overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач посилається на те, що шлюб між ним та відповідачем зареєстровано 11 травня 2013 року у Тернопільському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, актовий запис № 461. В шлюбі у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Між сторонами подружні відносини не склалися у звязку з несумісністю характерів та розбіжністю поглядів на життя. Подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги, між ними постійно виникають конфліктні ситуації. Сторони проживають окремо, тому шлюб носить формальний характер. Таким чином позивач збереження шлюбу вважає недоцільним та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засіданні від позивача надійшла заява в якій він позов підтримує та просить справу слухати у його відсутності. Відповідач в судове засідання подала заяву в якій позов визнала, згідна на розірвання шлюбу між нею та позивачем. Просить справу слухати у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб серії І-ИД № 139280 випливає, що шлюб між сторонами зареєстрований 11 травня 2013 року у Тернопільському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, актовий запис № 461. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач посилається на те, що шлюб між ним та відповідачем зареєстровано 12 жовтня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції, актовий запис № 174. В шлюбі у них народилась дочка [PERSON], [INFO] Між сторонами подружні відносини не склалися у звязку з несумісністю характерів та розбіжністю поглядів на життя. Подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги, між ними постійно виникають конфліктні ситуації. З грудня 2016 року сторони проживають окремо, тому шлюб носить формальний характер. Таким чином позивач збереження шлюбу вважає недоцільним та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засіданні від позивача надійшла заява в якій він позов підтримує та просить справу слухати у його відсутності. Відповідач в судове засідання подала заяву в якій позов визнала, згідна на розірвання шлюбу між нею та позивачем. Просить справу слухати у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб серії І-ИД № 137215 випливає, що шлюб між сторонами зареєстрований 12 жовтня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції, актовий запис № 174. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач посилається на те, що шлюб між ним та відповідачем зареєстровано 12 травня 1984 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 30. В шлюбі у сторін народилось двоє дітей, які на даний час є повнолітні. Між сторонами подружні відносини не склалися у зв`язку з несумісністю характерів та розбіжністю поглядів на життя. Подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги, між ними постійно виникають конфліктні ситуації. На даний час шлюб носить формальний характер. Таким чином позивач збереження шлюбу вважає недоцільним та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання від позивача надійшла заява в якій він позов підтримує та просить справу слухати у його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Причини її неявки суду невідомі. Відповідачем відзиву на позов до суду не подано. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлялась про день, час і місце судового засідання, не з`явилась в судове засідання без поважних причин і не повідомила причини неявки та не подала відзив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] слідує, що шлюб між сторонами зареєстрований 12 травня 1984 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 30. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач посилається на те, що шлюб між ним та відповідачем зареєстровано 14 липня 1990 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної службі м. Нягань управління юстиції у Тюменській області, актовий запис № 271. В шлюбі у них народилось троє дітей: син [PERSON], [INFO] та двоє дітей уже повнолітні. Між сторонами подружні відносини не склалися у зв'язку з несумісністю характерів та розбіжністю поглядів на життя. Подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги, між ними постійно виникають конфліктні ситуації. Таким чином позивач збереження шлюбу вважає недоцільним та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засіданні від позивача надійшла заява в якій він позов підтримує та просить справу слухати у його відсутності. Відповідач в судове засідання подала заяву в якій позов визнала, згідна на розірвання шлюбу між нею та позивачем. Просить справу слухати у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб випливає, що шлюб між сторонами зареєстрований 14 липня 1990 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної службі м. Нягань управління юстиції у Тюменській області, актовий запис № 271. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач посилається на те, що шлюб між ним та відповідачем зареєстровано 14 лютого 2013 року Жолобівською сільською радою Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 01. В шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Між сторонами подружні відносини не склалися у зв`язку з несумісністю характерів та розбіжністю поглядів на життя. Подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги, між ними постійно виникають конфліктні ситуації. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припиненні. Таким чином позивач збереження шлюбу вважає недоцільним та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання від позивача надійшла заява в якій він позов підтримує та просить справу слухати у його відсутності. Відповідач в судове засідання подала заяву в якій позов визнала, згідна на розірвання шлюбу між нею та позивачем. Просить справу слухати у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] випливає, що шлюб між сторонами зареєстрований 14 лютого 2013 року у Жолобівській сільській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 01. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач посилається на те, що шлюб між ним та відповідачем зареєстровано 15 липня 1989 року у Залісецькій сільській раді Збаразького району Тернопільської області, актовий запис № 10. В шлюбі у сторін народилось двоє дітей, які на даний час є повнолітні. Між сторонами подружні відносини не склалися у зв`язку з несумісністю характерів та розбіжністю поглядів на життя. Подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги, між ними постійно виникають конфліктні ситуації. На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки більше 14 років сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Таким чином позивач збереження шлюбу вважає недоцільним та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. \~ \~ \~ \~В судове засідання від позивача надійшла заява в якій він позов підтримує та просить справу слухати у його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Причини її неявки суду невідомі. Відповідачем відзиву на позов до суду не подано. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлялась про день, час і місце судового засідання, не з`явилась в судове засідання без поважних причин і не повідомила причини неявки та не подала відзив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] випливає, що шлюб між сторонами зареєстрований 15 липня 1989 року у Залісецькій сільській раді Збаразького району Тернопільської області, актовий запис № 10. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач посилається на те, що шлюб між ним та відповідачем зареєстровано 16 березня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 41. Від спільного проживання у сторін є син [PERSON], [INFO]. Між сторонами подружні відносини не склалися у звязку з несумісністю характерів та розбіжністю поглядів на життя. Подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги, між ними постійно виникають конфліктні ситуації, тому шлюб носить формальний характер. Таким чином позивач збереження шлюбу вважає недоцільним та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засіданні від позивача надійшла заява в якій він позов підтримує та просить справу слухати у його відсутності. Відповідач в судове засідання подала заяву в якій позов визнала, згідна на розірвання шлюбу між нею та позивачем. Просить справу слухати у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб випливає, що шлюб між сторонами зареєстрований 16 березня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 41. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач посилається на те, що шлюб між ним та відповідачем зареєстровано 16 липня 2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 90. В шлюбі у сторін народилось двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Між сторонами подружні відносини не склалися у зв`язку з несумісністю характерів та розбіжністю поглядів на життя. Подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги, між ними постійно виникають конфліктні ситуації. Таким чином позивач збереження шлюбу вважає недоцільним та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання від позивача надійшла заява в якій він позов підтримує та просить справу слухати у його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Причини її неявки суду невідомі. Відповідачем відзиву на позов до суду не подано. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлялась про день, час і місце судового засідання, не з`явилась в судове засідання без поважних причин і не повідомила причини неявки та не подала відзив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про укладення шлюб серії [NUMBER] випливає, що шлюб між сторонами зареєстрований 16 липня 2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 90. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач посилається на те, що шлюб між ним та відповідачем зареєстровано 16 листопада 2000 року у Почаївській міській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 53. В шлюбі у сторін народилося четверо дітей, дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Між сторонами подружні відносини не склалися у зв`язку з несумісністю характерів та розбіжністю поглядів на життя. Подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги, між ними постійно виникають конфліктні ситуації. На даний час шлюб носить формальний характер. Таким чином, позивач збереження шлюбу вважає недоцільним та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання від позивача надійшла заява в якій він позов підтримує та просить справу слухати у його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Причини її неявки суду невідомі. Відповідачем відзиву на позов до суду не подано. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлялася про день, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без поважних причин і не повідомила причини неявки та не подала відзив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] слідує, що шлюб між сторонами зареєстрований 16 листопада 2000 року у Почаївській міській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 53. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач посилається на те, що шлюб між ним та відповідачем зареєстровано 18 вересня 1992 року у Великомлинівецькій сільській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 15. В шлюбі у них народилась двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Між сторонами подружні відносини не склалися у звязку з несумісністю характерів та розбіжністю поглядів на життя. Подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги, між ними постійно виникають конфліктні ситуації. Таким чином позивач збереження шлюбу вважає недоцільним та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засіданні від позивача надійшла заява в якій він позов підтримує та просить справу слухати у його відсутності. Відповідач в судове засідання подала заяву в якій позов визнала, згідна на розірвання шлюбу між нею та позивачем. Просить справу слухати у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб серії І-ИД № 140222 випливає, що шлюб між сторонами зареєстрований 18 вересня 1992 року у Великомлинівецькій сільській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 15. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач посилається на те, що шлюб між ним та відповідачем зареєстровано 18 листопада 2015 року у Почаївській міській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 79. В шлюбі у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Між сторонами подружні відносини не склалися у зв'язку з несумісністю характерів та розбіжністю поглядів на життя. Подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги, між ними постійно виникають конфліктні ситуації. Таким чином позивач збереження шлюбу вважає недоцільним та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання від позивача надійшла заява в якій він позов підтримує та просить справу слухати у його відсутності. Просить повернути йому 50% сплаченого ним судового збору. Відповідач в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву в якій позов визнала, згідна на розірвання шлюбу між нею та позивачем. Просить справу слухати у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] випливає, що шлюб між сторонами зареєстрований 18 листопада 2015 року у Почаївській міській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 79. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ст. 142 ЦПК України. у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved