Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 серпня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи № 040000349652 (надалі - Договір). Разом з тим, 24 та 26 березня 2014 року позивач подав відповідачу заяви з проханням видати йому на руки його грошові кошти в розмірі 8 000 доларів США, згідно умов Договору та діючого законодавства. Проте, жодної письмової відповіді на свої заяви позивач так і не отримав. При цьому, в усному порядку відповідачем було повідомлено позивачу, що згідно Постанови НБУ № 104 від 27 лютого 2014 року, введено обмеження про видачу готівкових коштів в іноземній валюті з поточних і депозитних рахунків у розмірі до 15 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. Проте, позивач зазначає, що навіть зазначені відповідачем кошти він отримати так і не зміг. На підставі зазначеного та враховуючи неправомірні дії відповідача, позивач просив позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на його користь 8 000 доларів 00 центів США. Позивач в судове засідання не з'явився, разом з тим, представник позивача надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. При цьому, у зв'язку з частковим поверненням відповідачем суми боргу, представник в заяві зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 83 долари 37 центів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 17 вересня 2014 року становить 1 069 грн. 16 коп. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, про причини неявки представника суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1066 та ч. 1 ст. 1067 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. У судовому засіданні встановлено, що 29 серпня 2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк»» було укладено Договір про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи № 040000349652, який складається з цього Договору та Правил, які розміщенні на інформаційних стендах в приміщенні відділень банку, а також на Інтернет-сайті банку -www.yab.ua (а.с. 4). Відповідно до умов Договору відповідач відкрив позивачу поточний рахунок № 040000349652 у доларах США та зобов'язався здійснювати його обслуговування відповідно до положень Договору та чинного законодавства України. Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. 24 лютого та 26 березня 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявами про видачу залишку коштів на його рахунку у розмірі 8 161 доларів 00 центів США (а.с. 5, 6). Проте, вимоги позивача відповідач виконав несвоєчасно і, як вбачається з виписки по поточному рахунку позивача (а.с. 31), не в повному обсязі, оскільки станом на 16 вересня 2014 року на рахунку позивача знаходяться його кошти у розмірі 83 долари 37 центів США. Разом з тим, відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, ст. 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Згідно положень ч.ч. 2, 3 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення коштів підлягає задоволенню, а ту суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача суму залишку коштів на валютному рахунку у розмірі 82 доларів 37 центів США, що в гривневого еквіваленті за курсом НБУ на день винесення рішення становить 1 077 грн. 59 коп. (82,37х13,082315=1077,59029). Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивач має право звернутись до суду з заявою про повернення сплаченої суми судового збору у зв'язку із зменшенням розміру позовних вимог. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 533, 1066-1068, 1073, 1074 ЦК України та

Outcome: approved