Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання права власності на 1/2 частку спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON] Вимоги мотивовано тим, що після смерті батька особи в інтересах якої подано позов [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається з земельної ділянки наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,0911 га, що знаходяться на території Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями померлого за законом першої черги. Позивач спадщину прийняла на підставі ч. 4 ст. 1268 ЦК України. За результатами звернення позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом винесено постанову, якою відмовлено, у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що кадастровий номер земельної ділянки змінився, що позбавляє позивача можливості оформити право на спадщину після смерті батька. За вказаних обставин просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6523580500:27:004:0046, розміром 2,6279 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області. Представник позивача в судове засідання не з'явився - надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягав у повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві. В судове засідання представник Василівської сільської ради Каховського району не з'явився - надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої - позов визнав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася - надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, відповідно до змісту якої позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO], помер [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей 08 березня 2006 року зроблено актовий запис за № 13 (а.с. 7). Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ХС № 028020 виданого, 18 серпня 2004 року на підставі розпорядження голови Каховської районної державної адміністрації від 10 грудня 2003 року № 755, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 5,0911 га на території Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кадастровий номер земельної ділянки - 6523580500:27:004:0012 (а.с. 10). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВМВ № 172239 від 19 січня 2009 року, [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,463 га, кадастровий номер 6523580500:27:004:0045, що розташована на території Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 14). Як слідує з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26 вересня 2014 року після виділення [PERSON] ? частини земельної ділянки після смерті [PERSON] частині земельної ділянки, що залишилася розміром 2,6279 га присвоєно кадастровий номер 6523580500:27:004:0046 (а.с. 11 - 13). Відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] народилася [INFO], її батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 8). Постановою державного нотаріуса [PERSON] від 02 жовтня 2014 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку земельної ділянки, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,0911 га, що розташована на території Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області, що належала її батьку [PERSON], відмовлено. Вказаною постановою державним нотаріусом встановлено, що після смерті [PERSON] на підставі заяви про прийняття спадщини, яка надійшла від матері померлого - [PERSON], заведено спадкову справу № 122/2008. Спадкоємцем за законом є також дочка померлого [PERSON], яка на час відкриття спадщини була малолітньою і, відповідно, до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину. 19 січня 2009 року за р. № 1-14 на ім'я [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину на ? частку земельної ділянки, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,0911 га, що знаходиться на території Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області. На підставі вказаного свідоцтва виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку, який змінив розмір земельної ділянки належної померлому та змінив кадастровий номер. За вказаних обставин нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтва про право на спадщину позивачу (а.с. 15 - 16). Спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців (ст. 1216 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України), незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України. Згідно з ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Спадщина приймається шляхом подання заяви про прийняття спадщини, особисто спадкоємцем (ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1296 ЦК України, якщо спадщину прийняло кілько спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із зазначенням імені та часток у спадщині спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не витікає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема і на підставі прийняття спадщини (п. «г» ст. 81 ЗК України). Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). З п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, слідує, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Як встановлено п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства», від 16 квітня 2004 року № 7, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. У разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК України). Визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Суд, дослідивши надані письмові докази, вважає, що у зв'язку з неможливістю оформлення позивачем права власності на ? частку земельної ділянки, що належала померлому [PERSON], порушуються її законні права та інтереси, як спадкоємця за законом, які підлягають захисту шляхом визнання за нею права власності на ? частку земельної ділянки після смерті спадкодавця. Вбачає правомірність набуття права власності спадкоємця на спадкове майно - ? частку земельної ділянки. Вимоги законодавства, що встановлюють порядок прийняття спадщини, позивачами дотриманні, що знайшло своє підтвердження належними доказами.

Outcome: approved