Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач звернувся з зазначеним позовом, в якому просить змінити ідеальні частки співвласників житлового будинку [NUMBER] по провулку 1-му Колгоспному в місті Житомирі та визнати за ним право власності на 38/100 ідеальних частин вказаного житлового будинку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 74/100 ідеальних частин житлового будинку [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нотаріусом встановлено, що відповідно до відомостей, викладених у правовстановлюючих документах, виданих на ім'я померлого батька, частка спадкового майна становить 74/100 ідеальних частин житлового будинку, а згідно витягу за результатами пошуку інформації доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.09.2015 року ідеальна частка співвласника [PERSON] в праві спільної власності на житловий будинок [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], складає 62/100 ідеальних частин. У зв'язку з невідповідністю ідеальних часток в праві спільної часткової власності на спадковий будинок позивач не може оформити спадкові права на вказаний житловий будинок. В судове засідання позивач направив заяву про розгляд справи без його участі. Вимоги викладені в позові підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в ньому (а.с.33). Відповідач [PERSON] в судове засідання направила заяву про розгляд справи без її участі, вимоги викладені в позові визнала в повному обсязі (а.с.32). Представник Житомирської міської ради Сищук Н.П. в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.35). Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст. 211 ЦПК України. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] за життя належали 74/100 ідеальних долей житлового будинку [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується змістом копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане Другою житомирською державною нотаріальною конторою від 31.03.1993 року за №2-2113 та змістом договору дарування, посвідченого Другою житомирською нотаріальною конторою д 06.06.1996 року за №2-4208 (а.с. 16, 21). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується змістом свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Зі змісту свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] оформив спадкові права на земельну ділянку площею 0,0428 га, що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1086/02-31, виданої 09.09.2015 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я., вбачається, що відповідно до відомостей, викладених у правовстановлюючих документах, виданих на ім'я померлого батька, частка спадкового майна становить 74/100 ідеальних частин житлового будинку, а згідно витягу за результатами пошуку інформації доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.09.2015 року ідеальна частка співвласника [PERSON] в праві спільної власності на житловий будинок [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], складає 62/100 ідеальних частин будинку, а тому у зв'язку з невідповідністю ідеальних часток в праві спільної часткової власності на спадковий будинок у реєстрації спадкових прав [PERSON] відмовлено (а.с.9). Після зміни часток у спільному володінні, частка яка належала [PERSON], фактично становить 38/100 ідеальних частин житлового будинку [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК доскладу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за його життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Порядок прийняття спадщини передбачений ст.ст. 1268, 1269 ЦК України. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 392 ЦК України визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту статті 119 ЦК України ( в редакції кодексу від 1963 року) вбачається, що коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згоди решти учасників і в установленому порядку, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщеннями в ньому, підлягають зміні. Крім того аналогічна за змістом норма міститься в ч. З статті 357 ЦК України, відповідно до якої співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїми коштами за згодою всіх співвласників, з додержанням встановлення порядку користування спільного майна. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на викладене вище та визнання відповідачем позову, що не порушує права інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved