Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення майнової шкоди посилаючись на те, що 11.07.2020 року під час проведення КП «Київтеплоенерго» гідравлічних випробувань теплових розподільчих мереж біля житлового будинку [ADDRESS] , близько 13.32 години стався прорив на зовнішній тепловій мережі, внаслідок вибуху водогону, стався вихід води на поверхню, чим пошкоджено припарковий біля будинку легковий автомобіль «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] , який належить йому на праві власності. Вважає, що його автомобіль пошкоджено внаслідок дій саме відповідача, оскільки теплові мережі знаходилися у дефектному стані через неналежне впровадження заходів з запобігання виникненню дефектів теплових мереж, через порушення положень Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж. Відповідно до Висновку експертного дослідження від 30.07.2020 року матеріальний збиток, завданий йому як власнику пошкодженого автомобіля, складає 100 684,40 грн. За проведення дослідження ним сплачено 1 015,20 грн. 11.08.2020 року на адресу відповідача була направлена претензія на відшкодування майнової шкоди в розмірі 101 699,60 грн., яка залишена без задоволення. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали обставини викладені в позовній заяві та позовні вимоги, просили їх задовольнити. Позивач додатково зазначив, що він був вдома, почув хлопок, коли вибіг, побачив машину, зняв сигналізацію, від`їхав. В машині педалі були заблоковано піском, водою. Повідомлення про проведення випробування тепломереж бачив, в ньому була дата по 8 число. На дослідженні були присутні він та представники відповідача. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з підстав викладених в відзиві на позовну заяву. Додатково зазначив про те, що гідравлічні випробування проводилися за графіком, з 23 червня по 15 липня. Житлові кооперативи мали повідомити про проведення робіт. Доказів повідомлення їх з 8 липня не має, однак були дзвінки, попереджали. Вважав, що в діях відповідача відсутня протиправна поведінка. Окрім того, розмір збитків завищений. Представник третіх осіб до суду не з`явився, надіслав клопотання, де надав пояснення та просив слухати справу без його присутності, позов задовольнити. В поясненнях по суті спору заначив, що Житлово-будівельні кооперативи «Вища Школа № 1» та «Вища Школа № 2» в червні 2020 року отримали Приписи-Попередження про те, що з 08.00 години 23 червня до 24.00 години 08 липня будуть виконуватися випробування на щільність теплових мереж СП «Київські теплові мережі» КП «Київтеплоенерго». На вході до будинків № 7/2 та [ADDRESS] були вивішені відповідні оголошення із застереженнями для мешканців. Ніяких додаткових попереджень про продовження терміну виконання випробувань теплових мереж після 08.07.2020 року до кооперативу не надходило. В результаті прориву теплової мережі 11.07.2020 року було завдано майнової шкоди фасаду будинку № 7/2 , власникам шести автомобілів та багатьох квартир, через розбиті вікна та пошкоджене внутрішнє облаштування, оскільки тверді предмети асфальтового покриття та каміння під час аварії потрапляли до квартир. Завдану шкоду нікому не відшкодовано. Біля житлового будинку № 7/2 ніколи не встановлювалися інформативні та обмежувальні знаки про те, що біля будинку існують охоронювані зони, в яких встановлені обмеження для знаходження громадян та автотранспорту. В суді був допитаний свідок [PERSON] , який є сусідом позивача. Свідок зазначив про те, що 11.07.2020 року була субота, він повертався з прогулянки, коли почув хлопок, і пішла вода з камінцями та піском. Це було близько 13.30 години. Автомобіль позивача стояв від прориву труби приблизно в метрах чотирьох. Позивач підійшов до своєї машини та відігнав далі. Відчинити автомобіль йому вдалося не одразу. На машині були побиті скло, криша, дзеркала. Поліція приїхала десь через годину. Воду відключили не одразу, довго був фонтан води. Зібралось близько 30-40 людей. Було побито скло в будинку, приблизно до 3 поверху, стіни. Об`яву про проведення гідравлічних випробувань бачив на будинку, про його продовження об`яви не бачив. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 08.09.2020 року. 09.09.2020 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.09.2020 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 16.10.2020 року надійшов відзив на позовну заяву. 12.11.2020 року надійшла відповідь на відзив. 24.11.2020 року надійшли заперечення. 03.02.2021 року залучено в якості третьої особи Житлово- будівельний кооператив «Вища школа № 1» та Житлово-будівельний кооператив «Вища школа № 2». Ухвалою від 17.06.2021 року представнику відмовлено в призначенні рецензії (повторної експертизи). 07.07.2021 року представник відповідача подав пояснення. В суді встановлено, що 11.07.2020 року близько 13.32 години біля будинку [ADDRESS] по вулиці І. Миколайчука в м. Києві, під час проведення КП ВО КР (КМДА) «Київтеплоенерго» гідравлічних випробувань теплових розподільчих мереж стався прорив на зовнішній тепловій мережі. Дана обставина відповідачем не заперечується. В наслідок прориву теплової мережі автомобіль «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] , який належить позивачу на праві власності, отримав механічні пошкодження. Згідно Висновку експертного дослідження № 13-3/557 від 30.07.2020 року розмір матеріального збитку завданого позивачу, як власнику автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті аварійного пошкодження теплотраси, що трапилася 11.07.2020 року, складає 100 684,40 грн. Вартість проведення експертного дослідження - 1 015,20 грн. Встановлено, що позивач у зв`язку із пошкодженням автомобіля звертався до правоохоронних органів, та отримав лист № 9735/125/50/03-2020 від 23.07.2020 року, де зазначено, що у відносинах між сторонами відсутнє кримінальне правопорушення, убачаються цивільно-правові відносини, та рекомендовано звернутися до суду на відшкодування матеріальних та моральних збитків. 