Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до [PERSON] про\~ визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з сином, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою вони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано та дитина мешкає разом з матірю. Позивач неодноразово робив кроки на побачення з сином, але відповідачка всілякими шляхами намагається перешкодити спілкуванню з дитиною, на сьогоднішній день аліменти на утримання дитини з [PERSON] стягнуто і до часу стягнення аліментів він всіляко піклувався про дитину, по можливості приділяв йому увагу та займався його вихованням. Аліменти він сплачую своєчасно, заборгованості не має. На сьогоднішній день позивач позбавлений повноцінної можливості відпочивати з сином відвідувати розважальні дитячі комплекси, подорожувати, а також нормально спілкуватися з ним та виховувати його. Останнім часом відповідач взагалі перестала надавати позивачу сина для сумісного проведення з ним часу. Зважаючи на те. що з відповідачем не вдалося урегулювати конфлікт щодо спілкування з дитиною мирним шляхом, тому позивач вимушений звертатися з відповідним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та наполягала на задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні відповідач та представник третьої особи позов визнали та не заперечували проти його задоволення. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно із ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права ? перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У відповідності з вимогами ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною га у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Також відповідно до ст.ст. 1 1.15 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них. має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, зобовязані піклуватися про духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 1. 2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. За змістом ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками., проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. У судовому засіданні встановлено, що відповідно рішення суду від 02.03.2016 року (а.с.9) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та відповідно рішення суду від 31.01.2018 року (а.с.11) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини. Відповідно копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] (а.с.10) батько дитини позивач по справі [PERSON], а мати відповідач по справі [PERSON] з довідки Шосткинського МРВ ДВС (а.с.13) заборгованість по сплаті аліментів у [PERSON] відсутня. Таким чином у судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач є батьком неповнолітньої дитини, який проживає окремо від дитини в звязку з чим виникають перешкоди у спілкуванні з дитиною. Відповідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Отже, за таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що\~ визнання\~ відповідачем позову\~ не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання позову так як для цього наявні всі зазначені вище законні підстави, а тому\~ позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved