Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа: Кам`янська міська рада в особі Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником будинку [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 14.07.1989 року, посвідченого старшим державним нотаріусом 1-ої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Федоріною З.Г., реєстровий № 1/3591. В зазначеному вище житловому будинку, окрім нього, також зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] . З 14.08.2019 року, [PERSON] зареєстрована в зазначеному будинку, однак з того часу там не мешкає, виїхала та більше до будинку не поверталась. На теперішній час вона проживає у доньки в Російській Федерації. Наявність реєстрації відповідачки перешкоджає позивачу отримати субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимогу визнає, не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі їх представника. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 14.07.1989 року, посвідченого старшим державним нотаріусом 1-ої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Федоріною З.Г., реєстровий № 1/3591. Отже спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 Житлового кодексу Української РСР та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно до ч.1 ст. 156 Житлового кодексу Української РСР, з урахуванням положень ч.1 ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до довідки про склад сім`ї № 21/7127, в зазначеному житловому приміщенні зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно з актом № 126/1/1, складеним головою квартального комітету № 1 [PERSON] та сусідами від 17.11.2020 року, [PERSON] за місцем реєстрації не проживає. З огляду на вищевикладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідачка відсутня за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин, іншої домовленості між нею та власником житла не встановлено, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: approved