Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просив визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, після померлого [PERSON] терміном на один місяць. Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] на день смерті, яка мала місце [INFO], володів на праві приватної власності квартирою в [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO], на однокімнатну квартиру по [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його дідусь [PERSON], який за своє життя склав заповіт, згідно з яким майно, а саме належна йому квартира за адресою: [ADDRESS] заповідалась позивачу [PERSON] Звернувшись до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав позивач отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на квартиру та у зв'язку із пропуском шестимісячного терміну звернення для прийняття спадщини. Вважає, що він пропустив шестимісячний строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки був завантажений на роботі, що підтверджується довідкою з місця роботи. На його думку, є всі підстави для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Що стосується відсутності у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно зазначив, що за життя дідусю [PERSON] на підставі рішення ЖБК «Трикотажник-2» було виділено однокімнатну квартиру по [ADDRESS] де він постійно проживав та був зареєстрований. Згідно довідки №835/17 від 21.10.2017 року [PERSON] був членом ЖБК «Трикотажник-2» та повністю сплатив необхідні членські внески, тобто повністю виплатив квартиру, отриману ним по ордеру. Проте, своєчасно квартира не була оформлена у встановленому порядку. Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність» право власності на кооперативну квартиру набувала не будь-яка особа, яка здійснювала платежі в рахунок пайових внесків, а тільки член ЖБК та члени його сім'ї, які повністю внесли пайовий внесок за квартиру, надану їм у користування. Оскільки до цих пір право [PERSON] щодо належності йому спадкової квартири не оспорене, більше того, визнано ЖБК «Трикотажник-2», вважає, що його дідусь правомірно набув та володів спадковою квартирою, проте своєчасно не зміг оформити її у встановленому законом порядку, що надає йому право успадкувати її за заповітом. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 23.11.2017 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 04.01.2018 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач у підготовче судове засідання не з'явився. Надав заяву в якій просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення рішення не заперечував. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явилась. Надала письмові пояснення в яких позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення рішення не заперечувала. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач визнала позов у повному обсязі, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмові заяви позивача та пояснення відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 27.12.2015 року виданого Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві, дідусь позивача [PERSON] помер [INFO]. За життя, [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті зробив розпорядження, а саме: належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] заповів позивачу [PERSON] Вказаний заповіт було посвідчено державним нотаріусом Дев'ятої Київського державної нотаріальної контори 12.06.1997 року. З матеріалів спадкової справи №536/2017 вбачається, що позивач звернувся до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, постановою державного нотаріуса Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Підставою для відмови було те, що позивач [PERSON] пропустив встановлений шестимісячний термін для прийняття спадщини та у позивача були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Позивач просив визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, після померлого [PERSON] терміном на один місяць. Як на підставу своїх вимог посилався на те, що він не мав змоги звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний термін, оскільки був завантажений на роботі. Зазначені твердження позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Згідно довідки ДП «НОВИЙ ОБРІЙ» [PERSON] протягом червня-липня 2017 року, з урахуванням покладених на нього посадових обов'язків, був задіяний у відновленні інформації та відтворенні сайтів ДП «Новий Обрій», які були заблоковані у зв'язку з хакерською атакою, працюючи понад встановлений нормами праці трудовий час (після 18:00 та у вихідні дні). Як зазначено в ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом достовірно встановлено, що позивач з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], у зв'язку із чим позивачу слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном в один місяць. Позивач також просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] на день смерті, яка мала місце [INFO], володів на праві приватної власності квартирою в [ADDRESS] та визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO], на однокімнатну квартиру по [ADDRESS], на що слід зазначити наступне. Встановлено, що [PERSON] був членом ЖБК «Трикотажник-2». З довідки ЖБК «Трикотажник-2» №835/17 від 21.10.2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Сума пайового внеску виплачена у повному обсязі. Індексація балансової вартості квартири в ЖБК не проводилась. Станом на 01.10.2017 року заборгованості за комунальні послуги немає. З інформаційної довідки КВ-2017 №28277 від 24.07.2017 року Київського міського бюро технічної інвентаризації квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована не була, тобто [PERSON] своє право власності не зареєстрував. Ст. 15 Закону України «Про власність» передбачено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до ч. 2 п 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Відповідно до ч. 1 п. 16 вказаної Постанови, при вирішенні спорів у зв'язку зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК та враховувати, що заповідач, зокрема має право: призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Як встановлено вище, [PERSON] повністю сплатив пайовий внесок за квартиру [ADDRESS]. Отже, відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність» спадкодавець, [PERSON], за життя набув право власності на квартиру [ADDRESS]. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ч. 1 вказаного закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір за подання позовної заяви в сумі 7037,48 грн. (за вимоги майнового характеру), 640,00 грн. (за вимоги немайнового характеру) та 640,00 грн. (за вимоги немайнового характеру). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача. З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 321, 328, 392, 1216, 1217, 1233, 1278 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 200, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд ,-

Outcome: approved