Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму в якості страхового відшкодування у розмірі 14667,79 грн., а також судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 27.08.2015 року між ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ТзОВ «Рент-Е-Ка Юкрейн» було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів за № АМ.100437 , відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Toyota Corrola», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 23.09.2019 року у м. Львові по вул. Левандівська,8 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля «Nissan Primera», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м.Львова [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення. Цивільно-правову відповідальність [PERSON] як водія транспортного засобу «Nissan Primera», реєстраційний номер [NUMBER] застраховано у ПАТ «Європейський Страховий Союз». Позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь ТзОВ «Рент-Е-КА Юкрейн» у розмірі 63667,79 грн. В подальшому, рішенням Господарського суду м.Києва від 25.10.2017 року було ухвалено стягнути з ПАТ «Європейський Страховий Союз» страхове відшкодування у розмірі 49000,00 грн. У зв`язку із тим, що залишається несплаченою різниця між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу,змушений звернутися до суду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та оголошеннями, розміщеними на сайті суду. Не подав відзив на позовну заяву. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.08.2015 року між ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ТзОВ «Рент-Е-Ка Юкрейн» було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів за № АМ .100437, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Toyota Corrola», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно ч.1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору добровільного страхування наземного транспорту за № АМ.100437 були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу «Toyota Corrola», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 23.09.2019 року у м. Львові по вул. Левандівська,8 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Toyota Corrola», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Nissan Primera», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 16.10.2015 року [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На основі розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту та умов договору страхування № АМ.100437, розмір страхового відшкодування склав 63667,79 грн, який був виплачений потерпілій стороні. Даний факт стверджується платіжними дорученнями № 37065 від 11.11.2015 року, №38620 від 12.01.2016 року. Як встановлено, на момент пригоди, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «Європейський Страховий Союз». Рішенням Господарського суду м.Києва від 25.10.2017 року було ухвалено стягнути з ПАТ «Європейський Страховий Союз» страхове відшкодування у розмірі 49000,00 грн. Таким чином невідшкодованою виплатою залишається 14667,79 грн. Частиною 1 ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Отже, до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Toyota Corrola», державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.09.2015 року. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. В силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з позовною заявою до суду.

Outcome: approved