Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором в сумі 29 602,17 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 02.04.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 12 500,00 грн., а позичальник в свою чергу зобов'язувався повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі санкції в порядку та на умовах, визначених цим договором. Вказаний кредит надавався строком до 12.04.2014 року зі сплатою за користування кредитом 15% річних та щомісячною платою у вигляді комісії за управління кредитом у розмірі 1,75 % від суми кредиту. Відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 29 602,17 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує про те, що позовні вимоги підтримує та позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, обґрунтованих клопотань про відкладення такого, суду не надав, в силу положень ст. 169 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 224 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.04.2011 року сторони уклали договір банківського обслуговування № BLaЖГА00026364, згідно умов п. 1.2 загальної частини якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 12 500,00 грн., а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладеними в майбутньому. Кредит надано строком до 12.04.2014 року включно із сплатою за користування кредитом в розмірі 15% річних. Згідно п.1.6. загальної частини кредитного договору, за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом у розмірі 1,75% від суми кредиту. Згідно п. 3.3.2 кредитного договору, позичальник зобов'язаний щомісячно виконувати свої боргові зобов'язання відповідно до графіку погашення заборгованості, в порядку передбаченому договором. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Пунктом 4.2 загальної частини кредитного договору встановлено, що у випадку невиконання позичальником обов'язку, передбаченого п. 3.3.3 загальної частини кредитного договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов'язань перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника сплатити штраф у розмірі 25% від суми кредиту. Відповідно до п. 4.3. загальної частини кредитного договору встановлено, що у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення сплати платежів, яка розраховується за методом «факт/360» (метод «факт/360» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів). У відповідності із ч.2,3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Зазначені умови кредитного договору відповідачем виконано не було внаслідок чого у нього станом на 13.08.2015 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 29 602,17 грн., з яких 4 362,46 грн. - заборгованість по поверненні кредиту, 956,57 грн. - заборгованість за відсотками, 1 623,58 грн. - заборгованість по сплаті комісії та 22 659,56 грн. - штраф (пеня) за несвоєчасне виконання зобов'язань. У відповідності до положень ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму неустойки у виді штрафу (пені), однак, слід зменшити її розмір до розміру суми тіла кредиту (4 362,46 грн.) та заборгованості по сплаті комісії (1 623,58 грн.) і відсотків (956,57 грн.), що становить 6 942,61 грн. (4 362,46 + 1 623,58 + 956,57). Беручи до уваги наведені вище обставини та встановлені судом факти, суд прийшов до переконання, що розмір заборгованості, з врахування зменшеної судом суми неустойки, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача становить 13 885,22 грн., з яких 4 362,46 грн. - заборгованість по поверненні кредиту, 956,57 грн. - заборгованість за відсотками, 1 623,58 грн. - заборгованість по сплаті комісії та 6 942,61 грн. - розмір неустойки. Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 63 від 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та призначено уповноваженою особою на його ліквідацію [PERSON]. Згідно п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» у редакції, яка була чинною на момент подання позову до суду, тобто на 25.08.2015 року, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку від сплати судового збору звільняються. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial