Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовною заявою до суду, та пояснює, що 26 лютого 2018 року між ним та [PERSON] в м. Чернігові було укладено договір позики №1, згідно якого позивач надав відповідачу безпроцентну позику в сумі 310 385,00 гривень, строк надання позики становить 1 місяць і кінцевий термін повернення - 25 березня 2018 року. Пунктом 5.1 Договору позики №1 передбачено, що Позичальник зобов'язується повернути отриману позику в готівковому порядку шляхом підписання Акту прийому-передачі грошових коштів у строк, вказаний в п.4.2 Договору. Позика має бути повернута в національній валюті в сумі, що на день повернення буде еквівалентна 11 500 доларів США за курсом НБУ. Так, 26.02.2018 року після підписання договору позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 310 385,00 грн., про що ними в присутності було підписано Акт приймання - передачі грошових коштів в сумі 310 385,00 грн. Відповідач свої зобов'язання щодо повернення коштів відповідно до умов договору не виконав. Станом на 30 липня 2018 року відповідач заборгованість за договором позики в сумі 310 385 грн. не повернув, Станом на 30.07.2018 р. офіційний курс національної валюти гривні до долара США становить 26,76. Таким чином заборгованість відповідача становить 307 740,00 грн. (11 500 дол. США х 26,76). Відповідно до п. 6.2 Договору за порушення строків повернення позики Позичальник виплачує пеню у розмірі діючої подвійної облікової ставки НБУ від залишку несплаченої суми за кожний день прострочення повернення грошових коштів. Облікова ставка НБУ з 02.03.2018 р. по 12.07.2018 р. становила 17% річних, з 13.07.2018 р. по сьогоднішній день становить 17,5% річних. Позивач просить розірвати Договір позики №1 від 26.02.2018 року, укладений між сторонами у справі, стягнути на користь позивача з відповідача 347493,63 грн. заборгованості за договором та судові витрати. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. У судове засідання відповідач не з'явився без повідомлення причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (повідомлявся за місцем реєстрації та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України), відзив не подав, представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, а тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. З Договору позики № 1 від 26.02.2018 року (а.с. 26-28) вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір, за яким позивач передав у власність відповідача безпроцентну позику у розмірі 310 385 грн., що на день укладення цього Договору за курсом НБУ складає 11 500 доларів США на строк один місяць із кінцевим терміном повернення - 25.03.2018 року. З акту прийому-передачі від 26.02.2018 року (а.с. 29) вбачається, що [PERSON] передав у власність, а [PERSON] прийняв грошові кошти у власність у сумі 310 385 грн., що на день укладення Договору позики № 1 за курсом НБУ складає 11 500 доларів США. Пунктом 5.1 Договору позики №1 передбачено, що Позичальник зобов'язується повернути отриману позику в готівковому порядку шляхом підписання Акту прийому-передачі грошових коштів у строк, вказаний в п. 4.2 Договору. Позика має бути повернута в національній валюті в сумі, що на день повернення буде еквівалентна 11 500 доларів США за курсом НБУ. Відповідно до п. 8.2 Договору позики №1 від 26.02.2018 року договір діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань. Кожна Сторона вправі вимагати дострокового розірвання Договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений договір позики, в якому були визначені всі істотні умови та передбачені наслідки невиконання цих умов. Відповідач належним чином свої обов'язки за договором не виконував, внаслідок чого допустив виникнення заборгованості. Таким чином, враховуючи те, що відповідач, будучи ознайомленим з умовами договору, уклавши вказаний договір, не виконує його істотні умови щодо порядку та строків його погашення, хоча взяв на себе зобов'язання їх виконувати та вчасно погашати заборгованість, не подає відомості про причини порушення взятих на себе зобов'язань, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до вимог ст. 625 ЦК України. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, кількість прострочених днів з 26.03.2018 року по 30.07.2018 року складає 127 днів. З урахуванням прострочених днів (127), суми заборгованості (307 740 грн.), то 3 % річних становитимуть 3 212,27 грн.. Відповідно до п. 6.2 Договору позики № 1 при порушенні Позичальником строку повернення позики він повинен сплатити Позикодавцю пеню у розмірі діючої облікової ставки НБУ від залишку несплаченої суми за кожний день прострочення повернення грошових коштів. Облікова ставка Національного банку України з 02.03.2018 року по 12.07.2018 року становила 17% річних, з 13.07.2018 року по 01.08.2018 року - 17,5 % річних. Враховуючи суму боргу, кількість днів прострочення, облікову ставку НБУ, розмір пені складає 36 541,36 грн. На підставі викладеного, з відповідача на корить позивача стягненню підлягає заборгованість за договором позики 307 740 грн., три відсотки річних в сумі 3212,27 грн., та інфляційне збільшення суми боргу в сумі 36 541,36 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 3474,95 грн.

Outcome: approved