Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №972729 від 05.12.2013 року, укладеним між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] у розмірі 10 906,60 грн. Вимоги мотивує тим, що відповідачу за умовами договору відкрито картковий рахунок в гривнях із встановленою відновлювальною кредитною лінією у розмірі 10 000 грн. строком до листопада 2015 року включно. Позивач надав відповідачу кошти. Проте відповідач свої обов'язки за договором не виконував, внаслідок чого перед банком утворилась заборгованість, яка станом на 11.12.2014 року становить 10 906,60 грн. Тому просить позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовну заяву підтримав у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення в пресі, причин неявки суду не повідомив. А тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Положення ст.11 ч.2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 05.12.2013 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем було укладено договір №972729, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошима, боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За умовами договору, позичальник взяв на себе зобов'язання повернути кредит та сплатити відсотки за користування таким у порядку, встановленому умовами договору. Судом встановлено, що відповідач, як позичальник, свої зобов'язання по кредитному договору не виконував, кошти банку не повернув, у зв'язку із чим утворилася заборгованість, на попередження позивача про погашення заборгованості не відреагував належним чином. Як вбачається із представленого розрахунку заборгованості (а.с.19), станом на 11.12.2014 року заборгованість відповідача становить 10 906,60 грн., та складається з: 10 308,24 грн. - заборгованості по кредиту, 483,57 грн. - заборгованості зі сплати процентів, 114,79 грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентної винагороди. Враховуючи наведене, суд позов задовольняє та примусово стягує з відповідача заборгованість по кредитному договору. При цьому, задовольняючи позов, у відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені (а.с.32) судові витрати, що становлять 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved