Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду та просив визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів співвласників багатоквартирних будинків «Колорит», оформленого протоколом № 19 Загальних зборів співвласників ОСББ «Колорит» від 24.12.2017 року в частині прийняття (затвердження) звіту за 2016-2017 роки та оцінити роботу на оцінку «добре»; затвердження кошторису на 2018 рік та затвердження складу членів Правління та Ревізійної комісії. Також визнати недійсним та скасувати рішення членів Правління ОСББ «Колорит» від 13.01.2017 року, оформленого протоколом № 53 зборів членів правління ОСББ «Колорит» в частині затвердження звіту за 2016 рік; затвердження кошторису на 2017 рік; затвердження штатного розкладу ОСББ «Колорит» на 2017 рік, Преміювання працівників ОСББ «Колорит» в 2017 році. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником квартири [ADDRESS] та співвласником Обєднання співвласників багатоквартирних будинків «Колорит», тому має право здійснювати управління багатоквартирним будинком. Ознайомившись з копіями протоколів зборів членів правління ОСББ «Колорит» від 13.01.2017 року\~ та загальних зборів від 24.12.2017 року, позивач підтвердив свої твердження про те, що вони є незаконними. Відповідно до ЗУ «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління обєднання є загальні збори. Також ст. 10 визначає перелік питань, вирішення яких належить до виключної компетенції загальних зборів. Рішення зборів членів правління є незаконними, оскільки вони прийняті по питанням, які належать до виключної компетенції загальних зборів співвласників обєднання. А рішення загальних зборів може бути прийнятим лише за умови голосування за нього більше половини загальної кількості співвласників. Загальна кількість співвласників ОСББ «Колорит» становить 525 співвласників, однак на загальних зборах згідно реєстрації були присутні 55 співвласників, а голосували за списками 122 співвласники. Також не проведено письмове опитування співвласників і протокол не підписаний усіма співвласниками. Крім того, оспорюваний протокол не відповідає по формі протоколу загальних зборів, затвердженому наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України. Позивач посилається на положення ст. 203 ЦК України про те, що зміст правочину не може суперечити положенням ЦК, іншим актам цивільного законодавства, тому наявні підстави для визнання рішень загальних зборів та рішення членів правління недійсними (ст. 215 ЦК України). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Позивач є власником квартири [ADDRESS] та співвласником Обєднання співвласників багатоквартирних будинків «Колорит» (а.с. 8-10). Відповідно до ст. 385 ЦК України\~власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати обєднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке обєднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Особливості державної реєстрації обєднання співвласників багатоквартирного будинку регулюється\~Законом України №2866-ІІІ «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку». Згідно з\~преамбулою цього Закону, цей Закон визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації обєднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обовязків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку. Обєднання співвласників багатоквартирного будинку\~це\~- юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (ст.1\~вищевказаного\~Закону). 13.01.2017 року у протоколі № 53 Зборів членів правління ОСББ «Колорит» зафіксовано рішення, зокрема, про затвердження Звіту за 2016 рік у поданій редакції та поставлена оцінка «задовільно» та винесено на розгляд загальних зборів; про затвердження кошторису на 2017 рік у поданій редакції та винесено його на затвердження загальних зборів; затверджено штатний розклад ОСББ «Колорит» на 2017 рік; преміювання працівників ОСББ «Колорит» в 2017 році (а.с. 15-17). Відповідно до положень ст. 10 ЗУ «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що до виключної компетенції загальних\~ зборів\~ співвласників відносяться питання затвердження кошторису, балансу обєднання та річного звіту;\~визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління. Оскільки рішення членів правління про затвердження звіту за 2016 рік та кошторису на 2017 рік винесено на затвердження загальних зборів, тому у суду відсутні підстави стверджувати, що зборами членів правління вирішено питання, які належать до виключної компетенції загальних зборів. Зауваження позивача, що загальні збори так і не були проведені, суд враховує,однак звертає увагу, що загальні збори скликаються і проводяться в порядку, встановленому ЗУ «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» правлінням обєднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників. Тобто, позивач, за умови підтримки його позиції мінімумум двома співвласниками, мав право ставити питання про скликання загальних зборів, однак вказаним правом не скористався. Питання про преміювання працівників ОСББ «Колорит» не є питанням про визначення розміру матеріального заохочення голови та членів правління, а стосується інтересів всіх найманих працівників ОСББ «Колорит». Крім того, суд звертає увагу на той факт, що відповідно до положень ст. 10 вищевказаного закону до суду може бути оскаржено рішення загальних зборів співвласників. Отже, закон не визначає можливості оскарження в судовому порядку рішення членів правління. Закон України\~«Про обєднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» визначає,\~що основна\~ діяльність\~ обєднання полягає у здійсненні функцій, \~що\~ забезпечують\~ реалізацію\~ прав\~ співвласників\~ на володіння та \~користування\~ спільним\~ майном\~ співвласників,\~ належне\~ утримання \~багатоквартирного\~ будинку\~ та\~ прибудинкової\~ території, сприяння \~співвласникам\~ в\~ отриманні\~ житлово-комунальних\~ та\~ інших послуг \~належної\~ якості\~ за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх \~зобовязань, повязаних з діяльністю обєднання. Тобто, ОСББ є організацією, юридичною особою, яка діє відповідно до статуту, на власний розсуд вирішує питання по виконанню своїх функцій, то суд не має повноважень втручатися у їх автономну діяльність, направлену на управління обєднанням. Суд не має дискреційних повноважень втручатися у волевиявлення співвласників щодо способів управління спільним майном, суд лише захищає порушені права громадян. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог про визнання недійсними рішень зборів членів правління ОСББ «Колорит», зафіксовані у протоколі № 53 від 13.01.2017 року. Також у протоколі № 19 від 24.12.2017 року\~зафіксовано рішення загальних зборів ОСББ «Колорит» про прийняття звіту за 2017 рік та оцінку роботи на «добре»; затверджено кошторис на 2018 рік; затверджено склад членів правління та Ревізійної комісії. Згідно протоколу на зборах були присутні 55 співвласників ОСББ «Колорит»; за списками голосували 122 співвласники. Загальна кількість співвласників ОСББ «Колорит» становить 525 співвласників. Позивач зазначає, що рішення прийнято менш ніж 50 % від загальної кількості членів ОСББ. Суд погоджується з позицією позивача, що рішення загальних зборів прийнято не відповідно до положень ст. 10 ЗУ «Про обєднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку»,однак немає підстав визнати їх недійсними. Помилковим є посилання позивача на положення ст.ст. 203, 215 ЦК України щодо умов дійсності правочину. Недійсним може бути визнаний лише правочин дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ст. 202 ЦК України), за наявності певних підстав (ст. 215 ЦК України). Рішення як загальних зборів, так і зборів членів правління ОСББ не є правочинами, тому, відповідно, вони не можуть бути визнані недійсними. Крім того, до суду можна звернутися лише за захистом порушених прав. Позивач зазначав, що він як співвласник ОСББ «Колорит» має право перевіряти правильність розпорядження коштами ОСББ. Суд погоджується, що закон визначає таке право та одночасно визначає способи участі такі як, зокрема, отримувати інформацію про діяльність обєднання, балотуватися у члени Ревізійної комісії, у члени Правління, на посаду голови правління ОСББ, т.п. Жодним із цих прав позивач не скористався, а визнання вказаних рішень незаконними не тягнуть будь-яких правових наслідків, тому суд приходить до висновку про юридичну незначущість вказаних позовних вимог. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст.ст. 10-13 ЦПК України\~- суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені\~Конституцією\~та законами України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає право на ефективний засіб юридичного захисту. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Крім того, втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Відповідно до приписів\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені частиною 2\~статті 16 ЦК України. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Узагальнюючи вищевикладене суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та відмовляє у їх задоволенні у повному обсязі.

Outcome: dismissed