11.08.2020 року позивач звернувся до відповідача із претензією, та отримав відповідь від 21.08.2020 року про відсутність правових підстав для виплати відшкодування в розмірі 101 699,60 грн. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Така особа може бути звільнена від відшкодування шкоди, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. По даній справі позивач посилається на те, що 11.07.2020 року в наслідок прориву на зовнішній тепловій мережі, який відбувся при гідравлічних випробуваннях відповідачем теплових мереж, був пошкоджений його легковий автомобіль «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] . По даній справі був встановлено, що дійсно 11.07.2020 року відповідачем проводилися гідравлічні випробування теплових мереж. Гідравлічні випробування теплових мереж - щорічний обов`язковий захід, передбачений Правилами підготовки теплових господарств до опалювального періоду. Це дає змогу виявити та відремонтувати найбільше зношені ділянки мереж і у такий спосіб запобігти появі пошкоджень під час майбутнього опалювального періоду. Гідравлічні випробування проводяться з квітня по вересень поетапно в різних районах міст згідно з графіком, який складається заздалегідь теплокомуненерго та місцевою владою. Споживачів інформують про орієнтовну тривалість відсутності гарячої води. Початок і тривалість пробного пуску тепломереж встановлюються графіком (теплопостачальної організації, надавача послуг), який доводиться до відома споживачів не пізніше ніж за три доби до початку робіт. Якщо термін проведення гідравлічних випробувань продовжується, інформування населення здійснюється за аналогічним принципом. Окрім цього, графіки проведення гідравлічних випробувань мають бути розміщені на офіційних сайтах теплопостачальних підприємств. Відповідно до Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду метою підготовки до опалювального періоду є забезпечення нормативних санітарно-технічних вимог і режимів роботи внутрішньобудинкових систем централізованого опалення, вентиляції та ГВП. У місячний термін, але не пізніше травня поточного року, після проведення огляду представниками балансоутримувача і виконавця послуг складаються переліки заходів, необхідних для підготовки внутрішньобудинкових систем централізованого опалення, вентиляції та ГВП до експлуатації в наступному опалювальному періоді. Зазначені заходи повинні передбачати: виконання ремонтно-профілактичних робіт устатковання тепловикористовувальних установок і внутрішньобудинкових систем; усунення порушень, виявлених у гідравлічних та теплових режимах тепловикористовувальних установок; промивання устатковання, тепловикористовувальних установок, трубопроводів та систем теплоспоживання; виконання ремонтно-профілактичних робіт приладів обліку та регулювання теплової енергії та їх повірки; відновлення теплової ізоляції; перевірку та відновлення (за необхідності) герметизації інженерних вводів; гідравлічні випробування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення; налагодження систем теплоспоживання; відновлення (за необхідності) роботи нагрівальних приладів на сходових клітинах; перевірку наявності (відновлення) табличок на увідних засувках систем, повітрозбірниках, централізованого опалення, вентиляції, ГВП на кожному стояку з нумерацією відповідно до виконавчих схем. Позивач не заперечує того, що було попередження про проведення на щільність теплових мереж по [ADDRESS] , однак, дані випробування тривали з 08.00 години 23 червня до 24.00 години 08 липня 2020 року. Про продовження термінів проведення випробувань інформації не мав. Представник ЖБК «Вища Школа № 1» та ЖБК «Вища Школа № 2» підтвердив, що ними в червні 2020 року було отримано Приписи-попередження про проведення випробувань СП «Київські теплові мережі « КП «Київтеполоенерго» з 08.00 години 23 червня до 24.00 години 08 липня 2020 року. Додаткових попереджень про подовження терміну виконання випробувань теплових мереж після 08.07.2020 року кооперативи не отримували. В даному випадку представник відповідача не надав жодного доказу про те, що треті особи - ЖБК «Вища Школа № 1» та ЖБК «Вища Школа № 2» були попереджені про подовження терміну виконання випробувань теплових мереж після 08.07.2020 року. Надані фотознімки на аркушах 81, 82 не є належними та допустимими доказами, оскільки не підтверджують, що дані об`яви були розташовані на будинку [ADDRESS] та будинку [ADDRESS] станом на 11.07.2020 року. Надані до відзиву документи (а.с. 83-88) не підтверджують того, що мешканці будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] були проінформовані про подовження терміну виконання випробувань теплових мереж після 08.07.2020 року. