Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та встановлення способу участі у виховані дитини. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 30 грудня 2011 року, від спільного шлюбу з якою вони мають малолітню доньку, [PERSON] [PERSON], [INFO], яка тепер разом із відповідачкою мешкає окремо від нього [ADDRESS]. Так з серпня 2016 року він на прохання [PERSON] проживає окремо від них, а відповідачка натомість перешкоджає йому спілкуватися з дитиною. В той же час він з серпня 2016 року майже кожного дня телефонує та пише листи на електронну пошту відповідачки, намагаючись з нею в телефонному режимі та при особистих зустрічах домовитися про час та місце, коли він зможе зустрітись та поспілкуватись зі спільною дитиною. Однак відповідачка не дає йому змогу бачитись та спілкуватись із донькою. З серпня 2016 року він не бачив свою дитину, хоча він відчуває до своєї доньки почуття любові та ніжності, яка його також любить. При неодноразових зустрічах з батьками відповідачки він намагався спонукати їх до сприяння у його зустрічах з донькою. Однак його намагання не дали своїх результатів. Додавав, що він свій обовязок по утриманню як дитини, так й дружини виконує, здійснюючи грошові перекази відповідачці. Так з липня 2016 року по жовтень 2016 року ним було перераховано близька 19000 грн. Додавав, що раніше він із своєю дружиною мешкав разом із донькою в Україні, США та Іраку. Оскільки дружина не мала власного доходу, то його родина знаходилась на повному його забезпеченні. Зазначав, що в Україні він має постійне місце проживання [INFO], де є всі необхідні умови для проживання, виховання та розвитку дитини. Також з метою налагодження та збереження сімейних стосунків, а також з метою спільного виховання доньки, ним в [ADDRESS] біуло взято в оренду трьохкімнатну квартиру, в якій є усі належні для спілкування, проживання, виховання та розвитку дитини умови. Додавав, що жодних шкідливих звичок він не має. Як батько він має бажання виховувати свою дитину, спілкуватися з нею, віддаючи їй своє тепло та любов. Зазначав, що створення перешкод відповідачкою його спілкуванню із донькою порушує також права та інтереси спільної дитини. На підставі наведеного просив суд зобовязати [PERSON] усунути перешкоди йому в спілкуванні з донькою, [PERSON] [PERSON], 24 липня 2014 р. н., визначивши спосіб його участі у виховані та спілкуванні із дитиною такими чином: побачення з донькою щотижня по понеділкам, четвергам та суботам з 10-ї години ранку до 19-ї години в м. Маріуполі; один раз в місяць дозволити виїжджати разом із донькою до с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області до [ADDRESS] строком на 5 днів з урахування часу на дорогу; а також два рази на рік за наявності путівки до оздоровчих закладів разом із дитиною виїжджати на 14 діб до оздоровчого закладу. В подальшому позивач змінив свої вимоги, на підставі чого просив суд встановити наступний спосіб його спілкування із дитиною, [PERSON] [PERSON], за яким просив надати йому можливість бачитись з донькою щотижня по понеділкам, середам, пятницям та неділям з 10-00 год. до 19-00 год.; по 4 години на день щорічно 31 грудня, 24 липня (день народження доньки), 9 липня (день народження позивача), а також просив надати йому змогу 2 рази на рік виїжджати разом із донькою за наявності путівки до оздоровчих закладів на 14 діб по території України. Просив також усунути йому перешкоди з боку відповідачки у спілкуванні із своєю донькою, зобовязавши [PERSON] передавити йому дитину у визначений судом час. В судовому засіданні позивач, підтримуючи свої уточнені вимоги, надав пояснення по суті доводів, викладений у позовній заяві, наполягаючи на задоволенні позову. Додавав при цьому, що він є громадянином України, хоча народився та зростав у Іраку. Будучи зареєстрованим у с. Крюківщина, він фактично останнім часом мешкає один у м. Маріуполі в орендованій ним квартирі, де створені усі умови для проживання родиною з дитиною, оскільки його донька з відповідачкою мешкають тепер в м. Маріуполі. Працює він за межами країни, в компанії з Іраку. Оскільки його робота повязана із постійним спілкуванням, то він у телефонному режимі працює, а живе в м. Маріуполі. Лише інколи йому доведеться виїжджати за межі України для виконання своїх службових завдань на декілька тижнів. При цьому у нього гарний дохід, тому він має змогу забезпечити усім необхідним як свою доньку, так й свою дружину. У квартирі відповідачки він не може нормально спілкуватись з дитиною, бо на нього йде тиск та погрози з боку батьків відповідачки. З донькою та відповідачкою він намагається постійно спілкуватися через інтернет-звязок. Оскільки донька вже не немовля, то він може самостійно без участі [PERSON] обійтись, коли буде проводити з дитиною час. Додавав, що він свою доньку любить та ніколи їй не завдасть шкоди. Представник позивача, яка діє на підставі довіреності, [PERSON], в судовому засіданні, підтримуючи позицію позивача, додавала, що батько дитини має однакові права на участь у вихованні та спілкуванні з донькою, порівняно із її матірю. До того ж дитина повинна виховуватись в умовах наближений до сприятливих сімейних, де є як батько, так і матір, що у повній б мірі відповідало інтересам [PERSON] Стверджувала також, що суд може не погодитись із висновком орану опіки та піклування, щоб максимально врахувати права дитини. Зауважувала, що визначені у висновку компетентного органу три години на день для спілкування батька дитини є замалим часом, зважаючи також, що він мешкає у іншому районі міста Маріуполя. Зважаючи на добрі характеристики позивача, відсутність у нього поганих звичок, та оскільки дитина досягла віку, коли вона може відвідувати дитячий садок, то батько може на її думку без участі матері самостійно забезпечити належним чином потреби дитини. Просила задовольнити предявлений позов. В судовому засіданні відповідачка, не визнаючи заявлені до неї вимоги, вказувала, що вона не перешкоджає бачитись батьку з донькою, яка мешкає разом із нею у трикімнатній квартирі з її батьками, де у дитини створені усі належні умови для проживання. Так зазначала суду, що позивач забагато просить часу для спілкування із дитиною, бо вважала, що дві години та раз на тиждень йому буде достатньо для побачень із донькою. Не заперечувала проти спілкування батька з донькою на свята та дні народження. При цьому категорично заперечувала проти спілкування позивача з донькою за її відсутністю, бо [PERSON] є дуже маленькою дівчинкою, якій потрібна постійна материнська увага та турбота, бо вона дуже привязана до матері та майже не розмовляє, внаслідок чого відсутність матері зашкодить психологічному стану дитини. При цьому вона, як мати, слідкує за розпорядком дня дитини, за її годуванням, станом здоровя та сном доньки. Таким чином вважала, що інтереси дитини повинні бути враховані у першу чергу. Зазначала також, що дитина не відвідує дитячий садок. Додавала, що вона не довіряє позивачу, якого боїться, бо траплялись випадку, коли він у гніві підіймав на неї руку, тому без її присутності маленька донька буде у небезпеці. При цьому позивач їй погрожував, що викраде у неї дитину, а він сам постійно перебуває у відрядженнях за межами країни, в тому числі на своїй батьківщині у Іраку, звідки доньку буде неможливо повернути. Додавала, що позивач восени їй по телефону погрожував, через що вона змушена була звернутись до поліції. Не заперечувала, що позивач востаннє бачив доньку ще влітку. Зауважувала, що вона не згодна із висновком органу опіки та піклування, бо просила, щоб зустрічі батька із дитиною проходили лише у її квартирі. Просила суд відмовити у позові. Представник відповідачки, який діє на підставі договору, [PERSON], повністю підтримав доводи [PERSON], зазначивши, що суд повинен убезпечити доньку сторін від можливих негативних наслідків спілкування з батьком, тому, заважаючи на вік дівчинки, участь матері дитини у спілкуванні позивача з [PERSON] є необхідною умовою, враховую обставини справи. Просив також максимально обмежити час спілкування позивача зі своєю донькою, порівняно із визначеним часом у висновку органу опіки. Представник Органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, яка діє на підставі довіреності, [PERSON], у судовому засіданні підтвердила висновок зазначеного компетентного органу щодо визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні із донькою, [PERSON] Представники Органу опіки та піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради в судове засідання не зявились, надавши суду заяву з проханням розгляд справи провести у їх відсутність. Вислухавши пояснення учасників процесу, які зявились, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги [PERSON] [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного вмотивування. На підставі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. На підставі ст. 141 Сімейного кодексу України (далі за текстом рішення - СК) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно із ст. 155 СК здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. На підставі ст. 157 СК той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За ч. 1 ст. 159 СК, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. На підставі ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд встановив, що згідно із свідоцтвом про народження, зареєстрованим 20 серпня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану Штату Огайо, актовий запис № [NUMBER], вбачається, що [PERSON] [PERSON] народилась 24 липня 2014 року, батьками якої вказані сторони по справі (а. с. 4). Факт перебування [PERSON] [PERSON] та [PERSON] у шлюбі з 30 грудня 2011 року підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 143 (а. с. 5). Громадянство України [PERSON] [PERSON] та [PERSON] підтверджується копіями паспортів сторін (СТ № 460897 та ЕН № 858403) (а. с. 6, 7). Факт спільного проживання сторін разом із донькою в США з 1 червня 2014 року по 23 квітня 2015 року підтверджується заявою на оренду житла та договором на оренду приміщення від 23 жовтня 2014 року (а. с. 8, 9-10). Намагання позивача разом із відповідачкою та спільною донькою знову полетіти до США підтверджується бронюванням позивачем квитків на літак (а. с. 11). Фактичне проживання в [INFO] відповідачки, [PERSON], яка зареєстрована по кв. Жукова 15 кв. 50 в м. Луганськ, разом із [PERSON] підтверджується довідкою внутрішньо переміщеної особи від 2 серпня 2016 року (а. с. 7, 58). Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання відповідачки від 4 листопада 2016 року представниками служби у справах дітей Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради було встановлено, що квартира, в якій мешкає [PERSON], складається з трьох кімнат, де також проживають [PERSON] [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON] (батьки відповідачки), а також [PERSON] (брат відповідачки), що також підтверджується копією особового рахунку на квартиру № 092-61. В акті також вказано, що малолітня [PERSON] мешкає в одній кімнаті з матірю, де є іграшки, речі та книжки дитини та місце для відпочинку, що також підтверджується довідкою від 2 листопада 2016 року ККП «КК «Східна» (а. с. 88). За довідками нарколога та психіатра вбачається, що [PERSON] на обліках в міському наркологічному диспансері та міській психіатричній лікарні № 7 не перебуває, яка за місцем проживання характеризується позитивно (а. с. 89, 91). Звернення відповідачки 16 вересня 2016 року до правоохоронних органів з приводу погроз на її адресу з боку позивача підтверджується листом Лівобережного відділу поліції ЦВП НП України в Донецькій області (а. с. 63). В свою чергу факт знімання з 12 жовтня 2016 року до 11 жовтня 2017 року в [ADDRESS] трикімнатної квартири з усім необхідним приладдям для проживання позивачем, зареєстрованим в [INFO], підтверджується договором найму житлового приміщення від 12 жовтня 2016 року та актом приймання такого житла (а. с. 6, 12, 13). За актом обстеження житлово-побутових умов проживання позивача від 22 листопада 2016 року, складеного службою у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської, встановлено, що [PERSON] [PERSON] орендує житло в [ADDRESS], яке складається з трьох кімнат, де для дитини створені усі необхідні умови (а. с. 94). Згідно з сертифікатами та довідками нарколога й психіатра вбачається, що [PERSON] [PERSON] на обліках в міському наркологічному диспансері та міській психіатричній лікарні № 7 не перебуває, та який за місцем проживання характеризується позитивно (а. с. 59, 60, 61, 95). Наявність на рахунку в ПАТ «КБ «Приватбанк» у позивача станом на 4 листопада 2016 року грошових коштів в розмірі 52047,55 грн. підтверджується довідкою вказаної банківської установи (а. с. 62). Факт перерахування позивачем на рахунок [PERSON] грошових коштів в сумі 2000 грн. 12 липня 2016 року, в сумі 4930 грн. 4 серпня 2016 року, в сумі 2495 грн. 16 серпня 2016 року, в сумі 700 грн. 23 вересня 2016 року, в сумі 1492,50 грн. та 995 грн. 17 жовтня 2016 року, в сумі 646,75 грн. та 1343,25 грн. 10 грудня 2016 року підтверджується копіями відповідних платіжних документів (а. с. 14, 15, 16, 93). Спілкування [PERSON] [PERSON] зі своєю донькою, [PERSON] [PERSON], підтверджується фотознімками, долученими до справи (а. с. 64-77). За висновком районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді Маріупольської міської ради від 12 грудня 2016 року вбачається, що [PERSON] не заперечує проти спілкування [PERSON] з позивачем. Також було встановлено, що психоемоційних відхилень у відповідачки не виявлено, яка прагне бути з донькою єдиним цілим. В свою чергу у такому висновку вказано, що [PERSON] [PERSON] прагне приймати активну участь у вихованні доньки, проявляє довіру до доньки, прагне піклуватись дівчинкою, займатись її розвитком та вихованням (а. с. 87). На підставі Висновку органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради від 19 грудня 2016 року вбачається, що за наслідком розгляду Комісією з питань захисту прав дитини орган опіки та піклування пропонував суду встановити наступний графік зустрічей [PERSON] [PERSON] з його донькою: понеділок, середа, пятниця та неділя з 10.00 до 13.00; 31 грудня, день народження батька (09 липня) та день народження доньки (24 липня) з 10.00 до 13.00 у присутності матері на нейтральній території (а. с. 84-86). Суд розглядом справи дійшов висновку, що позивач, як батько дитини, прагне до спілкування із донькою, до її виховання та до спільного проводження з нею часу, тому з метою унеможливлення порушення прав батька дитини на реалізацію прав по безперешкодному спілкуванні із малолітньою [PERSON], вважає можливим встановити спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні із донькою. На підставі цього вимоги [PERSON] [PERSON] щодо усунення йому перешкод у спілкуванні із донькою з боку відповідачки, враховуючи, що позивач фактично з літа позбавлений можливості безперешкодно бачитись із донкою, підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про встановлення способу участі позивача у вихованні малолітньої доньки, суд враховує малолітній вік [PERSON], 24 липня 2014 р. н., її стать, яка більше прихильна за своїм віком до матері, з якою дитина також постійно проживає, та відповідно до свого віку має особливий режим харчування та відпочинку. Таким чином суд з урахуванням наведеного не вбачає підстав для надання можливості позивачу спілкуватися із малолітньою [PERSON] без присутності її матері до досягнення донькою шестирічного віку. Суд натоміть зазначає, що при досягненні [PERSON] [PERSON] шестирічного віку, зважаючи на рівень самостійності та зрілості дитини, можна не обмежувати спілкування із нею батька присутністю відповідачки. Також суд вважає, що вимоги позивача щодо безперервності з 10-00 год. до 19-00 год. спілкування із донькою, враховуючи висновок органу опіки в частині достатності часу на день для спілкування батька з донькою, є невиправданими, тому щоденний час такого спілкування підлягає зменшенню. Суд зауважує, що є обґрунтованим прагнення позивача на спілкування із донькою на день свого та її народження, а також на святкування [PERSON], тому суд погоджується із позивачем, що його спілкування із донькою на постійній основі буде сприяти розвитку дитини, тому погоджується з вимогами щодо визначення можливості бачитись батьку [PERSON] із нею щопонеділка, щосереди, щопятниці та щонеділі, а також щороку 31 грудня та на день народження як позивача, так і його малолітньої дитини. Натомість суд зауважує, що можна погодитись із запропонованим у висновку органу опіки часовим проміжком спілкування батька з донькою щонеділі по 3 години та на свята та дні народження по 4 години. Однак суд вважає, враховуючи відстань місць проживання сторін, а також те, що у вихідні дні більше можливості у батька проводити час відпочинку із донькою, що можна визначити 4 години для спілкування батьку із донькою щонеділі. Враховуючи, що позивач постійного місця проживання у м. Маріуполі не має, працює на закордонну компанію, інших рідних в Україні немає, то вказане свідчить на підтримку занепокоєння відповідачки щодо ризиків залишення її дитини з батьком без її нагляду на тривалий час. Таким чином суд вважає, що відсутні підстави для надання можливості позивачу виїжджати разом із дитиною строком на 14 днів на оздоровлення, тому погоджується із висновком органу опіки та піклування у цій частині. Також суд вважає за необхідне при визначенні порядку спілкування батька з донькою враховувати стан здоровя [PERSON] у визначені судом часи зустрічей позивача з дитиною. Крім цього, враховуючи що сторони мають право самостійно визначати місце зустрічей батька з донькою, то не можна їх обмежувати у цьому, однак в разі відсутності обопільної згоди, зважаючи на конфліктність їх стосунків, то доцільним буде в такому випадку визначити нейтральне місце для зустрічей позивача із малолітньою [PERSON]. З урахуванням переліченого суд вважає можливим визначити умови та спосіб участі позивача у вихованні малолітньої [PERSON], враховуючи висновок органу опіки та піклування, шляхом надання можливості позивачу спілкуватися із дитиною, враховуючи стан її здоровя, у присутності [PERSON], на узгодженій між сторонами території, а в разі відсутності такої згоди, то на нейтральній території, до досягнення дитиною шестирічного віку: щопонеділка, щосереди, щопятниці з 10-00 год. до 13-00 год., а після досягнення дитиною шестирічного віку вже без присутності матері. Таким саме чином слід визначити порядок спілкування батька з донькою щонеділі з 10-00 год. до 14-00 год., а також щорічно в день народження [PERSON] [PERSON], 24 липня, в день народження [PERSON] [PERSON], 9 липня, та 31 грудня - з 10-00 год. до 13-00 год. На підставі наведеного суд вважає необхідним для виконання рішення суду по справі зобовязати відповідачку надавати позивачу [PERSON] [PERSON] у визначний судом час для спілкування. Згідно із ст. 88 ЦПК України, зважаючи на часткове задоволення судом заявлених позивачем вимог, на його користь з відповідачки підлягають стягненню витрати [PERSON] [PERSON] по сплаті судового збору в сумі 275,60 грн.

Outcome: partial