Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю посилаючись на те, що [PERSON] постійно проживає та користується житловим будинком по [ADDRESS], що підтверджується копією довідки виданої Ковалівською сільською радою Полтавського району №2708 від 21.11.2014 р. [PERSON] підтримує даний житловий будинок в належному стані, проводить ремонти, оплачує комунальні послуги. Земельна ділянка на якій розміщено даний житловий будинок не приватизована, проте відповідно до даних земельно-шнурової книги Ковалівської сільської ради відповідно до запису №1361 за [PERSON] значиться земельна ділянка в розмірі 0,08 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS], що підтверджується довідкою №2467 від 1.11.2014 р. виданою Ковалівською сільською радою Полтавського району Полтавської області. Відповідно до технічного паспорту житловий будинок літ. А-1, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в цілому складається з: сіней (I) площею 14,4 кв.м., коридора (1) площею 4,3 кв.м., комори (2) площею 4,4 кв.м., кухні (3) площею 11,5кв.м., житлової кімнати (4) площею 12,1 кв.м., загальною площею 46,7кв.м, житловою площею 12,1кв.м., вбиральні літ. «Б», літнього душу літ. «Б1», ворота-хвіртки №1, огорожі №2, колодязя №3. Проте на даний час [PERSON] виявила, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на садибний (індивідуальний) житловий будинок - свідоцтво про право власності, що не дає їй можливості розпорядитися будинком на власний розсуд. Враховуючи, що [PERSON] відкрито, безперервно та добросовісно користується даним житловим будинком починаючи з 1979 р., позивач по справі вважає за можливе звернутися до суду з позовом про визнання права власності за набувальною давністю. В судове засідання позивачка та її представник не з»явилися, надавши суду заяву з проханням розглянути дану справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали. Представник : відповідача - Ковалівської сільської ради Полтавського району в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності та не висловив заперечень щодо позову. Суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся сторін по наявним матеріалам справи та за наявності від них відповідних заяв. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка постійно проживає та користується житловим будинком по [ADDRESS], що підтверджується копією довідки виданої Ковалівською сільською радою Полтавського району №2708 від 21.11.2014 р. [PERSON] підтримує даний житловий будинок в належному стані, проводить ремонти, оплачує комунальні послуги. Земельна ділянка на якій розміщено даний житловий будинок не приватизована, проте відповідно до даних земельно-шнурової книги Ковалівської сільської ради відповідно до запису №1361 за [PERSON] значиться земельна ділянка в розмірі 0,08 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS], що підтверджується довідкою №2467 від 1.11.2014 р. виданою Ковалівською сільською радою Полтавського району Полтавської області. Відповідно до технічного паспорту житловий будинок літ. А-1, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в цілому складається з: сіней (I) площею 14,4 кв.м., коридора (1) площею 4,3 кв.м., комори (2) площею 4,4 кв.м., кухні (3) площею 11,5кв.м., житлової кімнати (4) площею 12,1 кв.м., загальною площею 46,7кв.м, житловою площею 12,1кв.м., вбиральні літ. «Б», літнього душу літ. «Б1», ворота-хвіртки №1, огорожі №2, колодязя №3. Проте на даний час [PERSON] виявила, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на садибний (індивідуальний) житловий будинок - свідоцтво про право власності, що не дає їй можливості розпорядитися будинком на власний розсуд. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України).. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу України набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог, встановлених законом. Статтею 344 ч. 1 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Згідно зі ст. 344 ч. 4 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Outcome: approved