Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог він послалася на ті обставини, що з відповідачкою знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 05.10.1991 року актовий запис про шлюб № 25 складений Червонознам`янською сільською радою Іванівського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. \~ \~ \~ \~Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу призвело те, що стосунки не склалися та з 1993 року сторони фактично розійшлися та разом не проживали. Весь час жили окремо, кожен своїм життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Шлюбні відносини припинені з того часу та спільне господарство не велося. \~ \~ \~ \~Від шлюбних відносин позивач та відповідачка мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається, що йому відомо про ту обставину, що в період з 1999 року по 2004 рік у відповідачки народилися ще троє дітей, батьком яких зареєстрований позивач: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Відповідачка [PERSON] , рішеням Фрунзівського районного суду Одеської області від 15.08.2011 року позбавлена батьківських прав відносно своїх малолітніх на той час дітей. Позивач рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 04.09.2012 року позбавлений також батьківських прав відносно малолітніх на той час дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою та зазначає, що примирення не можливе. \~ \~ \~ \~ Позивач у судове засідання не з`явився, надала до суду клопотання - справу слухати у його відсутність на позовних вимогах наполягає. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надавала, відзив на позовну заяву не подавала. На адресу суду повернуся конверт , в якому направлявся виклик до суду, ухвала про відкриття провадження разом з позовною заявою з додатками на адресу реєстрації місця проживання відповідачки, причиною невручення є відсутність адресата за зазначеною адресою. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомлені відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що судове поштове відправлення (копія позову з додатками, ухвала про відкриття спрощеного провадження) направлялося за адресою за місцем реєстрації відповідача (згідно адресної довідки), та поштове відправлення повернулося та згідно позначки працівника поштового відділення відповідачу не вручено в звязку з відсутністю за даною адресою, тому у суду є підстави вважати, що відповідачка повідомлена про порядок розгляду справи та дату судового засідання. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»). Враховуючи вищевикладене у суду є підстави вважати, що відповідачка повідомлена належним чином, оскільки вся кореспонденція направлялася відповідачці за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку. Суд визнає неявку відповідача з неповажних причин. Як вбачається із вищенаведеного існують всі підстави про проведення заочного розгляду справи, про що судом постановлено ухвалу. Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. \~ \~ \~ \~Від шлюбних відносин із відповідачем є одна малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу призвело те, що стосунки не склалися та з 1993 року сторони фактично розійшлися та разом не проживали. Весь час жили окремо, кожен своїм життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Шлюбні відносини припинені з того часу та спільне господарство не велося. \~ \~ \~ \~ Від шлюбних відносин позивач та відповідачка мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається, що йому відомо про ту обставину, що в період з 1999 року по 2004 рік у відповідачки народилися ще троє дітей, батьком яких зареєстрований позивач: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Відповідачка [PERSON] , рішеням Фрунзівського районного суду Одеської області від 15.08.2011 року позбавлена батьківських прав відносно своїх малолітніх на той час дітей. Позивач рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 04.09.2012 року позбавлений також батьківських прав відносно малолітніх на той час дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого. \~ \~ \~ \~ Згідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. \~ \~ \~ \~Частиною 3 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Обставини на які посилається позивач є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах цивільної справи відсутні. Виходячи з наведеного враховуючи, що позивач не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачкою, збереження даного шлюбу суперечить його інтересам, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, беручи до уваги, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Частиною 8 ст. 294 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Щодо клопотання позивача про зміну шлюбного прізвища відповідачки на дошлюбне, суд вважає, що воно задоволенню не підлягає, оскільки за змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, отже це є особистим правом відповідачки, а вона суду про таке не заявляла. Судові витрати за клопотанням позивача покласти на нього. \~ \~ \~ \~ На підставі ст.3,56,104-105,110,112,113 СК України,

Outcome: approved