Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивую-чи своє вимоги тим, що шлюб фактично розпався, причина розпаду - відсутність взаємопоро-зуміння, втрата почуттів один до одного та несумісність характерів. У зв`язку з наведеним просив шлюб розірвати. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Представник позивача надала до суду заяву, в якій зазначила, що на заявлених вимогах про розірвання шлюбу наполягає, строк для примирення просить не надавати. Просить розгляд справи проводити за її відсутністю та відсутністю позивача. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була пові-домлена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи він неї не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукоза-писувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 лютого 1995 року Каховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №26, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Від шлюбу сторони сина [PERSON] , [INFO] . Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюють-ся Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав люди-ни і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифі-кована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвен-ції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоло-віка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7, Конвенції про захист прав людини і основоположних сво-бод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі свої-ми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виника-ють зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розір-вання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подруж-жя суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задово-ленню.

Outcome: approved