Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка, що розташовані за адресою: [ADDRESS] Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав померлій [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27.02.1989 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Ясинуватської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 485, та зареєстрованого 03.03.1989 року Донецьким бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за № 511. Земельна ділянка площею 0,1000 гектарів для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд,кадастровий номер [NUMBER] , належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] б/н, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 33-338 від 25.05.1996 року, про що свідчить витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку: номер витягу НВ-1403635532018, дата формування 06.09.2018. За життя [PERSON] склала заповіт на випадок її смерті, посвідчений державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори 26.02.1998 року, зареєстрований у реєстрі за № 917, згідно якого вона на випадок смерті заповідала позивачу належні їй земельну ділянку та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер десять [ADDRESS] . Позивач своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про отримання спадщини. 14 листопада 2018 року державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1000 гектарів, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER] , за земельними угіддями землі під житловою забудовою). Разом з тим, постановою в.о. державного нотаріуса Авдіївської державної нотаріальної контори від 24.07.2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначений житловий будинок та господарські будівлі у зв`язку з відсутністю у позивача необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, а саме: відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Крім того, позивачем не були надані відомості з паперових носіїв, так як реєстрові книги та реєстраційна справа на зазначений житловий будинок зберігаються в архіві Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації м. Ясинувата. Місто Ясинувата на теперішній час є населеним пунктом, на території якого органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. З урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати за [PERSON] права власності на житловий будинок житловою площею 18,8 кв.м., визначений у плані літерою А-1, з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані на земельній ділянці загальною площею 0,1000 гектарів з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER] ), в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач та його представник належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви, в яких просили задовольнити позов та розглянути справу без їх участі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі і прийняти рішення на розсуд суду. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 12.12.2018 року дану справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Витребувано з Авдіївської державної нотаріальної контори копії матеріалів спадкової справи та інформаційні довідки зі Спадкового реєстру спадкової справи відносно спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 09.01.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.10.2007 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області. Згідно із заповітом, посвідченого державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори 26.02.1998 року, зареєстрованого у реєстрі за № 917, [PERSON] заповідала [PERSON] належні їй земельну ділянку та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав померлій [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27.02.1989 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Ясинуватської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 485, та зареєстрованого 03.03.1989 року Донецьким бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за № 511. Земельна ділянка площею 0,1000 гектарів для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд,кадастровий номер [NUMBER] , належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] б/н, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 33-338 від 25.05.1996 року, про що свідчить витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку: номер витягу НВ-1403635532018, дата формування 06.09.2018. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217\~Цивільного кодексу\~України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може\~призначити своїми\~спадкоємцями одну\~або кілька\~фізичних осіб,\~незалежно від\~наявності у\~нього з\~цими особами\~сімейних,\~родинних відносин,\~а також\~інших учасників\~цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. (ст.1270 Цивільного кодексу України) Таким чином, внаслідок\~\~відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Судом встановлено,\~що 31.03.2008\~року [PERSON] \~звернулася\~\~до\~Авдіївської державної\~нотаріальної контори\~із заявою\~про намір\~прийняти\~\~спадщину за\~заповітом після\~смерті\~ [PERSON] [PERSON] ,\~\~яка\~померла [INFO] ,\~до складу\~якої входить\~майно,\~а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] 14 листопада 2018 року державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1000 гектарів, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER] , за земельними угіддями землі під житловою забудовою). Постановою в.о. державного нотаріуса Авдіївської державної нотаріальної контори від 24.07.2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та господарські будівлі [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, а саме: відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України\~\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Згідно із ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: зокрема, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст.\~67\~Закону України\~«Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності відповідно до\~ст.328 ЦК України\~набувається на підставах, що не заборонені законом. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено,\~\~що за життя [PERSON] належав будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ,\~\~право власності на спадкове майно\~перейшло в порядку спадкування за заповітом спадкоємцю [PERSON] , яка у встановленому порядку\~\~заявила про намір прийняти спадкове майно, однак не отримала свідоцтво про право власності на спадкове майно,\~\~через відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів. В той же час\~\~обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] \~за життя набула\~\~або володіла\~\~нерухомим майном, що входить до спадкової маси,\~\~ неправомірно, або на вказане майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи,\~\~судом не встановлено. \~ \~ \~ \~Згідно з статтею 392\~Цивільного кодексу\~України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Відповідно до частини третьої ст.89\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. \~\~ \~\~Статтею 16\~цього ж\~Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved