) заборгованість станом на 05.03.2015 рік складає: заборгованість по кредиту строкова - 13333,52 доларів США, прострочена заборгованість за кредитом - 887,35 доларів США, заборгованість по процентах поточна -161,45 доларів США, прострочена заборгованість за процентами - 303,54 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 2050,98 гривень, пеня за простроченими процентами -1533,48 гривень, штраф за порушення умов договору щодо страхування заставного майна -12070,00 гривень, а всього: 14685,86 доларів США та 15654,46 гривень . Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Статтями 610-611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначенних змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від нього або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. У відповідності до п.З.1.10 кредитного договору, на залишок простроченої заборгованості за кредитом проценти нараховуються, виходячи із процентної ставки зазначеної у п. 1.1. збільшеної на 1 (один) процент, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Згідно п. 5.3. кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,1% річних від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Пункт 3.3.6. договору іпотеки передбачає, що Іпотекодавець зобов'язаний на період дії дійсного договору застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування. Також вчиняти всі необхідні дії для дійсності договору страхування, за яким застраховано предмет іпотеки , зокрема вчасно сплачувати всі чергові страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договору страхування на строк не менший, ніж той, в межах якого Позичальник виконає всі зобов'язання за кредитним договором, a будь-яка чергова сплата платежів продовжувала б дію договору страхування не менше, ніж на наступний рік. 14.07.2010 року між [PERSON] та AT «Українська пожежно - страхова компанія» було укладено договір серії ГМ №048/012/003 страхування майна, на період з 15.07.2010 року по 14.07.2011 року. Після 14.07.2011 року, [PERSON] не укладено договір страхування іпотечного майна на наступний термін, тому відповідно до п.4.2. договору іпотеки за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо предмету страхування на період дії договору Іпотекодавець зобов'язаний сплатити на користь Іпотекодержателя штраф у розмірі 5 відсотків від заставної вартості предмета іпотеки згідно п.2.3. дійсного договору. Оскільки вартість предмета застави становить 241400,00 гривень, а п'ять відсотків від цієї суми становить 12070,00 гривень. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки відповідачами не виконуються взяті на себе зобов»язання, відповідно до умов укладеного кредитного договору та договору поруки. У відповідності до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.І ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яке неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч.4. ст.559 Цивільного кодексу України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не предъявить вимоги до поручителя. Так, відповідно до ч.2 ст.192 ЦК України іноземна валюта може користовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 533 ЦК України передбачає, що у разі, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, вбачається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо й порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних процентів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за в'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Як роз'яснено у п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають кредитних правовідносин» у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд в резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідачів в розмірі 3654грн. по 1218 грн. з кожного.

Outcome: approved