Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив про розірвання шлюбу з відповідачем, що його було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області 10 квітня 2015 року за актовим записом №68. Вимоги мотивує тим, що між ними часто виникають сварки в присутності неповнолітньої дитини, вони мають різні погляди на ведення сімейного життя, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, їх сім'я фактично розпалась через постійні сварки. Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] У судове засідання позивач не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлений позов підтримав повністю та прохав про його задоволення. Відповідач у судову засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов [PERSON] визнала повністю та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу прохала залишити їй прізвище - [PERSON]. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з'ясувавши всі обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, приходить до наступного. Згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнав повністю, а підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено. Судом встановлено, що 10 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом №68 (а.с.5). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Як вбачається зі змісту позовної заяви сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть. Миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась (а.с.1). Відповідно до ст.112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення, оскільки мали місце обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст.142 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved