Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 07 травня 2007 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав від нього грошові кошти в сумі 20000 доларів США, які зобов`язався повернути до 07 травня 2010 року. Як передбачено умовами договору, Позичальник за користування позикою сплачує процент, який становитиме 30 % річних та буде справлятись за фактичну кількість днів користування наданими в позику коштами. Вказаний відсоток за користування позикою сплачується лише за користування коштами протягом строку дії Договору, вказаного у п.2.2. Договору. В разі неповернення позики в строк, передбачений п.2.2. Договору Позичальник зобов`язується кожен день сплачувати підвищений відсоток у розмірі 1 % від суми позики за кожен день користування коштами, до часу повного погашення боргу та відсотків. Факт отримання коштів підтверджується договором позики та розпискою, власноручно написаною відповідачем. На даний час відповідачем кошти не повернуті, вимога про повернення боргу отримана відповідачем 21.09.2018 року, однак залишена без реагування. В зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 20\~000 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 562\~200 грн. та суму процентів за користування коштами у розмірі 3\~215\~825 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 грудня 2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого засідання на 22 січня 2019 року о 15-30 год. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2019 року закрито підготовче провадження по справі. Цивільну справу призначено до судового розгляду на 11 квітня 2019 року о 10-30 год. В судовому засіданні представник позивача адвокат Ковтун А.В. позов підтримав повністю та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики в сумі 20000 доларів США та проценти за користування позикою в розмірі 3\~215 825 грн. Представник відповідача - адвокат Руднічук Д.В. в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення боргу за договором позики в розмірі 20\~000 доларів США визнав, в частині стягнення процентів заперечував, мотивуючи тим, що в розписці не передбачено стягнення відсотків. Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року. Згідно з ч. 3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 07 травня 2007 року між [PERSON] ( [PERSON] та [PERSON] ( [PERSON] ) було укладено договір позики. Відповідно до п. 1 Договору у день підписання Договору Позикодавець передає в борг, а Позичальник приймає у власність грошові кошти в сумі 20000 доларів США, що в гривневому еквіваленті на день укладення даного Договору складає 101\~000 гривень, згідно офіційного курсу НБУ 1 долар США 5,05 грн. Згідно пункту 1.2. Договору факт одержання грошей підтверджується розпискою власноручно написаною Позичальником в момент передачі йому коштів. Пунктами 2.2., 2.3. передбачено, що позика надається строком на 3 роки до 07 травня 2010 року. Зі спливом строку встановленого п. 2.2. даного Договору його дія автоматично продовжується на той самий строк. За користування позикою Позичальник сплачує процент, який становить 30 % річних та буде справлятись за фактичну кількість днів користування наданими в позику коштами. Вказаний відсоток за користування позичкою сплачується лише за користування коштами протягом строку дії Договору, вказаного у п.2.2. Договору. Відсотки нараховуються на суму позики визначену у гривневому еквіваленті за курсом НБУ до долара США на день передачі коштів (пункт 4 Договору). В разі неповернення позики в строк, передбачений п.2.2. Договору Позичальник зобов`язується кожен день сплачувати підвищений відсоток у розмірі 1% від суми позики за кожен день користування коштами, до часу повного погашення боргу та відсотків. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1046-1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З огляду на вищезазначені норми цивільного законодавства за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як факт його укладення, так і\~умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Для того щоб договір позики набрав чинності, необхідне підтвердження одержання позичальником позики. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11.11.2015 у справі № 6-1967цс 15. В цій постанові зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов згідно із ч. 2\~ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми та дату отримання коштів. Розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 02.07.2014 у справі № 6-79цс14, договір позики є укладеним з моменту передання грошей; складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Факт передання коштів повинен бути підтверджений розпискою. Зважаючи на наведене, проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в порядку статті 81\~ЦПК України докази в їх сукупності, суд визнає, що між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики, й письмова розписка відповідача свідчить про його укладення 07.05.2007 року відповідно до вимог чинного цивільного законодавства. Оригінал зазначеної розписки знаходиться у позивача і є документом, який підтверджує продовження існування боргових зобов`язань. Судом встановлено та не заперечувалось стороною відповідача у судовому засіданні, що з часу укладення договору позики відповідач не здійснив жодного платежу на погашення боргу. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що відповідач у визначені договором позики строки не повернув в повному обсязі суму позики, вимоги позивача щодо повернення суми позики є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Водночас, відповідно до п.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. В даному випадку, в договорі позики ( п.4, п.5 Договору) передбачено сплату процентів за користування позикою. Суд погоджується з розрахунком наданим позивачем, відповідно до якого розмір процентів за користування позикою становить ( згідно п.4 Договору) за період з 07.05.2007 року по 07.05.2010 року ( 101\~000 х 30 % /365 = 83 грн. 1день; Кількість днів прострочення за період 1095 днів х 83 грн. = 90\~885 грн.). Згідно п.5 Договору ( кількість днів прострочення за період з 08.05.2010 року по 01.11.2018 року - 3094 дня.. 101\~000 грн. х 1 % = 1010 грн.; 3094 дні х1010 грн. = 3124940 грн.). Всього нарахованих процентів за п.4, п.5 Договору складає 3215825 грн. Заперечення відповідача стосовно того, що в розписці не зазначено про сплату відсотків за користування позикою, а тому і обов`язку зі сплати не виникає, суд оцінює критично, оскільки в даних правовідносинах розписка є лише фактом підтвердження укладення між сторонами договору, всі істотні умови викладені безпосереднього в Договорі позики, який підписаний обома сторонами правочину. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі. Разом з тим, згідно з частинами першою, другою\~статті 533 ЦК України\~грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. З наведеного положення вказаної норми випливає, що сума, яка підлягає сплаті в іноземній валюті, визначається за офіційним курсом відповідної валюти, зокрема, на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Позивачем в позовній заяві зазначено, що станом на 01.11.2018 року офіційний курс НБУ долара США по відношенню до гривні становить 1 долар США=28.11 грн. Гривневий еквівалент за курсом НБУ валютної заборгованості відповідача перед позивачем станом на 01.11.2018 становить: 20 000 доларів США=562\~200 грн. Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума основного боргу за договором позики від 07 травня 2007 року в розмірі 20 000 доларів США, що станом на 01.11.2018 року в гривневому еквіваленті з розрахунку курсу НБУ за 1-н долар 28.11 грн. складає 562 200 грн. та сума процентів за користування позикою в розмірі 3\~215\~825 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач був звільнений від сплати судового збору як інвалід 2 групи, а відтак, виходячи із\~задоволеної суми\~позову,судовий збір в сумі 9605 грн. 00 коп. підлягає до стягнення з відповідача до спеціального фонду державного бюджету України \~ \~ \~ \~

Outcome: approved