Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання право власності в порядку спадкування, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним. 28.02.2015 р. померла бабуся позивача - [PERSON], і по своїй смерті вона залишила заповіт, що було складено 03.06.2013 р. У відповідності до заповіту, «все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, де належати їй на день смерті і на, що вона за законом матиму право, заповідаю [PERSON] - позивачу». Як вказує позивач, позивач проживав із спадкодавцем [PERSON] до дня її смерті у [ADDRESS] та доглядала померлу [PERSON] та всіляко допомагала останнїй. Після смерті [PERSON] залишилося як спадкове майно, що на даний утримується та доглядається позивачем, а саме [ADDRESS] а також машиномісце № [NUMBER], що знаходиться за адресою [ADDRESS] Для оформлення спадщини, позивач своєчасно звернулася до приватного нотаріуса КМНО Гуцевич О.О. із заявою про прийняття спадщини, а 06.10.2015 р. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] та оформлення документів на право власності на вищезгадане нерухоме майно. Однак, постановою нотаріуса від 06.10.2015 р. позивачу було частково відмовлено, а право власності на спадкове майно - [ADDRESS] було переоформлено на позивача. Тому просить суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме машино-місце № [NUMBER], загальною площею 21,60 кв.м., що знаходиться у напівпідземному паркінгу за адресою [ADDRESS] Представник позивача в судове засідання з'явився та підтримав позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав суду свої письмову заяву щодо слухання справи у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що 28.02.2015 р. померла бабуся позивача - [PERSON], і по своїй смерті вона залишила заповіт, що було складено 03.06.2013 р. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його іа власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як з'ясовано судом, позивач проживав із спадкодавцем [PERSON] до дня її смерті у [ADDRESS] та доглядала померлу [PERSON] та всіляко допомагала останнїй. Після смерті [PERSON] залишилося як спадкове майно, що на даний утримується та доглядається позивачем, а саме [ADDRESS] а також машиномісце № [NUMBER], що знаходиться за адресою [ADDRESS] У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав м із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як з'ясував суд, позивач своєчасно звернулась до приватного нотаріуса КМНО Гуцевич О.О. із заявою про прийняття спадщини 06.10.2015 р. за заповітом після смерті [PERSON] та оформлення документів на право власності на вищезгадане нерухоме майно. Однак, постановою нотаріуса від 06.10.2015 р. позивачу було частково відмовлено, а право власності на спадкове майно - [ADDRESS] було переоформлено на позивача. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тому суд приходить до висновку, що позовна вимога позивача щодо визнання за нею у порядку спадкування після померлої [PERSON] право власності на машино-місце № [NUMBER], у напівпідземному паркінгу загальною площею 21,60 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] на гаражний бокс [ADDRESS] 3 підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved