Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що 14 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку»( ПАТ «ВБР») та [PERSON] укладено Кредитний договір № ІКCASHSTG.240213.001, згідно з яким Банк надав [PERSON] кредит в сумі 31 050,00 грн. на наступні цілі: в розмірі 30 000,00 грн. на споживчі потреби; в розмірі 150,00 грн. на сплату комісії за реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна; в розмірі 900,00 грн. на оплату винагороди банку за надання фінансового інструменту. Термін користування кредитом до 04 травня 2017 року, з процентною ставкою 0,001% річних. Згідно п.1.6 Кредитного договору позичальник сплачує банку комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 3,20% від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати. Відповідач належним чином не виконав зобов»язання за кредитним договором, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 24.10.2016 р. становить 17 086,46 грн., а саме: поточна заборгованість по тілу кредиту - 5950,66 грн.; прострочена заборгованість по тілу кредиту - 10 142,19 грн.; поточна заборгованість за процентами - 0,01 грн.; прострочена заборгованість по комісії - 993,60 грн. Просить суд, стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» заборгованість за кредитним договором № ІКCASHSTG.240213.001 від 14.05.2014 р. в розмірі 17 086,46 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи в її відсутність не надав. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст.ст.224-225 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступне. Судом встановлено, що 14 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку»( ПАТ «ВБР») та [PERSON] укладено Кредитний договір № ІКCASHSTG.240213.001, згідно з яким Банк надав [PERSON] кредит в сумі 31 050,00 грн. на наступні цілі: в розмірі 30 000,00 грн. на споживчі потреби; в розмірі 150,00 грн. на сплату комісії за реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна; в розмірі 900,00 грн. на оплату винагороди банку за надання фінансового інструменту. Термін користування кредитом до 04 травня 2017 року, з процентною ставкою 0,001% річних. Згідно п.1.6 Кредитного договору позичальник сплачує банку комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 3,20% від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка станом на 24.10.2016 р. становить 17 086,46 грн., а саме: поточна заборгованість по тілу кредиту - 5950,66 грн.; прострочена заборгованість по тілу кредиту - 10 142,19 грн.; поточна заборгованість за процентами - 0,01 грн.; прострочена заборгованість по комісії - 993,60 грн. Згідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що відповідач в однобічному порядку не виконує покладені на нього договором зобов'язання по поверненню кредиту та оплаті за користування грошима, тому позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. При вирішенні питань щодо судових витрат суд керується нормами ст.79, 88 ЦПК України. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved