Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому зазначив, що 15.08.2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є позивач та третьою особою [PERSON] було укладено кредитний договір №0419/08/01-ZNv, відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредит для споживчих цілей в сумі 160 000,00 доларів США строком до 15.08.2018 року зі сплатою 13,5% річних. 18.10.2011 року позивачем було здійснено реструктуризацію кредитної заборгованості та укладено додатковий договір №1 до кредитного договору, відповідно до умов якого [PERSON] було змінено валюту зобов'язання за кредитним договором з долара США на гривню та надано кредит на споживчі цілі в сумі 945 001,24 грн. строком до 14.08.2023 року зі сплатою 14,5% річних. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту, не сплачує відсотки та штрафні санкції за користування кредитом, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 06.05.2014 року складає 864 182,97 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, 15.08.2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є позивач та відповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки до зазначеного кредитного договору. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0419/08/01-ZNv від 15.08.2008 року у розмірі 864 182,97 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить відповідачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надав, явку представника не забезпечив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15.08.2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є позивач та третьою особою [PERSON] було укладено кредитний договір №0419/08/01-ZNv, відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредит для споживчих цілей в сумі 160 000,00 доларів США строком до 15.08.2018 року зі сплатою 13,5% річних (а.с.6-9). Надання кредитних коштів [PERSON] підтверджується заявою на видачу готівки №238782 від 15.08.2008 року (а.с.22). 18.10.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №0419/08/01-ZNv від 15.08.2008 року, відповідно до умов якого було здійснено реструктуризацію кредитної заборгованості та [PERSON] було змінено валюту зобов'язання за кредитним договором з долара США на гривню, та надано кредит на споживчі цілі в сумі 945 001,24 грн. строком до 14.08.2023 року зі сплатою 14,5% річних (а.с.10-11). Надання [PERSON] кредитних коштів в сумі 945 001,24 грн. підтверджується меморіальним ордером №544456 від 18.10.2011 року (а.с.23). Відповідно до п.2.3 кредитного договору (з урахуванням змін, внесених додатковим договором №1 від 18.10.2011 року), позичальник здійснює повернення основної заборгованості по кредиту частинами, протягом кожного місяця, починаючи з травня 2012 року в сумі не менше, ніж 6 949,00 грн. на відкритий йому рахунок. Згідно п.2.7 кредитного договору (з урахуванням змін, внесених додатковим договором №1 від 18.10.2011 року), проценти за користування кредитними коштами позичальник сплачує самостійно щомісячно, не раніше 1-го та не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами. Пунктом 2.5 кредитного договору передбачено, що несплата позичальником процентів протягом 20-ти календарних днів після встановленої п.2.7 цього договору дати, є підставо. Для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки та є підставою для дострокового звернення банком стягнення на заставлене майно. Також, відповідно до п.3.2.2 кредитного договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань. Для забезпечення вимог кредитора, до кредитного договору №0419/08/01-ZNv від 15.08.2008 р. між АКБ «Форму», правонаступником якого є позивач та відповідачем [PERSON] та було укладено договір іпотеки від 15.08.2008 р. (а.с.12-15). Згідно п.1.2 договору іпотеки, предметом іпотеки є трикімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зазначена квартира належить відповідачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.09.2004 року (18-19). Відповідно до п.5.1 договору іпотеки, позивач набуває права задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки у випадках невиконання основного зобов'язання, або порушення порядку його виконання, та інших випадках, передбачених основним зобов'язанням, цим договором та чинним законодавством України. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не виконує свої зобов'язання за кредитним договором в частині своєчасного повернення кредиту, у зв'язку з чим позивачем на адресу [PERSON] було направлено лист-вимогу за вих.№125/1131-1 від 06.03.2014 року щодо дострокового погашення заборгованості. Крім того, у зв'язку із порушенням умов кредитного договору, позивачем також на адресу відповідача було направлено лист-вимогу за вих.№126/1131-1 від 06.03.2014 року про усунення порушень за кредитним договором. Однак зазначені вимоги відповідачем та третьою особою виконані не були (а.с.24, 26). Згідно розрахунку, надано позивачем, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 06.05.2014 року становить 864 182,97 грн., яка складається з: 62 539,27 грн. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 778 225,24 грн. - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; 6 363,47 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 11 690,08 грн. - поточна заборгованість за нарахованими процентами; 5 364,91 грн. - пеня. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Відповідно до ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно абз. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем є іпотекодавцем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав передбачені ст.35 Закону України «Про іпотеку» вимоги для подальшого звернення стягнення на предмет іпотеки, направивши повідомлення про порушення зобов'язання за кредитним договором та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, у випадку невиконання таких вимог позивача. Вказане повідомлення отримано третьою особою, однак зобов'язання ним не виконані. Враховуючи, що після отримання зазначених повідомлень, зобов'язання за кредитним договором боржником не виконане, заборгованість не погашена, суд дійшов висновку, що у позивача виникло право звернути стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог до боржника за кредитним договором, і такі вимоги позивача є повністю обґрунтованими та законними. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання, а також право на відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки. Зі змісту абзацу 5 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Абзацом 7 ст.39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається початкова ціна предмету іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно з положенням ст.5 Закону України «Про іпотеку» вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. Крім того, за правилами ч.2 ст.43 ЗУ «Про іпотеку» початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. З огляду на вказані вимоги закону, суд вважає можливим зазначити у рішенні суду про те, що початкова ціна реалізації предмету іпотеки має бути визначена не нижче за звичайні ціни на аналогічну нерухомість в даному населеному пункті на підставі проведеної оцінки майна під час проведення виконавчих дій по виконанню даного рішення суду. За наведених підстав, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, з метою задоволення вимог позивача за кредитним договором на суму 864 182,97 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 3 654,00 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved