Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, яким просив суд: скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії АА № 168468, видану 31 січня 2011 року заступником начальника Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, в частині накладення арешту на нерухоме майно, що належить [PERSON], і яке перебуває в іпотеці Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», а саме: земельну ділянки з земель житлової та громадської забудови, площею 0,100 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)»; звільнити з - під арешту нерухоме майно, що належить [PERSON], і яке перебуває в іпотеці Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», а саме: земельну ділянку з земель житлової та громадської забудови, площею 0,100 га., і яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)»; скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії АА № 168468, видану 31 січня 2011 року заступником начальника Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, в частині накладення арешту на нерухоме майно, що належить [PERSON], і яке перебуває в іпотеці Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», а саме: земельну ділянку з земель житлової та громадської забудови, площею 0,100 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)»; звільнити з - під арешту нерухоме майно, що належить [PERSON], і яке перебуває в іпотеці Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», а саме: земельну ділянку з земель житлової та громадської забудови, площею 0,100 га., і яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)». Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 січня 2014 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, оскільки в теперішній час виконавчий документ направлено по територіальності до даного відділу для організації примусового виконання, а в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк» як особи, в інтересах якої вжито заходів забезпечення примусового виконання судового рішення. В судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Баталін С.С. позовні вимоги повністю підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач - Другий Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції подав заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Відповідач - Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, а також третя особа - Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк», у судове засідання не з'явились, про поважність причин своєї відсутності суду не повідомили, хоча були сповіщені про дату, час та місце його проведення. Третя особа - [PERSON] подав заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку та правові обгрунтування представника позивача, суд встановив наступні правовідносини: 24 травня 2007 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 14.06.2010 року найменування юридичної особи змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (кредитор) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір кредиту № 2007/686-Ф03.9/177, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику грошові кошти в розмірі 104 000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 23 травня 2017 року. В цей же день, в якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 2007/686-Ф03.9/177 від 24 травня 2007 року, між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за №895, посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу [PERSON], і предметом даного іпотечного договору є земельна ділянка з земель житлової та громадської забудови, площею 0,100 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)». З наявного у справі Витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 33848232 від 19.11.2011 року вбачається наявність запису № 4 від 24.05.2007 року, реєстровий № 5015927 (реєстратор -приватний нотаріус [PERSON]) про встановлення обтяження - заборони відчуження нерухомого майна - земельної ділянки з земель житлової та громадської забудови, площею 0,100 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)». Станом на 18 листопада 2013 року зобов'язання [PERSON] за кредитним договором №2007/686-Ф03.9/177 від 24 травня 2007 року не виконані, і сума заборгованості становить 1 267 491,17 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ становить 158 575,1 доларів США. 11 грудня 2007 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 14.06.2010 року найменування юридичної особи змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (кредитор) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір кредиту № 2007/694-Ф3.14/9, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику грошові кошти в сумі 100 000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 10 грудня 2017 року. В цей же день, в якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №2007/694-Ф3.14/9 від 11 грудня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за №2535, посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу [PERSON], і предметом даного іпотечного договору є земельна ділянка з земель житлової та громадської забудови, площею 0,100 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)». З наявного у справі Витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 33848232 від 19.11.2011 року вбачається наявність запису № 6 від 11.12.2007 року, реєстровий №6205744 (реєстратор- приватний нотаріус [PERSON]) про встановлення обтяження - заборони відчуження нерухомого майна -земельна ділянка з земель житлової та громадської забудови, площею 0,100 га., і яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)». Станом на 18 листопада 2013 року зобов'язання [PERSON] за кредитним договором №2007/694-Ф3.14/9 від 11 грудня 2007 року не виконані, і сума заборгованості становить 1 287 476,31 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ становить 161 075,48 доларів США. З матеріалів виконавчого провадження ВП № 21386756 (В-7/726/2010/ В-7/109/2011) судом встановлено наступне: Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 червня 2010 року у справі № 2-981/10 стягнуто з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ПАТ «Ерсте Банк» 1 916 322 грн. заборгованості за кредитним договором від 16.05.2007 року між ПАТ «Ерсте Банк» (кредитор) та [PERSON] (позичальник), який забезпечений договором поруки від 16.05.2007 року, за яким [PERSON] взяв на себе зобов'язання відповідати солідарно з позичальником за даним кредитним договором. 07.09.2010 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист на виконання даного заочного рішення. 16.09.2010 року заступником начальника Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження. 31.01.2011 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та заборону на його відчуження серії АА № 168468, якою накладено арешт, в тому числі і на земельну ділянку, площею 0,100 га., розташовану за адресою: [ADDRESS], та земельну ділянку, площею 0,100 га., розташовану за адресою: [ADDRESS], і які належать на праві власності [PERSON] 15.02.2011 року виконавче провадження закінчено відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 37, ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», і матеріали направлені для забезпечення виконання по територіальності до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. З наявного у справі звіту № 2.1/10-35-з про експертну грошову оцінку, складеного станом на 25.10.2013 року ТОВ «Українське консалтингове бюро», судом встановлено, що ринкова вартість земельної ділянки, площею 0,100 га., розташованої за адресою: [ADDRESS], становить 167 000,00 грн., без ПДВ. З наявного у справі звіту № 2.1/10-24-з про експертну грошову оцінку, складеного станом на 25.10.2013 року ТОВ «Українське консалтингове бюро», судом встановлено, що ринкова вартість земельної ділянки, площею 0,100 га., розташованої за адресою: [ADDRESS], становить 120 000,00 грн., без ПДВ. В теперішній час наявність арешту на передане в іпотеку нерухоме майно, перешкоджає позивачу в отриманні задоволення своїх вимог за зобов'язанням [PERSON] по договору поруки та договорам іпотеки. В Україні діє принцип верховенства права. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Основного Закону). Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Реалізацію конституційного права громадян на справедливий судовий захист законодавцем втілено в Законі. Так, Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) визначені умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Положенням ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону законодавцем визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу». Положенням ч.ч. 1, 3 ст. 6 Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушеня прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом. Зі змісту ч. 1 ст. 27 Закону вбачається, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другої статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. Згідно із ст. 32 Закону заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі, якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб. В силу ч. 8 ст. 54 Закону примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахування положень Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодаржатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. В силу ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Враховуючи наведені норми матеріального закону, суд дійшов до висновку, що Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» має переважне право на задоволення своїх вимог за зобов'язаннями, що виникають з кредитних договорів № 2007/686-Ф03.9/177 від 24 травня 2007 року, № 2007/694-Ф3.14/9 від 11 грудня 2007 року, договорів іпотеки від 24 травня 2007 року, реєстровий № 895, та від 11 грудня 2007 року, реєстровий № 2535, переважно над іншими кредиторами [PERSON], за рахунок нерухомого майна, що передано в іпотеку, зокрема, земельної ділянки, площею 0,100 га., розташованої за адресою: [ADDRESS], та земельної ділянки, площею 0,100 га., розташованої за адресою: [ADDRESS]. В силу ст. 44 Закону законодавцем визначена черговість задоволення вимог стягувачів за виконавчим провадження, зокрема, вимоги стягувачів що забезпечені заставою, підлягають задоволенню в першу чергу. Задоволення вимог стягувачів наступної черги підлягають задоволенню лише після повного задоволення вимог стягувачів попередньої черги. Таким чином, правовий аналіз наведених норм діючого законодавства у сукупності із співставленням ринкової вартості предметів іпотеки та загальної суми заборгованості за кредитними договорами, дозволяє суду дійти до висновку про обгрунтованість вимог позивача, оскільки наявність обтяжень на предмети іпотеки, вжитих на задоволення вимог інших осіб, унеможливлюють отримання позивачем задоволення своїх вимог за рахунок предметів іпотеки. В силу ч. 5 ст. 60 Закону у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved