Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про зменшення розміру стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 25.10.20219 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] в розмірі 2118 гривень на утримання [PERSON] та 1699 гривень для утримання [PERSON] , але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їхнього поволіття. Вказує, що приблизно у травні 2020 року потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої отримав тілесні ушкодження, через які отримав третю групу інвалідності загального захворювання безтерміново. Пояснює, що у зв`язку із погіршенням стану здоров`я та відсутністю заробітку, він не в змозі повноцінно виконувати свій обов`язок та сплачувати аліменти в загальній сумі 3817 гривень щомісяця та просить суд зменшити розмір стягнення аліментів. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву із проханням задовольнити позов у повному обсязі та розглянути справу у його відсутність. В судовому засідання відповідачка позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вивчивши матеріли справи, вважає що позов необхідно задовольнити, виходячи з наступного: Судом встановлено, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 25.10.2019 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2118, 00 грн. щомісячно, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття та на утримання [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1699, 00 грн. щомісячно, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Також судовм встановлено, що згідно довідки виданої МОЗ України серії 12 ААВ № 280838 від 10.02.2021 року [PERSON] є інвалідом ІІІ групи. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що із погіршенням стану здоров`я, він вимушений проходити обов`язкове лікування, яке спрямоване на підтримання його здоров`я, що призводить до відсутності заробітку, а отже і до зниження можливості виконувати свій обов`язок щодо сплати аліментів в загальній сумі 3817 гривень на місяць. Таким чином, суд убачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів (позивача) в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Зменшення розміру аліментів з 2118 гривень на 1260 гривень на утримання [PERSON] та з 1699 гривень на 1007 гривень на утримання [PERSON] , але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їхнього поволіття, на думку суду, є розумним та не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини. Враховуючи наведене позовна вимога підлягає задоволенню.

Outcome: approved