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач не надав доказів того, що позивачу було відомо про подовження терміну виконання випробувань теплових мереж до 24.07.2020 року. Згідно статті 23 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» охоронні зони магістральних теплових мереж встановлюються уздовж наземних, надземних і підземних трубопроводів у вигляді території, що віддалена на певну відстань по обидва боки від крайніх елементів конструкції теплових мереж та по периметру наземних споруд на визначеній відстані. У межах охоронних зон магістральних теплових мереж забороняється виконувати будь-які дії, що можуть порушити стабільну роботу об`єктів теплових мереж, спричинити їх пошкодження, нещасні випадки або перешкоджають виконанню планових, аварійно-рятувальних та відновлювальних робіт. Підприємства, установи та організації, а також громадяни в межах охоронних зон магістральних теплових мереж зобов`язані виконувати вимоги підприємства, що експлуатує магістральні теплові мережі, спрямовані на забезпечення їх захисту і запобігання нещасним випадкам. Підприємство, що експлуатує магістральні теплові мережі, несе відповідальність за забруднення земель небезпечними речовинами, що транспортуються тепловими мережами, та відшкодовує шкоду, завдану власникам чи користувачам земельних ділянок, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Підприємство, що експлуатує магістральні теплові мережі, в установленому порядку видає підприємствам, установам та організаціям, а також громадянам письмові дозволи на використання земель або виконання дозволених видів робіт у межах охоронних зон теплових мереж. Роботи з ліквідації аварій теплових мереж виконуються будь-якої пори року і в будь-який час без погодження з власниками або користувачами земельних ділянок з повідомленням їх у дводенний термін після початку ремонтних робіт. Відповідно до статті 25 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» спеціальні зони об`єктів енергетики зазначаються у схемах землеустрою і техніко-економічному обґрунтуванні використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектах землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, проектах землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), іншій визначеній законом документації із землеустрою. Межі спеціальних зон об`єктів енергетики зазначаються у документації із землеустрою з часу надання земельної ділянки для будівництва відповідного об`єкта та, у разі необхідності, встановлюються в натурі (на місцевості) і позначаються відповідними попереджувальними знаками. Власникам і користувачам земельних ділянок, на які встановлено обмеження та обтяження, видається кадастровий план їх земельних ділянок з нанесеними межами спеціальних зон, а також письмовий перелік обмежень та обтяжень щодо використання земель у цих зонах. Власники і користувачі земельних ділянок, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, що експлуатують об`єкти енергетики, повинні вживати заходів щодо охорони об`єктів енергетики та дотримання встановлених обмежень та обтяжень у використанні земель у межах спеціальних зон, передбачених документацією із землеустрою. Особи, на користь яких встановлені обмеження щодо використання земель у межах охоронних та інших зон об`єктів енергетики, повинні вимагати від власників і користувачів земельних ділянок дотримання таких обмежень та обтяжень. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що в момент прориву труби автомобіль знаходився в охоронній зоні теплових мереж, оскільки відповідних доказів не було надано. Не заслуговують на увагу і заперечення відповідача про те, що розмір збитків є завищеним, що дослідження проводилось без представника відповідача, оскільки представник КП «Київтеплоенерго» був присутній при огляді транспортного засобу 24.07.2020 року, про що свідчить його підпис. Доказів на спростування розміру збитків відповідач не надав. Таким чином, враховуючи норми діючого законодавства та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Позивач сплатив судовий збір в розмірі 1 017,00 грн., дані кошти слід стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI). Так, відповідно до ст. 1 цього Закону: договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4); інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6); представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9). Згідно з положеннями ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Встановлено, що 01.08.2020 року між адвокатом Крупа В.М. та [PERSON] укладено Договір про надання правової допомоги № 08/08-20, згідно умов якого адвокат зобов`язався надавати правничу допомогу по цивільній справі з КП «Київтеплоенерго» про відшкодування шкоди, яка завдана 11.07.2020 року внаслідок вибуху водогону біля житлових будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] . Гонорар адвоката становить 10 160,00 грн. Представник позивача є адвокатом, що діє на підставі ордеру КС № 554857 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1147/10 від 30.01.1997 року). Згідно квитанції ПриватБанк від 20.10.2020 року [PERSON] сплатив 10 211,06 грн. за договором про надання правової допомоги від 01.08.2020 року. Згідно Акту про надання правової допомоги від 16.06.2021 року, підписаного адвокатом Крупа В.М. та [PERSON] були надані наступні послуги: усні консультації, підготовка претензії, підготовка та подання позовної заяви, підготовка відповіді на відзив, захист клієнта безпосередньо в судових засіданнях. Враховуючи викладене та норми діючого законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 10 160,00 грн. Таким чином, з відповідача слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 100 684,40 грн., витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 1 015,00 грн., судовий збір в сумі 1 017,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 10 160,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved