Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів за комунальні послуги, посилаючись на те, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 квітня 2019 року він отримав у спадок Ѕ частину квартири [ADDRESS] . Згідно договору дарування від 13 серпня 2019 року він подарував ј частку вказаної квартири своєму малолітньому сину [PERSON] . Іншим власником Ѕ частини квартири є відповідач [PERSON] . Власником особових рахунків на сплату комунальних послуг є [PERSON] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . У квартирі [ADDRESS] проживає три особи: він, його малолітній син [PERSON] , та відповідач [PERSON] , як зареєстрована особа. Починаючи з травня 2019 року відповідач припинила оплату комунальних послуг. На його пропозиції щодо вирішення вказаного питання відповіді не отримав. Сплачена ним сума за комунальні послуги складає на момент подання позовної заяви 2\~638 грн. 85 коп. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 серпня 2020 року задоволено його позовні вимоги щодо стягнення боргу за комунальні послуги з травня 2019 року по лютий 2020 року, але наступні платежі відповідач не сплачує. У зв`язку з цим просить стягнути з відповідача на його користь 50 відсотків витрат по сплаті комунальних послуг за березень липень 2020 року в розмірі 1\~319 грн. 42 коп. В подальшому позивач подав до суду заяви про збільшення позовних вимог, по яких просив також стягнути з відповідача 50 відсотків витрат по сплаті комунальних послуг за серпень 2020 року в сумі 173 грн. 04 коп. та 279 грн. 73 коп. Таким чином, просив стягнути з відповідача на його користь 50 відсотків витрат по сплаті комунальних послуг за березень серпень 2020 року в розмірі 1 772 грн. 19 коп. Ухвалою від 23 жовтня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, а також просила закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки з 07 жовтня 2020 року не являється співвласником вказаної квартири, так як свою частину на власний розсуд подарувала іншій особі згідно Договору дарування від 07 жовтня 2020 року. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами житлового законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 квітня 2019 року позивач [PERSON] отримав у спадок Ѕ частину квартири [ADDRESS] . Згідно договору дарування від 13 серпня 2019 року він подарував ј частку вказаної квартири своєму малолітньому сину [PERSON] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29 серпня 2020 року іншим власником Ѕ частини квартири є відповідач [PERSON] . Власником особових рахунків на сплату комунальних послуг є [PERSON] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 23 квітня 2020 року № 268. Позивач [PERSON] разом з неповнолітнім сином [PERSON] з квітня 2019 року проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Актом опитування сусідів № 130 від 24.04.2019. Позивач в судовому засідання зазначив, що з травня 2019 року відповідач припинила оплату комунальних послуг. Тому він змушений оплачувати самостійно комунальні платежі та послуги з утримання будинку та прибудинкової території, які нараховувались на цілу частину квартири. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 серпня 2020 року задоволено позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення боргу за комунальні послуги з травня 2019 року по лютий 2020 року. Відповідно до розрахунків за надані комунальні послуги, нараховані на квартиру, позивачем було сплачено комунальні платежі за березень-серпень 2020 року в сумі 3\~544 грн. 38 коп. Тому 50 відсотків з яких, позивач просить стягнути з відповідача, що складає - 1 772 грн. 19 коп. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~ст. 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ч. 1\~ст. 360 ЦК України\~співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Це, зокрема, витрати, об`єктивно необхідні для належного функціонування спільного майна, тобто для підтримання його технічних, санітарно-гігієнічних, екологічних та естетичних характеристик будинку, які визначають його експлуатаційні якості. Аналіз наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. У поданому до суду клопотанні відповідач зазначила, що на даний час не являється співвласником вказаної квартири, так як свою частину подарувала іншій особі згідно Договору дарування від 07 жовтня 2020 року. Відповідач вважає, що справа має бути закрита, оскільки відсутній предмет спору. Однак, вирішуючи дане клопотання, суд звертає увагу відповідача на ту обставину, що позивач заявляє позовні вимоги про стягнення коштів за період з березня по серпень 2020 року, тобто за період, коли відповідач ще являлася співвласником квартири. Отже, суд вважає, що [PERSON] в межах даних позовних вимог являється належним відповідачем, а тому вказане клопотання не може бути задоволене. Отже, судом встановлено, що в період березня-серпня 2020 року відповідач [PERSON] являлася співвласником квартири [ADDRESS] і відповідно до закону зобов`язана оплачувати понесені витрати по утриманню спільного майна. Оскільки, відповідач не виконала свої зобов`язання щодо сплати за житлово-комунальні послуги за період березень-серпень 2020 року, чим порушила права та інтереси позивача, який вимушено поніс збитки, пов`язані з оплатою житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території замість відповідача, а тому в силу положень\~статті 544 ЦК України\~має право на зворотну вимогу. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 50 відсотків витрат по сплаті комунальних послуг за березень-серпень 2020 року в сумі 1 772 грн. 19 коп., підлягають до задоволення. Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач від сплати судового збору при подачі позову звільнений відповідно до п.9\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~(інвалід ІІ групи, копія пенсійного посвідчення від 19.01.2018). \~ \~ \~ \~У зв`язку з цим, до стягнення з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved