Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідачів Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Таст-Гарантія», [PERSON] матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Згодом уточнив позовні вимоги та ухвалою суду від 23 липня 2015 року позовні вимоги до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Таст-Гарантія» залишено без розгляду. Свої вимоги мотивує тим, що о 18.02.2013 року о 07 год. 30 хв., в м. Одесі, по вул. Марсельській, біля будинку № 42, водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], по міжквартальному проїзду, не надавав дорогу автомобілю, який наближався до нього з правого боку, в наслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «ГАЗ 31105», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. 18.03.2013 року суддею Суворовського районного суду м. Одеси Середою І.В. було проголошено постанову у справі № 523/2934/13-п, відповідно до якої було визнано винним у скоєнні вищезазначеного правопорушення [PERSON]. На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ «СК «Таст-Гарантія», що підтверджується Полісом серії № АЕ/1780478 строком дії з 22.11.2012р. по 21.11.2013р., тобто таким що був дійсний на момент ДТП. 31.05.2013р. [PERSON] звернулося до ПрАТ «СК «Таст-Гарантія» з заявою на виплату страхового відшкодування, що підтверджується відповідною заявою, разом з якою ПрАТ «СК «Таст-Гарантія» було надано реквізити рахунку та постанову Суворовського районного сулу м. Одеси у справі № 523/2934/13-п від 18.03.2013 року Таким чином, станом на 31.05.2013 р. ПрАТ «СК «Таст-Гарантія» були надані усі необхідні документи, що передбачаються статтею 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визнання випадку страховим та для визначення розміру страхового відшкодування. Після чого було визначено розмір збитків, базою якого стало проведене дослідження щодо визначення матеріальних збитків, які зазнав позивач внаслідок ДТП що трапилась 18.02.2013р., а саме 5 410,52 грн. за винятком франшизи, сума якої сплачується винуватцем ДТП, а саме [PERSON] Вищезазначена матеріальна шкода визначається аварійним сертифікатом №291-03/13 про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «ГАЗ 31105», реєстраційний номер [NUMBER], виконаним аварійним комісаром відділу надання послуг з врегулювання збитків МП «Універсал-ЛТД»/ТОВ Нігальчуком О.М. Договором/полісом № АЕ/1780478 передбачено франшизу у розмірі 1000,00 гривень, суму якої [PERSON] не сплатив. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], власником автомобіля марки «ГАЗ 31105», реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON]. При цьому, між власником транспортного засобу та МП «Універсал-ЛТД»/Товариство з обмеженою відповідальністю було укладено Договір відступки права вимоги (цесії) від 01.04.2014 року, за яким [PERSON] передає, а МП «Універсал-ЛТД»/ТОВ набуває право вимоги відшкодування шкоди завданої [PERSON] дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 18.02.2013 року о 07 год. 30 хв., в м. Одесі, по вул. Марсельській, біля будинку № 42 за участю вказаних вище учасників. Як вбачається з ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Виходячи з вищезазначеного, з урахуванням того, що відповідно до ст. 29 Закону № 1961-ІУ ПрАТ «СК «Таст-Гарантія» відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, різницю між відновлювальним ремонтом транспортного засобу та відновлювальним ремонтом з урахуванням зносу повинна відшкодувати особа, з вини якої трапилася ДТП. Тобто [PERSON] повинен відшкодувати 193,74 грн. Враховуючи уточнення до позовної заяви, позивач загалом просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 1193 грн. 74 коп. (1000 гривень франшиза та 193 грн. 74 коп. - різниця між відновлювальним ремонтом транспортного засобу та відновлювальним ремонтом з урахуванням зносу), 3897 грн. 60 коп. витрати на правову допомогу та 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та стягнути з [PERSON] зазначені в уточненому позові кошти. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причин неявки суду не сповістив. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З'ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив наступні обставини: 18.02.2013 року о 07 год. 30 хв., в м. Одесі, по вул. Марсельській, біля будинку № 42, водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], по міжквартальному проїзду, не надавав дорогу автомобілю, який наближався до нього з правого боку, в наслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «ГАЗ 31105», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. 18.03.2013 року суддею Суворовського районного суду м. Одеси Середою І.В. було проголошено постанову у справі № 523/2934/13-п, відповідно до якої було визнано винним у скоєнні вищезазначеного правопорушення [PERSON]. (а.с. 24). Відповідно ж до ч. 2 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто враховуючи вищевикладене, факт винуватості [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, є встановленим і доказуванню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Крім того відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 27.03.1992 року № 6, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ «СК «Таст-Гарантія», що підтверджується Полісом серії № АЕ/1780478 строком дії з 22.11.2012р. по 21.11.2013р., тобто таким що був дійсний на момент ДТП. (а.с. 16). Договором/полісом № АЕ/1780478 передбачено франшизу у розмірі 1000,00 гривень, суму якої [PERSON] не сплатив. Вищезазначена матеріальна шкода визначається аварійним сертифікатом №291-03/13 про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «ГАЗ 31105», реєстраційний номер [NUMBER], виконаним аварійним комісаром відділу надання послуг з врегулювання збитків МП «Універсал-ЛТД»/ТОВ Нігальчуком О.М. Згідно вказаного аварійного сертифіката, різниця між відновлювальним ремонтом транспортного засобу та відновлювальним ремонтом з урахуванням зносу, після вказаного ДТП складає 193 грн. 74 коп., яку повинна відшкодувати особа, з вини якої трапилася ДТП, тобто [PERSON] (а.с. 19-23). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], власником автомобіля марки «ГАЗ 31105», реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON]. При цьому, між власником транспортного засобу та МП «Універсал-ЛТД»/Товариство з обмеженою відповідальністю було укладено Договір відступки права вимоги (цесії) від 01.04.2014 року, за яким [PERSON] передає, а МП «Універсал-ЛТД»/ТОВ набуває право вимоги відшкодування шкоди завданої [PERSON] дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 18.02.2013 року о 07 год. 30 хв., в м. Одесі, по вул. Марсельській, біля будинку № 42 за участю вказаних вище учасників. (а.с. 9,10). Положеннями ст. 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, які ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою. Таким чином, зазначена сума франшизи та частина матеріальної шкоди спричинених у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу, підлягають стягненню на користь позивача з відповідача - [PERSON]. Також з відповідача підлягають стягненню витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу з цивільних та адміністративних справ», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Враховуючи норму вищевказаного закону, суд вважає за необхідне стягнути витрати на правову допомогу, враховуючи час проведений представником позивача в судових засіданнях, стягнувши з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 3897 грн. 60 коп. Також на користь позивача, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору по справі, котрі підтвердженні належними доказами. (квитанцією). (а.с. 36).

Outcome: approved