Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, під час розгляду справи свої позовні вимоги уточнив, мотивуючи тим, що йому відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 976396 є власником земельної ділянки площею 6,5600 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території колишнього КСП «Дзержинець» Дніпропетровського району Дніпропетровської обл. Степової сільської ради, земельна ділянка № 281 згідно схеми поділу земель КСП «Дзержинець», на полі № 21, кадастровий номер 1221487200:04:019:0015. 05.08.2014 року між ним та ТОВ «СПГ «Дзержинець» було укладено Договір оренди земельної ділянки № 310-Д, відповідно до якого ним Відповідачу передано в оренду земельну ділянку площею 6,5600 га рілля, з кадастровим номером 1221487200:04:019:0015 строком на десять років. Вказаний Договір зареєстрований у реєстраційній службі Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено запис у Державному реєстрі земель від 16.09.2015 року. Відповідно до умов п. 2.5 Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 143 088,00 грн. (сто сорок три тисячі вісімдесят вісім гривень 00 коп.). Таким чином, між ним та Відповідачем склалися договірні зобов'язання з приводу оренди землі. Свої договірні зобов'язання він виконав у повному обсязі, передавши відповідачу земельну ділянку згідно акту прийому-передачі земельних ділянок від 05.08.2014 року. Згідно до п. 4.3. Договору, орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року. Відповідно до п. 9.4.3. Договору, Орендар зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі, згідно умов цього Договору, сплачувати орендну плату. Проте, станом на травень 2017 року відповідач свої зобов'язання щодо сплати орендної плати належним чином не виконує. Відповідач здійснив виплату орендної плати за 2016 р. лише 26.12.2017 р., згідно даних вказаних, розмір орендної плати за 2016 рік становить 10 723,50 грн. (десять тисяч сімсот двадцять три гривні пятдесят коп.), розмір орендної плати за 2015 р. становить 9268,85 грн. (дев'ять тисяч двісті шістдесят вісім гривні 85 копійок). Орендар має заборгованість по сплаті штрафних санкцій за 2015 та 2016 р.р. У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, 3 % річних від загальної суми розміру орендної плати, яка підлягає стягненню із Відповідача, відповідно розрахунку до наданої заяви про уточнення позовних вимог, за 2015 р. складає 37,33 грн. (тридцять сім гривень 33 копійки) на 18.02.2016 - дату отримання орендної плати, та за 2016 р. складає 317,30 грн. (триста сімнадцять гривень 30 копійок). Крім того, відповідно до п. 4.8. Договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3 відсотка від грошової вартості орендної плати за кожен день прострочки платежу. Враховуючи наведене, загальний розмір пені, що підлягав стягненню з Відповідача за 2015 р. за період з 01.01.2016 по 18.02.2016 р. становить 1362,52 грн. (одна тисяча триста шістдесят дві гривні 52 копійки), ним було отримано 1313,56 грн. (одна тисяча триста тринадцять гривень 56 копійок), недоотримано 48,96 грн. (сорок вісім гривень 96 копійок). Враховуючи наведене, загальний розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача за 2016 р. за період з 01.01.2017 по 26.12.2017 p., відповідно до наданої заяви про уточнення позовних вимог, становить 11 581,38 грн. (одинадцять тисяч пятсот вісімдесят одна гривня 38 копійок). Просить суд розірвати Договір оренди земельної ділянки № 310-Д від 05.08.2014 p., укладений між [PERSON] (ІПН: [NUMBER]) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Дзержинець» (код ЄДРПОУ 39225623). Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Дзержинець» (код ЄДРПОУ 39225623) на користь [PERSON] (ІПН: [NUMBER]), за 2015 р. три відсотки річних у сумі 37,33 грн. (тридцять сім гривень 33 копійки), та заборгованість із пені у загальному розмірі 48,96 грн. (сорок вісім гривень 96 копійок), за 2016 р. три відсотки річних у сумі 317,30 грн. (триста сімнадцять гривень 30 копійок), та заборгованість із пені у загальному розмірі 11 581,38 грн. (одинадцять тисяч пятсот вісімдесят одна гривня 038 копійок), а всього стягнути 11 984,97 грн. (одинадцять тисяч девятсот вісімдесят чотири гривні 97 коп.). Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Дзержинець» (код ЄДРПОУ 39225623) на користь [PERSON] (ІПН: [NUMBER]) судові витрати по сплаті судового збору. Представник відповідача надала суду відзив на уточнену позовну заяву, обґрунтовуючи тим, що відповідно до умов договору оренди землі від 05 серпня 2014 року № 310-Д громадянину [PERSON] за 2015 рік нараховано орендну плату за користування земельною ділянкою на умовах оренди у розмірі 8 935,85 грн. Обчислення суми орендної плати здійснювалось наступним чином: виходячи з п 2.5. договору Нормативна грошова оцінка землі становить 143 088,00 грн., яка індексується відповідно до п. 4.2. договору на коефіцієнт індексації сільськогосподарських угідь 1,249 станом на 01.01.2015 року, розрахований згідно пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України, та становить 5 % від грошової вартості земельної ділянки, а саме: 143088, 00грн.*1,249*5% = 8 935, 85 грн. Відповідно до діючого законодавства України на дату розрахунку орендної плати, з нарахованого доходу вираховуються податки (п 4.9. договору) - 15 % податку на доходи фізичних осіб та 1,5 % військового збору: 8935,85-(15%+1,5%)=7461,43 грн. Дана сума і отримана Орендодавцем. Орендна плата за 2015 рік була нарахована власнику землі [PERSON] 12 лютого 2016 року саме з розрахунку 7461,43 грн. до видачі. Проте, у зв'язку з внесенням змін до ПКУ, які набули чинності з 01.01.2016 року, ставка оподаткування ПДФО змінилася з 15 % на 18 %, а тому, [PERSON] було нараховано дохід не в сумі 8935,85 грн., а в сумі 9268,85 грн. : 9268,85-(18%+1,5%)=7461,43грн. Різниця, що склала в сумі 333,00 грн. (з податками) перерахована до бюджету за рахунок прибутку підприємства. В противному випадку Позивач мав би отримати на руки 7 193,36 грн. Кошти були видані [PERSON] з каси підприємства 19 лютого 2016 року. Кількість днів затримки виплати склало 49 днів, за які відповідно до пункту 4,8. договору підприємством в добровільному порядку було нараховане пеню у розмірі 0,3 % від грошової вартості орендної плати за 2015 рік за кожен день прострочки платежу, а саме: 8935,85*0,3%*49=1313,56 грн., та видано Орендодавцю в день видачі належної основної суми до виплати. Виходячи із вищезазначеного, заявлена Позивачем на його думку заборгованість із пені за 2015 рік є хибною та не підлягає розгляду судом як спірна, так як є сумою податків, що відповідно розповсюджується і на заявлений ним розрахунок 3% річних. Підприємство добровільно сплатило і основний борг, і понесло відповідальність за прострочення зобов'язання у вигляді виплати штрафних санкцій, чим виконало в повному обсязі взяті на себе зобов'язання по договору. А отже, позивач отримав навіть більше, ніж розраховував. При отриманні розрахунку та до теперішнього часу претензії до підприємства з приводу обчислення та нарахування суми основного боргу та пені Позивачем не заявлялися, вимога щодо виплати 3% річних не ставилася. В матеріалах справи містяться докази, що свідчать про умисне ігнорування та відмову позивача у прийнятті вчасного належного виконання, запропонованого відповідачем, що позбавляє останнього від відповідальності за невчасне виконання зобов'язання як такого за 2016 рік. Позивач виконав свої зобов'язання по договору та 26 грудня 2017 року отримав належну йому згідно діючого договору оренди землі орендну плату за земельний пай за 2016 рік в розмірі 8 632,42 грн. Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 976396, виданого 10 липня 2008 року на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом № 909 від 15 квітня 2004 року, належить на праві приватної власності, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 6,560 га., що розташована в межах території Степової сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Кадастровий номер земельної ділянки 1221487200:04:019:0015. Зазначену земельну ділянку він згідно договору оренди землі №310-Д, укладеного 05 серпня 2014 року та зареєстрованого 16 вересня 2015 року у Реєстраційній службі Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, передав в оренду строком на 10 років Товариству з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Дзержинець». Орендодавець [PERSON], свої зобов'язання за договором оренди земельної ділянки виконав, передавши відповідачу в оренду земельну ділянку, що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки в оренду. (а.с.22). Згідно з п. 4.1. Договору, орендна плата вноситься Орендарем Орендодавцю або його представнику за довіреністю у грошовій, натуральної або відробіткової формах за вибором Орендодавця про що зазначається у Протоколі погодження порядку, розміру та умов сплати орендної плати (Додаток №1), в розмірі 7 154,40 грн. (сімсот тисяч сто п'ятдесят чотири гривні 40 коп.) в строк не пізніше 31 грудня кожного року (п.4.3). Відповідно до п. 4.2. Договору, обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням щорічної індексацій грошової вартості земельної ділянки, що складає 5% від грошової вартості земельної ділянки. В п.п. 4.5 розділу «Орендна плата» Договору оренди землі зазначено, що орендна плата переглядається кожен рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розміру земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках передбачених законом. Позивач у позовній заяві зазначає, що у звязку з неналежним виконанням відповідачем договору оренди землі, що полягає у несвоєчасній сплаті орендної плати утворилася заборгованість по сплаті штрафних санкцій за 2015 та 2016 р.р., з цих підстав вимагає розірвати договір оренди землі. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV. За змістом ст.\~1\~вказаного Закону оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно з ст.ст.13, 15 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір за яким орендодавець зобовязаний використовувати земельну ділянку у володінні і користуванні на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 21\~цього ж\~Закону встановлено, Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Згідно ч. 1 ст.\~32\~Закону України\~«Про оренду\~землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом\~України та іншими законами України. Разом з тим ЦК України містить окрему норму, яка регламентує саме договір найму земельної ділянки це ст.792 ЦК України, яка регламентує спірні правовідносини та відсилає до спеціального законодавства в даній галузі права. Згідно із пунктом «д» частини першої статті 141\~ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання як договору оренди, так і договору суборенди земельної ділянки, тоді як разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12 (№ в ЄДРСРУ 28310898). Згідно копії платіжної відомості №СГП00000009 від 19.02.2016 року, вбачається, що ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Дзержинець» виплатило [PERSON] орендну плату за землю за 2015 рік у розмірі 7461,43 грн.(а.с.78). На а.с. міститься видатковий касовий ордер від 18 лютого 2016 року, що свідчить про добровільну виплату відповідачу [PERSON] пеню за несвоєчасну виплату орендної плати за 2015 рік у розмірі 1057,42 грн. Отже, з вищевказаних документів вбачається, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за штрафними санкціями у звязку з неналежним виконанням відповідачем договору оренди землі за 2015 рік не підлягають задоволенню, у звязку з добровільною сплатою відповідачем. Згідно видаткового касового ордеру від 26 грудня 2017 року вбачається, що [PERSON] було виплачено орендну плату за землю за 2016 рік у розмірі 8632,42 грн. Разом з тим, в матеріалах справи є копія листа відповідача від 09 листопада 2016 року №475, адресованого [PERSON], про можливість отримання орендної плати за землю за 2016 рік в розмірі 10723,50 грн. в офісі підприємства за фактичною адресою: м. Кам»янське, вул. Механізаторів, 1 (а.с.47), а також є підтвердження направлення даного листа позивачу 09.11.2016 року у вигляді опису вкладення та чеку оплати цінного листа (а.с.48), тобто до закінчення терміну вказаного у договорі, та підтвердження повторного направлення даного листа позивачу 17.05.2017 року (а.с.43). Отже у справі встановлено, що орендна плата за 2016 рік відповідно до умов договору оренди земельної ділянки у строк передбачений п.5 не виплачена у строк передбачений договором оренди землі у звязку з неотриманням її позивачем, а не через ухилення від виконання умов договору відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.\~651\~ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору коли внаслідок завданої цим шкоди, друга сторона значною мірою позбавляється того на що вона розраховувала при укладенні цього договору. Однією з підстав істотного порушення розірвання договору оренди земельної ділянки є несплата орендарем земельної ділянки. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз встановлених обставин дають суду підстави дійти висновку, що в даному випадку, не встановлено умисних дій відповідача у несвоєчасному виконанні свого зобовязання щодо виплати орендної плати у встановлений договором строки за 2016 рік, оскільки відповідач надав підтвердження, того що ним вчасно у передбачені договором строки було повідомлено позивача про можливість отримання орендної плати, а тому судом також не встановлено підстав для стягнення з відповідача штрафних санкцій у вигляді 3% річних та пені за неналежне виконання умов договору за 2016 рік та розірвання договору оренди. Виходячи з вищевикладеного суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та вважає за потрібне в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст.141\~ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки позивачу в позові відмовлено.

Outcome: dismissed