Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним. В позовній заяві він зіслався на те, що 11 серпня 1999 року ним було придбано за 5282,00 грн. у [PERSON] 3/5 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до діючого на той час Закону України «Про товарну біржу», угоду було укладено на Товарній біржі «Українська». Всі умови щодо письмової форми правочину були виконані. Договір купівлі-продажу житлового будинку зареєстровано на Товарній біржі «Українська» 11.08.1999 року за №42103. Відповідно до вказаного договору купівлі-продажу житлового будинку за позивачем 25.08.1999 року в Синельниківському МБТІ зареєстровано право власності. Так, 17 березня 2015 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. з метою подальшої повної реалізації його прав як законного власника будинку, а саме - оформлення договору купівлі - продажу вказаного будинку, однак, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.03.2015 в оформлені договору купівлі-продажу йому було відмовлено, по причині невідповідності угоди купівлі-продажу нерухомого майна встановленій законом формі, а саме відсутності нотаріального посвідчення. Тому просить суд визнати договір купівлі-продажу нерухомості - 3/5 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], укладений 11 серпня 1999 року, дійсним. Справу розглянуто згідно ч. 2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивача, його представника та третьої особи, які надіслали до суду заяву з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просять суд позов задовольнити. Третя особа проти задоволення позову не заперечує. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідачів [PERSON], Товарної біржи «Українська», які вдруге не з'явилися в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді були повідомлені належним чином через газету «Вісті Придніпров'я». Представник позивача проти винесення заочного рішення не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи видно, що 11 серпня 1999 року позивачем було придбано за 5282,00 грн. у [PERSON] 3/5 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], договір купівлі-продажу житлового будинку зареєстровано на Товарній біржі «Українська» 11.08.1999 року за №42103 (а.с.4). Як вбачається з копії реєстраційного посвідчення, за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомості, посвідченого Покровською філією товарної біржі «Українська» 11.08.1999 року №42103 належить 3/5 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). З копії технічного паспорту на жилий будинок індивідуального житлового фонду видно, що [PERSON] являється власником 3/5 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-9). Так, приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. від 17.03.2015 року, [PERSON] було відмовлено у посвідчені договору купівлі - продажу житлового будинку (а.с.10). Відповідно до ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі - продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну суму. Частиною 2 ст.219 ЦК України передбачено, що суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, немає сумнівів проти визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved