Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій вказав, що 11.07.2013 р. між сторонами було укладено кредитний договір № 232/07/2013/0317, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 85410,00 грн. зі сплатою 16,7 % річних за користування кредитними коштами (п.1.4.1 Кредитного договору). За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 21,7 % річних (п.1.4.2 Кредитного договору). Строк повернення кредиту 10.11.2016 р. Відповідач не виконав належним чином зобовязання за Кредитним договором, внаслідок чого станом на 31.05.2018 р. заборгованість становить 66010,79 грн., яка складається з наступного: нараховані та несплачені проценті за користування кредитом за період з 01.09.2017 р. по 31.05.2018 р. 9243,97 грн.; заборгованість за кредитом 56766,82 грн. Просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судовий збір. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 27.08.2018 року відкрито провадження по справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами. У строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив не надав. Суд, відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного. У судовому засіданні були досліджені письмові докази, які надійшли під час розгляду справи: Так, 11.07.2013 р. між сторонами було укладено кредитний договір (а.с.5-9). Згідно розрахунку, станом на 31.05.2018 р. заборгованість становить 66010,79 грн., яка складається з наступного: нараховані та несплачені проценті за користування кредитом за період з 01.09.2017 р. по 31.05.2018 р. 9243,97 грн.; заборгованість за кредитом 56766,82 грн. (а.с.10-18). Згідно до ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, зобовязання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі. Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобовязаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами. Згідно ч.1 ст.598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За змістом ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 1762,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved