Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просив, з урахуванням уточнення, визнати за ним право власності на домоволодіння, що розташоване у [ADDRESS] та встановити факт родинних відносин між ним та померлою [INFO] [PERSON] , як рідних сина та матері. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка проживала до дня смерті у вказаному вище житловому будинку, однак померла у Російській Федерації, відвідуючи родичів у м.Киштим. Позивач спадщину прийняв, однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Також вказав, що померла [PERSON] була його матір`ю, однак у свідоцтві про його народження ім`я матері вказане « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть - « [PERSON] ». Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 7 жовтня 2019 року справу розподілено головуючому судді Яцині О.І. Ухвалою суду від 9 жовтня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 8 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 14 годину 30 хвилин 8 січня 2020 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов та задоволено клопотання представника позивача про витребування у приватного нотаріуса Кохан О.В. копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Від відповідача - Новоушицької селищної ради Хмельницької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову. Представник позивача - адвокат Бондарчук С.С. подав заяву про розгляд справи без його участі та вказав, що позов підтримує. Інших заяв чи клопотань не надходило. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи та визнанням відповідачем позову, суд згідно з ч.2 ст.247, ч.3 ст. 200 ЦПК України, ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16 серпня 2016 року (а.с.12). Позивач посилається на те, що [PERSON] є його матір`ю. Надаючи оцінку зазначеним доводам позивача, суд встановив, що у свідоцтві про народження позивача [PERSON] батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 липня 1967 року (а.с.11). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00023245141 від 27 червня 2019 року, 21 жовтня 1962 року складений актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). З даних виписки із погосподарської книги за 1967-2020 роки , особовий рахунок № [NUMBER] , с. [PERSON] , суд встановив, що в період з 1967 року до 1991 року головою двору значиться [PERSON] , [INFO] , з 1991 року остання значиться як [PERSON] , [INFO] . До членів двору належать: син - [PERSON] , [INFO] та чоловік - [PERSON] , [INFO] (а.с.63-64). Таким чином, суд вважає, що факт родинних відносин між фізичними особами підтверджений та необхідний позивачу для реалізації спадкових прав. Відповідно до довідки № 681 від 26 червня 2019 року, виданої Новоушицькою селищною радою [PERSON] була зареєстрована і проживала в житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Будинок 1918 року забудови, літня кухня - 1988 року забудови, земельна ділянка -0,32 га. Загальна вартість нерухомого майна в [ADDRESS] , що належало [PERSON] становить 36840 гривень. Реєстрація права власності на нерухомі об`єкти за вказаною адресою на ім`я [PERSON] не проводилась, свідоцтво про право власності не видавалось (а.с.15,23). Із дослідженої судом копії спадкової справи № 399/2016, встановлено, що [PERSON] 9 вересня 2016 року подав заяву нотаріусу про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . В той же час інший спадкоємець за законом - чоловік спадкодавця [PERSON] 25 жовтня 2016 року подав заяву про відмову від спадщини та від частки у спільному майні подружжя. 20 червня 2019 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що належала [PERSON] . Позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно, що підтверджується повідомленням нотаріуса від 21 червня 2019 року (а.с.62). Вказана відмова нотаріуса стала підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. Нормами статей 1217, 1218, 1223, 1261, 1268, 1269 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Зібрані по справі докази вказують, що позивач [PERSON] , як син, є спадкоємцем за законом першої черги майна [PERSON] , який відповідно до вимог статті 1268 ЦК України, прийняв спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить житловий будинок та господарські будівлі в [ADDRESS] , відповідно до записів у погосподарській книзі, записи у якій, на час виникнення спірних правовідносин, визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Відсутність у спадкодавця свідоцтва про право власності на майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права.

Outcome: approved