Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягненнястрахового відшкодування в розмірі 51090,00 грн. та 1762,00 грн. судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що з вини відповідача, 15.06.2014 року була скоєна ДТП, внаслідок якої пошкоджено автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER], який на момент ДТП належав [PERSON] Зазначає, що відповідач заподіяну шкоду власнику пошкодженого автомобіля не відшкодував, оскільки на час скоєння ДТП не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, проте така шкода 13.05.2015 року, була відшкодована позивачем у розмірі 50000,00 грн., внаслідок чого у нього виникло право регресної вимоги до відповідача. 07.05.2015 року МТСБУ звернулося до відповідача з вимогою про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати а також витрат за послуги аварійних комісарів у сумі 1090,00 грн., проте на даний час такі не компенсовано. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування) якого невідоме, згідно вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України викликався до суду, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, однак в судове в засідання не з'явився без повідомлення причин, не подав відзив на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України так як представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового зсідання технічними засобами згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що15.06.2014 року о 00 год. 30 хв. на 415 км +300 м. автодороги Львів-Бібрка-І.Франківськ, поблизу [ADDRESS] [PERSON], який керував автомобілем марки «ВАЗ 2102», н.з. [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Volkswagen Passat» н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], що підтверджується постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.12.2014 року. В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль Volkswagen Passat» н.з. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. З метою встановлення розміру заподіяної шкоди МТСБУ відповідно до п.40.3 ст.40 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» залучило аварійних комісарів, вартість послуг яких складає 1090,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення. На підставі заяви про виплату страхового відшкодування, потерпілого [PERSON], відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 55 та додатку до нього, МТСБУ була здійснена виплата страхового відшкодування у розмірі 50000,00 грн. Загальний розмір понесених позивачем витрат складає 51090,00 грн., з яких 50000,00 грн. - страхове відшкодування; 1090,00 грн. - витрати на визначення розміру шкоди та збір документів. Факт виплати підтверджується платіжним дорученням № 9113 від 13.05.2015 року. Зазначена шкода винуватцем ДТП особисто не була відшкодована потерпілій особі, оскільки на дату її скоєння відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п. 41.1.«а» ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.38.2.1, п. 38.2 ст.38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст.13 Закону. 07.05.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про компенсацію в порядку регресу, понесених витрат, у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому, однак така на час розгляду справи в добровільному порядку відповідачем не відшкодовані. На підставі наведеного вище, беручи до уваги те, що МТСБУ відповідно до закону здійснило регламентну виплату за водія транспортного засобу, що спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, те, що відповідач в добровільному порядку не повертає сплачені позивачем кошти, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги в підставні та підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України при задоволенні позовних вимог з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved