Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 27 серпня 2008 року. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, в результаті чого почали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. На даний час шлюбні стосунки припинилися, позивач та відповідач проживають окремо один від одного. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. На підставі вищевикладеного позивач просить розірвати шлюбі між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засідання позивач позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, через оголошення в газету «Урядовий кур'єр» № 6 (5875) від 13 січня 2017 року, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 серпня 2008 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1047. Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливими, тому шлюб підлягає розірванню. Від подружнього життя сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER], видане відділом ЗАЦСу Усть-Лабінського району управління ЗАЦС Краснодарського краю, актовий запис № 48. Відповідач [PERSON] від утримання дитини ухиляється та не надає належної матеріальної допомоги на її утримання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру частки заробітку (доходу), яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, суд бере до уваги те, що дитина проживає разом з позивачкою, а також матеріальний стан платника аліментів. Враховуючи викладене, суд вважає, що розмір аліментів на утримання дитини повинен становити 1000,00 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1000,00 грн. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати за сплату судового збору в сумі 551,21 грн.

Outcome: partial