Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до ПАТ «Приватбанку» про визнання договору неукладеним та визнання недійсною кредитної заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що у 2015 році відкрив картку у ПАТ «Приватбанк» для розрахунків в точках продажів за власні зараховані кошти на картковий рахунок. Зазначив, що у січні 2016 року його дружиною розміщено оголошення про продаж на Інтернетсайті, після чого йому зателефонувала особа із наміром придбати товар, з якою позивач узгодив по телефону оплату - передоплата на картковий рахунок в ПАТ КБ «Приватбанку» та спосіб доставки, однак, вважає вказаних осіб шахраями, оскільки маючи на картковому рахунку лише 19 грн., без звернення з його сторони до будь -якого відділення та без паспорту, через банкомат йому було відкрито кредитну лінію на 7000 грн За фактом шахрайства позивач звернувся із письмовою заявою до банку та правоохоронних органів, оскільки розмір знятої шахраями суми є розміром місячної заробітної плати позивача і на час звернення до суду позивач змушений сплачувати, неіснуючу заборгованість. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на те, що [PERSON] з приводу оформлення кредитної картки до Банку не звертався, паспорт не пред'являв, жодних документів щодо надання кредиту на підписував. Позивач також зазначив, що дійсно, він звертався до ПАТ КБ «ПриватБанк» з приводу відкриття карткового рахунку для здійснення розрахунків власними коштами, внесенеми на даний рахунок. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що 14.05.2013 року Позивач оформив анкету - заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідно до яких Банк випустив клієнту - позивачу платіжну картку [NUMBER] із встановленим кредитним лімітом 7000 грн. Сторони дійшли згоди, що анкета -заява разом з умовами та Правилами, пам'яткою клієнта та тарифами становлять Договір про надання банківських послуг, про що свідчить особистий підпис клієнта в анкеті заяві та підпис представника банку. При цьому в анкеті заяві перед графою з підписом клієнта зазначено, що позивач ознайомився та погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді, та зобов'язався виконувати їх та регулярно ознайомлюватися із змінами на офіційному сайті банку. В зв»язку з необгрунтованістю і недоведеністю заявлених вимог представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 14.05.2013 року Позивач [PERSON] підписав анкету - заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг ПАТ «Приватбанку», відповідно до яких Банк випустив клієнту - позивачу платіжну картку [NUMBER]. Зазначена анкета - заява від 14.05.2013 разом з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають договір банківського обслуговування від 14.05.2013 року, про що дійшли згоди сторони шляхом проставлення підпису. Перед підписом позивача в анкеті - заяві від 14.03.2013 року зазначено, що позивач ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді, зобов'язався виконувати їх та регулярно ознайомлюватися із змінами на офіційному сайті банку. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку. У відповідності ч.2 ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту наданння йому цієї форми, навіть якщо за законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Ст. 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватись і інші засоби зв'язку, наприклад електронний. Статтею 633 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуги кожному, хто до неї звернетеся (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо. Умови публічного договору встановлюються однаковим для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно з ч.1 ст. 634 ЦК України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладеним шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, за своєю правовою природою анкета заява від 14.05.2013 року разом з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, розташованими на офіційному сайті банку складають змішаний договір банківського рахунку та кредитного договору, правовий висновок щодо правомірності укладення такої форми договору , викладений у постанові ВСУ №925/1631/15 від 21.12.2016 року. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Факт отримання та користування карткою позивачем в судовому засіданні, не заперечувався, а тому не підлягає доказуванню. Відповідно до ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Позивачу у повному обсязі роз'ясненні процесуальні права та наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, якими він скористався на власний розсуд, клопотання щодо призначення почеркознавчої експертизи не заявляв, будь - яких доказів на спростування доводів відповідача в судовому засіданні не надавав. Суду не надано з боку позивача будь-яких доказів на підтвердження неукладеності договору з ПАТ КБ «ПриватБанк». Звертаючись до суду позивач посилається на вчинення невідомими особами шахрайських дій з його рахунком, відкритим в ПАТ КБ «ПриватБанк», внаслідок чого виникла кредитна заборгованість. Однак, відповідно до п.1.1.5.5 Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, Картки, контрольну інформацію Клієнта, відправленому в СМС-повідомленні, ПІН-коду, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват 24, стане відома іншим особам внаслідок несумлінного виконання клієнтом умов їхнього зберігання і використання та\\або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв»язку під час використання цих каналів. Вимоги позивача про визнання недійсною кредитної заборгованості в сумі 7000 гривень не відповідають способу захисту порушених прав, визначених ст.16 ЦК України , а також нормами чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин. За наведених обставин, суд, вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: dismissed