Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просила в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: Харківська обюласть, харківький район, с. Бабаї, вул. Шевченка, 38. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що сторони перебували у шлюбі з 31.10.1998 року по 09.07.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина : [PERSON], [INFO]. У період шлюбу 28.05.2004 року, сторонами був придбаний житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, вул. Шевченка, 38 право власності на який зареєстроване на відповідача. Позивач судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій позов повністю підтримала і просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Адресно-довідкового Бюро ГУМВС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3.\~ст.. 122 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи суду не надав, тому судом оголошено про заочний розгляд справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У ході судового розгляду справи були встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 31.10.1998 року, який розірвано на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 09.07.2012. Згідно договору купівлі-продажу від 28 травня 2004 року, укладеного між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №157, у період шлюбу був придбаний житловий будинок літ. А-1 житловою площею 34,90 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, вул. Шевченка, 38. Як вбачається зі змісту зазначеного договору купівлі-продажу, спірний будинок був придбаний за 21 200 гривень. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається,що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуальногокористування,є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно правової позиції викладеної у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, суду необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно відтого, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Враховуючи те, що в період придбання спірного житлового будинку, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, несли спільні витрати на його придбання, суд приходить до висновку, що сторони набули право спільної сумісної власності на зазначений житловий будинок. Виникнення режиму спільної сумісної власності подружжя на все придбане за час шлюбу майно презюмується, доки інший з подружжя не довів іншого, тобто діє презумпція спільного майна подружжя. Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки відповідачем не надано заперечень проти способу поділу майна, запропонованого позивачем, суд погоджується з таким способом розподілу майна, при цьому, суд враховує, що частки сторін при такому поділі будуть рівні.

Outcome: approved