Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідача 2565,36 грн. заборгованості. Посилається в позові на те, що 04.05.2012 року між Банком та відповідачем був укладений Договір про відкриття рахунку у цінних паперах № 3-5443, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу, як депоненту, послуги щодо відкриття та ведення рахунку у цінних паперах, зберігання належних депоненту цінних паперів, обслуговування операцій за цим рахунком, отримання доходів за цінними паперами (у випадку відповідного розпорядження депонента) та надавати інші послуги у відповідності до чинних нормативно-правових актів України, а депонент прийняв на себе зобов'язання оплачувати послуги зберігача згідно з розцінками, умовами та строками, передбаченими договором та тарифами зберігача. Позивач зазначає, що відповідно до умов договору оплата вартості послуг здійснюється депонентом щомісячно до 15 числа наступного місяця на підставі отриманого від зберігача рахунку фактури. Відповідно до п.п 7.3 Договору при простроченні виконання своїх зобов'язань за договором винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення. Таким чином, внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору, у нього виникла заборгованість перед позивачем за період з 16.04.2013 року по 07.11.2014 року у розмірі 2565,36 грн., яка складається з: 1995,00 грн. - заборгованості щодо сплати вартості послуг за Договором; 218,74 грн. - інфляційні нарахування; 48,65 грн. - 3% річних; 302,97 грн. - пеня. Виходячи з того, що добровільно сплатити дану суму відповідач відмовляється, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не відомо. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ч.5 ст.17 Закону України « Про цінні папери та фондовий ринок» діяльність з управління цінними паперами - діяльність, яка провадиться торговцем цінними паперами від свого імені за винагороду протягом визначеного строку на підставі договору про управління переданими йому цінними паперами, іншими фінансовими інструментами та грошовими коштами, призначеними для інвестування в цінні папери та інші фінансові інструменти, а також отриманими у процесі управління цінними паперами, іншими фінансовими інструментами і грошовими коштами в інтересах установника управління або визначених ним третіх осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (частини 1 та 2 статті 1067 Цивільного кодексу України). Відповідно до умов укладеного договору, позивач, як зберігач, зобов'язується надавати відповідачу, як депоненту послуги щодо відкриття та ведення рахунку у цінних паперах, зберігання належних депоненту цінних паперів, обслуговування операцій за рахунками у цінних паперах, отримання доходів за цінними паперами, а також надавати інші послуги на підставі розпоряджень депонента, згідно із вимогами чинного законодавства України, що регламентує депозитарну діяльність. Судом встановлено, що 04.05.2012 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] був укладений Договір про відкриття рахунку у цінних паперах № 3-5443, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу, як депоненту, послуги щодо відкриття та ведення рахунку у цінних паперах, зберігання належних депоненту цінних паперів, обслуговування операцій за цим рахунком, отримання доходів за цінними паперами (у випадку відповідного розпорядження депонента) та надавати інші послуги у відповідності до чинних нормативно-правових актів України, а депонент прийняв на себе зобов'язання оплачувати послуги зберігача згідно з розцінками, умовами та строками, передбаченими договором та тарифами зберігача Відповідно до п. 7 ч. 1. ст. 1 Закону України «Про депозитарну систему» депонент - власник цінних паперів, співвласники цінних паперів, нотаріус, на депозит якого внесено цінні папери, яким рахунок у цінних паперах відкривається депозитарною установою на підставі відповідного договору про обслуговування рахунка в цінних паперах, а також депозитарна установа, яка відкриває собі рахунок у цінних паперах на підставі наказу керівника цієї депозитарної установи. Відповідно до п.4.1 договору вартість послуг зберігача, які оплачує депонент, складається з оплати за відповідне зберігання цінних паперів та вартості отриманих послуг, які розраховуються згідно з тарифами та переліком послуг зберігача. Згідно п.4.2 договору оплата вартості послуг зберігача здійснюється щомісячно до 15 числа наступного місяця на підставі отриманого від зберігача рахунку-фактури. Судом встановлено, що на рахунку у цінних паперах відповідача обліковуються цінні папери, та у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору за період з 16.04.2013 року по 07.11.2014 року позивачем нараховано 1995,00 грн. плати за зберігання цінних паперів на рахунку по договору. Відповідач свої зобов'язання щодо оплати вказаних послуг не виконує, у зв'язку з чим до нього була направлена претензія про добровільне погашення суми заборгованості. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогокодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором. Пунктом 7.3 Договору при простроченні виконання своїх зобов'язань за договором винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення. Відповідності до статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», який регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, суб'єктами яких є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, розмір пені, що обчислюється від суми простроченого платежу, не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Умовами п. 4.2 договору сторони погодили, що строк оплати - щомісячно до 15 числа наступного місяця, що йде за звітним. Позивачем заявлено до стягнення 218,74 грн. інфляційних нарахувань, 48,65 грн. - 3% річних та 302,97 грн. пені за прострочення виконання зобов'язання щодо оплати наданих послуг за період з 16.04.2013 року по 07.11.2014, що підтверджується розрахунком. Виходячи з викладеного вище, невиконання відповідачем умов договору, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з Відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved