Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 06.03.1993 року у відділі державної реєстрації актів громадянського стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 104. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що шлюбні відносини з відповідачкою припинено в 2015 році через відсутність кохання та взаємоповаги, байдужості до життя та проблем один одного. Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільного господарства з відповідачкою не ведуть, проживають окремо, не мають спільного бюджету та не підтримують шлюбних сосунків. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, на примирення не згодний і наполягає на розірванні шлюбу. Спір про майно відсутній. Позивач в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розірвати шлюб. Відповідачка в судове засідання надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Маріянчук». Відповідно до ч.1, 4 ст.\~206\~ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 3 статті 200\~ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. В судовому засіданні судом встановлено, що 06.03.1993 року у відділі державної реєстрації актів громадянського стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 104, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 163485. Від даного шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинено в 2015 році через відсутність кохання та взаємоповаги, байдужості до життя та проблем один одного. Спільного господарства з відповідачкою не ведуть, проживають окремо, не мають спільного бюджету та не підтримують шлюбних сосунків. Спір про майно відсутній. Відповідно до ст.ст.\~110-112\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння. Сімя розпалася остаточно та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя\~власної гідності, поваги до себе. На підставі наведеного, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, відповідно до ст.\~112\~СК України є підстави для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачкою. Згідно ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] просила суд після розірвання шлюбу зазначити їй шлюбне прізвище «Маріянчук». Тому суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу відповідачці зазначити шлюбне прізвище «Маріянчук».

Outcome: approved