Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач, звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд, визнати за ним право на земельну частку (пай), розміром 6,23 умовних кадастрових гектари, яка належала [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 15.02.2001 року померла його прабабуся - [PERSON], після смерті якої залишилась земельна частка (пай) розміром 6,23 умовних кадастрових гектари. На момент смерті спадкодавиці позивач [PERSON] фактично проживав разом з нею. З січня 1999 року по час смерті [PERSON] Позивач знаходився на її утриманні. Після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном, продовжив користуватися речами, які залишились після смерті спадкодавиці, в тому числі особистими побутовими речами померлої та продовжив проживати в будинку, в якому він проживав разом з [PERSON] Отже, позивач є таким, що прийняв спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити. Відповідач, в судове засідання також не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності \~не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 15.02.2001 року померла прабабуся Позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №245976 (а.с.7). Після смерті [PERSON] залишилась земельна частка (пай) розміром 6,23 умовних кадастрових гектари. Вказана земельна частка (пай) належала [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №005847, виданого 16 травня 1996 року на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 23 квітня 1996 року №237, в якому помилково її ім'я значиться як «Прасковія», замість вірного «Парасковія» (а.с.). У відповідності з п.14 розділу 5 Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Мінюсту України від 18.10.2000 року, реєстрація смерті та внесення даних до свідоцтва про смерть здійснюється на підставі паспорту померлого. Отже, в паспорті [PERSON], на підставі якого були внесені дані до свідоцтва про смерть, та в усіх інших документах її імя значилось як «Парасковія», а не «Прасковія». Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 531 ЦК Української РСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. На момент смерті [PERSON], [PERSON] фактично проживав разом з нею та був зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою №245, виданою Мосьпанівською сільською радою Чугуївського району Харківської області 28.09.2015 року (а.с.9). З січня 1999 року прабабуся дбала про Позивача, доглядала за ним, забезпечувала харчами, ліками, одягом, тобто утримувала Позивача повністю до самої її смерті. [PERSON] є правнуком [PERSON] Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвами про народження серії V-ВЛ №311839 (а.с.10), свідоцтвом про народження серії І-ЯК №553744 (а.с.11) та свідоцтвом про народження серії І-УР №447664 (а.с.10). Фактично з січня 1999 року по час смерті [PERSON] Позивач знаходився на її утриманні та постійно проживав разом з нею. Відповідно до статті 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] Позивач прийняв спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном. Отже, [PERSON], є таким що прийняв спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON], так як вступив у фактичне володіння спадковим майном. Згідно статей 525, 548 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в володіння спадковим майном. Іншим спадкоємцем після смерті [PERSON] є її онук [PERSON] Однак, [PERSON] по справі з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, в управління або володіння спадковим майном не вступав. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] є спадкоємцем майна померлої [PERSON], а отже, заявлені вимоги про визнання права власності на земельну частку (пай) законні, обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved