Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом в суд, мотивуючи вимоги тим, що 26 січня 2015 року придбав у власність в Новоушицького районного споживчого товариства складське приміщення, розташоване в [ADDRESS], що підтверджується накладною №4 та квитанцією до прибуткового касового ордеру №45. Оскільки дане приміщення не придатне для експлуатації, він придбав його під розборку на будівельні матеріали, про що ї зазначено у товарній накладній - каміння, шифер, цегла та дрова, вартістю 2430 грн., яка є підтвердженням укладання між сторонами договору купівлі-продажу. Він має намір використовувати складське приміщення шляхом демонтування, проте відповідач [PERSON] чинить йому перешкоди у вільному доступі до нього, самовільно навішавши замки. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, додавши, що відповідач використовує складське приміщення для зберігання власного товару, оскільки займається торгівельною діяльністю у магазині за цією ж адресою, проте жодного правовстановлюючого документу, який би надавав йому право користуватись приміщенням складу, немає. Представник відповідача позов не визнав, в заперечення послався на договір оренди об»єкта нерухомості - частини приміщення магазину в с. Івашківці Новоушицького району, укладений між [PERSON] і Новоушицьким РайСТ та договір купівлі-продажу цього ж орендованого приміщення - 29/100 частки (101,1 кв.м.) магазину в [ADDRESS], укладений між [PERSON] і Новоушицьким РайСТ. Зазначив, що відповідач у викупленому приміщенні здійснює торгівельну діяльність, а спірне складське приміщення використовує для зберігання товаро-матеріальних цінностей за усною домовленістю з головою РайСТ Дитинюк С.А. Крім того відповідачем за власні кошти складське приміщення частково відремонтовано, а при здійсненні продажу РайСТ не повідомило відповідача про можливість придбати будівельні матеріали. Представник третьої особи проти позову заперечила, зазначивши, що відповідач немає жодних правових підстав використовувати спірне складське приміщення, яке відчужене позивачу, як будівельні матеріали, з дозволу правління спілки споживчих товариств Хмельницької області. Крім того зауважила, що частина нежитлового приміщення площею101,1 кв.м., яка була предметом договору оренди та в подальшому договору купівлі-продажу, є відокремленим приміщенням та не має жодного відношення до спірного складського приміщення. Заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.316, ч.1 ст.317, 391 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно даних книги «Основні засоби» Новоушицького районного споживчого товариства за 2014-2016 роки на балансі товариства з 1973 року перебував склад, балансовою вартістю 5093,18 грн. із залишковою вартістю станом на 01.01.2015 року 0 грн. На підставі акту про ліквідацію основних засобів від 30.12.2014 року складське приміщення в с. Івашківці Новоушицького району внаслідок непридатності до експлуатації підлягає списанню та складається із будівельних матеріалів: камінь , шифер, цегла, дрова, вартістю 2430 грн. Відповідно до листа Новоушицького РайСТ правління спілки споживчих товариств Хмельницької області постановою №27 від 31.12.2014 року прийняло рішення про списання з балансу основних засобів Новоушицького РайСТ в зв»язку з граничним зносом та нерентабельністю відновлення будівлі складу в с. Івашківці, з дозволом на продаж через торгову мережу вихідних будівельних матеріалів. Згідно даних накладної №4 від 26.01.2015 року Новоушицьке РайСТ продало [PERSON] на розборку складське приміщення, непридатне для експлуатації в [ADDRESS], яке складається із каміння, шифера, цегли, дров загальною вартістю 2430 грн. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №45 від 26.01.2015 року [PERSON] сплатив Новоушицькому РайСТ 2430 грн. за придбане складське приміщення під розборку. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] набув право власності на непридатне для експлуатації складське приміщення в [ADDRESS], яке складається із каміння, шифера, цегли, дров загальною вартістю 2430 грн. Із договору купівлі-продажу частки нежитлової будівлі від 19.12.2014 року вбачається, що [PERSON] купила, а Новоушицье РайСТ продало нежитлову будівлю магазину в [ADDRESS] площею 101,1 кв.м. Із звернень Новоушицького РайСТ до [PERSON], Акту , складеного головою РайСТ Дитинюк С.А., сільським головою Копитко С.І., власником [PERSON], вбачається, що [PERSON] чинить перешкоду позивачу в користуванні складським приміщенням. Не заперечив даного факту в судовому засіданні і представник відповідача, підтвердивши, що в спірному складському приміщенні відповідачем зберігаються товарно-матеріальні цінності, у вхідні двері вмонтований замок. Посилання представника відповідача на право користування складським приміщенням на підставі договору купівлі-продажу 29/100 частки магазину в [ADDRESS], укладеного між [PERSON] і Новоушицьким РайСТ - не заслуговують на увагу, оскільки судом встановлено та не заперечується сторонами, що спірне складське приміщення є відокремленим від будівлі, яка є предметом зазначеного договору, ніким не орендовано та нікому не відчужено до моменту придбання 26.01.2015 року позивачем. Також суд не приймає до уваги посилання представника відповідача про переважне право купівлі спірного майна, оскільки таке право належить лише співвласникам майна. Таким чином, судом встановлено, що позивач, який є власником складського приміщення в [ADDRESS] звернувся в суд з негаторним позовом до відповідача, який протиправно ускладнює здійснення ним повноважень користування або розпорядження майном, порушення зазначених повноважень власника є тривалими і об»ективно існують на день розгляду справи, тому підлягають захисту.

Outcome: approved