Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору б/н від 12.06.2008 р. відповідач отримав кредит у розмірі 11000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач на підставі п.2.1.1.5.5 Договору зобов'язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. В порушення умов договору відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 15.11.2017 р. утворилася заборгованість у розмірі 35190,59 грн., з яких: 12529,78 грн. тіло кредиту; 9698,60 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 11048,37 грн.- нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. штраф (фіксована частина); 1663,84 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 12.06.2008 р. у сумі 35190,59 грн. та понесені судові витрати у розмірі 1762 грн. Відповідач [PERSON], якій надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подала. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.06.2008 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н шляхом оформлення і підписання заяви. За умовами договору відповідач отримав кредит у розмірі 11000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Договір складається з заяви кредитора, умов і правил надання банківських послуг (а.с.11-27). Відповідач підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.12). ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України,- зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України,- порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України та п.2.1.1.7.6 Договору,- при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п.п.2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Договору,- банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 12.06.2008 р. станом на 15.11.2017 р. розмір заборгованості [PERSON] перед банком становить 35190 грн. 59 коп., з яких: 12529 грн. 78 коп. тіло кредиту; 9698 грн. 60 коп. - нараховано відсотки за користування кредитом; 11048 грн. 37 коп. нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. штраф (фіксована частина); 1663 грн. 84 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.6-8, 9-10). Відповідно до ст.1054 ЦК України,- за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України,- зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з ст. 549 ЦК України,- неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України,- ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме правопорушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15, яка є обовязковою для застосування всіма судами України відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме сума боргу за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача станом на 15.11.2017 р. становить 24142 грн. 22 коп., з яких: 12529 грн. 78 коп. - тіло кредиту, 9698 грн. 60 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 1663 грн. 84 коп. - штраф (процентна складова). Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України,- якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1208 грн. 81 коп. (24142,22 грн. х 1762 грн. : 35190,59 грн.).

Outcome: partial