Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просив встановити факт родинних відносин між ним та померлим [PERSON] , як троюрідних братів; усунути [PERSON] та [PERSON] від спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , як таких, що ухилились від надання допомоги спадкодавцю, який перебував у безпорадному стані. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його троюрідний брат [PERSON] , який проживав один у [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка. Заповіту померлий не склав. Він є спадкоємцем п`ятої черги та подав відповідну заяву про прийняття спадщини нотаріусу. Однак дізнався, що окрім нього із заявою про прийняття спадщини звернулись також відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці другої черги, оскільки їх батько [PERSON] , брат померлого, помер до відкриття спадщини. Зазначає, що спадкодавець [PERSON] поступив на лікування до Новоушицької центральної районної лікарні 10 вересня 2018 року. Хворий [PERSON] самостійно не міг ходити, стояти, був дезорієнтований. В ході лікування останньому призначалось лікування, частину препаратів було забезпечено Новоушицькою ЦРЛ, іншими препаратами лікарня не забезпечувала. Вартість даних препаратів перевищує 5 тисяч гривень. Оскільки спадкодавець був у безпорадному стані позивач надавав йому допомогу, купував медичні препарати, забезпечував харчуванням, надавав іншу допомогу. Вартість такої допомоги становить 4403 грн. Відповідачі ж маючи постійний дохід, ухилялись від надання допомоги. Також зазначив, що через відсутність свідоцтва про народження його діда [PERSON] та брата діда [PERSON] , він позбавлений можливості довести факт родинних відносин між ним та спадкодавцем [PERSON] . Ухвалою суду від 07 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, надано відповідачам строк для подання відзиву, клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено витребувано копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 16 червня 2020 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті, задоволено клопотання представників позивача та відповідача про виклик свідків. Позивач та його представник позов підтримали з підстав викладених у ньому та зазначили, що позивач і померлий [PERSON] є троюрідними братами, він його доглядав, провідував у лікарні, лікував і здійснив похорон. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Радамовський М.М. позов не визнали та вказали, що відповідачу не було відомо про те, що [PERSON] хворів та потребував допомоги. На похорон він приїхав, бо його повідомив [PERSON] і так як організацію похорон здійснював позивач, він побув і поїхав. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що їй і брату [PERSON] ніхто не повідомляв про те, що їхній дядько [PERSON] хворів та потребував допомоги. Їх повідомили вже коли [PERSON] помер. Суд, заслухавши сторони, їх представників, свідків, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивач посилається на те, що спадкодавець [PERSON] є його троюрідним братом. Надаючи оцінку зазначеним доводам позивача, суд установив, що матір`ю позивача була [PERSON] (а.с.57), а батьком останньої був [PERSON] (а.с.56), тобто дід позивача. Позивач вказав, що його дід [PERSON] мав рідного брата [PERSON] , проте докази між ними родинних відносин відсутні, оскільки не збереглись свідоцтва про народження останніх. Водночас [PERSON] був батьком [PERSON] (а.с.56), яка була матір`ю двох синів: [PERSON] - батька відповідачів [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] спадкодавця (а.с. 54,55). Показаннями свідка [PERSON] , підтверджується, що [PERSON] був братом [PERSON] , відповідно спадкодавець [PERSON] є троюрідним братом позивача [PERSON] . Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, суд вважає, що факт родинних відносин між фізичними особами підтверджений та підлягає встановленню судом. Що стосується вимог позивача щодо усунення права від спадкування, суд зазначає таке. [INFO] помер [PERSON] батько відповідачів (а.с.53), а [INFO] помер [PERSON] рідний брат батька відповідачів, тобто дядько відповідачів (а.с.11). Позивач, з урахуванням підтвердження у судовому засіданні факту родинних відносин, є спадкоємцем п`ятої черги після смерті [PERSON] , а відповідачі [PERSON] та [PERSON] - другої черги за правом представлення. Дослідивши виписку із погосподарської книги суд установив, що [PERSON] був зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Спадкодавцю [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,796 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Ставчанської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області (а.с.12). З копії спадкової справи № 12-2019, заведеної після смерті [PERSON] , вбачається, що із заявами про прийняття спадщини звернулись: [INFO] [PERSON] (позивач у справі), 15 лютого 2019 року [PERSON] (відповідач у справі), [PERSON] (відповідач у справі), [PERSON] . Однак 12 квітня 2019 року [PERSON] та [PERSON] подали нотаріусу заяви про відмову від спадщини на користь [PERSON] . Таким чином спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] є позивач та відповідач [PERSON] (а.с.47-64). Статтею 1258 ЦК України встановлено що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч.3 ст. 1266 ЦК України). Згідно з вимогами частини п`ятої статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту частини п`ятої статті 1224 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих судам у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Для правильного застосування положення частини п`ятої статті 1224 ЦК України суду необхідно установити чи був спадкодавець у безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, чи знав відповідний спадкоємець про указаний стан спадкодавця та чи потребував останній допомоги саме від указаного спадкоємця. Крім того, підлягають урахуванню також обставини щодо існування у спадкоємця можливостей надавати необхідну допомогу спадкодавцю. Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про вищенаведені факти. Так, відповідно до даних довідки № 797 від 30 жовтня 2019 року, виданою КНП «Новоушицька центральна районна лікарня» (а.с.73) [PERSON] перебував на лікуванні в Новоушицькій ЦРЛ з 10 вересня 2018 року по 18 вересня 2018 року у ВАІТ, де лікуючими лікарями були [PERSON] , [PERSON] . У зв`язку із тим, що відділення реанімації та анестезіології є «режимним», догляд за пацієнтом здійснюється медичним персоналом. З 19 вересня 2018 року по 17 жовтня 2018 року [PERSON] перебував на хоспісному ліжку (лікуючий лікар [PERSON] ). За час лікування [PERSON] забезпечувався різними лікарськими препаратами, в тому числі стерофундин, реосорбілакт, ессенціале, атоксил, цефтріактон, карбомазепін, вітаміни групи В, когнум, неовітан, як за рахунок лікарні так і за кошти відвідувачів пацієнта. Під час перебування [PERSON] на хоспісному ліжку біля пацієнта були відвідувачі, які представлялись сусідами та жителями села, ними ж проводилась закупівля додатково необхідних ліків. Свідок [PERSON] повідомив, що він разом із [PERSON] лежав у лікарні на лікуванні і його провідував [PERSON] . Показаннями свідка [PERSON] підтверджується, що він часто допомагав по домогосподарству померлому [PERSON] і вони перебували у дружніх відносинах. Коли той прийшов копати картоплю до [PERSON] , останній лежав біля будинку і йому було погано. Староста села викликала швидку і його забрали у лікарню. В лікарню гроші на лікування надав він, оскільки продав пшеницю з паю і передав лікарю на медпрепарати одного дня приблизно 1200 грн. та другого близько 700 грн., оскільки його не пускали в реанімацію. Він відвідував [PERSON] в лікарні, однак [PERSON] там не бачив, чеки на лікування, які йому передали лікарі він передав дружині [PERSON] [PERSON] . Також в лікарні [PERSON] провідували і його сестри. Свідок [PERSON] зазначив, що [PERSON] перебував у лікарні і потребував допомоги він повідомив матір [PERSON] та [PERSON] , а про те, що [PERSON] помер повідомив [PERSON] по телефону. Свідок [PERSON] повідомила, що позивач доглядав і провідував у лікарні [PERSON] , лікував його. [PERSON] дозволив позивачу забрати автомобіль в рахунок лікування. Коли [PERSON] помер позивач займався організацією похорону. Зі слів старости їй відомо, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовилися надавати допомогу на лікування [PERSON] . Доводи позивача, що він придбавав ліки та продукти харчування для спадкодавця під час перебування останнього у лікарні, не є підставою для усунення від права на спадкування в розумінні статті 1224 ЦК України, тому що не свідчать про ухилення відповідачів від надання допомоги спадкодавцю. Окрім того належних доказів придбання ліків та продуктів харчування для спадкодавця позивач не надав. Скріншоти щодо вартості медичних препаратів жодних чином не посвідчують витрат позивача на придбання таких для спадкодавця [PERSON] . Аргументи позивача щодо ухилення відповідачів від надання [PERSON] сторонньої допомоги, суд відхиляє, оскільки у судовому засіданні встановлено, що останній у період необхідності надання такої перебував у медичному закладі, де був забезпечений необхідною медичною допомогою, а згодом помер у зв`язку із наявними у нього захворюваннями. Зазначений період є незначним (39 днів), а доказів необхідності спадкодавця у сторонній допомозі у зв`язку із безпорадним станом та відповідно ухилення спадкоємців від надання такої допомоги за інші періоди життя [PERSON] , суду не надано. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З матеріалів спадкової справи суд установив, що відповідачка [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не прийняла, відповідно не є належним відповідачем у справі, а тому в позові до неї необхідно відмовити саме з цієї підстави. Що стосується позову в частині вимог до відповідача [PERSON] , то такий не підлягає задоволенню у зв`язку із недоведеністю обставин визначених ч.5 ст.1224 ЦК України. Розподіляючи судові витрати, суд керується ч.1 ст. 141 ЦПК України та враховуючи часткове задоволення позову, стягує із належного відповідача [PERSON] судові витрати у виді судового збору в сумі 840 грн 80 коп.

Outcome: partial