Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.10.2016 року між ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, що є предметом застави № 06-MR2\\02-207-00526, забезпечений транспортний засіб «Тойота» д/н [NUMBER]. 04.11.2016 р. в м. Києві по Броварському проспекту перед мостом Метро (Лівий Беріг) відбулась ДТП за участю транспортного засобу «Мітсубіші» д/н [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Тойота» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] і транспортного засобу «Хюндай» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Згідно з довідки управління патрульної поліції у м. Києві № 3016313368567455 вищевказана ДТП відбулась внаслідок порушення [PERSON] п. 12.1 та п. 13.1 ПДР України. Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 06.12.2016 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 07.11.2016 р. [PERSON] звернулась до ТДА «СК «Альфа-Гарант» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. З метою встановлення вартості матеріальних збитків завданих власнику транспортного засобу «Тойота» д/н [NUMBER], убло проведено огляд вказаного транспортного засобу. Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Тойота», д/н [NUMBER] згідно звіту № 06-D/26/2 від 06.12.2016 р. складеного ТОВ «Промислова компанія «Селтим» на замовлення ТДВ СК «Альфа-Гарант». Складає 73 552 грн. 09 коп. Згідно рахунку-фактури ФОП [PERSON] № 00109 від 15 листопада 2016 року, кладеного на замовлення [PERSON] вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Тойота» д/н [NUMBER], склав 67 688,00 грн. 20.12.2016 р. ТДВ СК «Альфа-Гарант» було складено страховий акт та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 67 688,00 грн. на користь [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням № ID-88129 від 20.12.2016 р. Цивільно-правова відповідальність відповідача - власника транспортного засобу «Мітсубіші» д/н [NUMBER], на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Юнівекс» згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7034096. Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи винної у ДТП. 03.02.2017 р. позивач звернулось до ПрАТ «Юнівекс» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. 20.04.2017 р. було здійснено часткову виплату страхового відшкодування у розмірі 39 884,54 грн. 24.10.2017 р. Господарським судом м. Києва постановлено рішення по справі № 910/11816/17, яким стягнуто з ПрАТ «СК «Юнівес» на користь позивача страхову відшкодування у розмірі 10 115 грн. 46 коп. у межах суми ліміту за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7034096 від 17.12.2015 р. Враховуючи те, що частина страхового відшкодування у розмірі 17 688 грн. 00 коп. ТДВ СК «Альфа-Гарант» не відшкодована, тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, згідно якого просить стягнути з [PERSON] суму в розмірі 17 688,00 грн. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05 червня 2018 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва. Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 06 вересня 2018 у справі вирішено питання про доцільність розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз'яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. У встановлений судом строк, відповідач будучи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Встановлено, 14.10.2016 року між ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, що є предметом застави № 06-MR2\\02-207-00526, забезпечений транспортний засіб «Тойота» д/н [NUMBER]. 04.11.2016 р. в м. Києві по Броварському проспекту перед мостом Метро (Лівий Беріг) відбулась ДТП за участю транспортного засобу «Мітсубіші» д/н [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Тойота» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] і транспортного засобу «Хюндай» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Згідно з довідки управління патрульної поліції у м. Києві № 3016313368567455 вищевказана ДТП відбулась внаслідок порушення [PERSON] п. 12.1 та п. 13.1 ПДР України. Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 06.12.2016 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначене ДТП, відповідно до норм чинного законодавства України, визнана ТДВ «СК «Альфа-Гарант» страховим випадком, про що 20.12.2016 року складено страховий акт. Згідно з ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяних збиток. Згідно із вимогами ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу відшкодовуються з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. З метою встановлення вартості матеріальних збитків завданих власнику транспортного засобу «Тойота» д/н [NUMBER], було проведено огляд вказаного транспортного засобу. Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Тойота», д/н [NUMBER] згідно звіту № 06-D/26/2 від 06.12.2016 р. складеного ТОВ «Промислова компанія «Селтим» на замовлення ТДВ СК «Альфа-Гарант» складає 73 552 грн. 09 коп. Згідно рахунку-фактури ФОП [PERSON] № 00109 від 15 листопада 2016 року, кладеного на замовлення [PERSON] вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Тойота» д/н [NUMBER], склав 67 688,00 грн. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 67 688,00 грн. на користь [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням № ID-88129 від 20.12.2016 р. Крім того ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений Законом. Згідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що занижують увагу та швидкість реакції. Цивільно-правова відповідальність відповідача - власника транспортного засобу «Мітсубіші» д/н [NUMBER], на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Юнівекс» згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7034096. Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи винної у ДТП. 03.02.2017 р. позивач звернулось до ПрАТ «Юнівекс» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. 20.04.2017 р. було здійснено часткову виплату страхового відшкодування у розмірі 39 884,54 грн. 24.10.2017 р. Господарським судом м. Києва постановлено рішення по справі № 910/11816/17, яким стягнуто з ПрАТ «СК «Юнівес» на користь позивача страхову відшкодування у розмірі 10 115 грн. 46 коп. у межах суми ліміту за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7034096 від 17.12.2015 р. Отже, сума страхового відшкодування яка невідшкодована ТДВ «СК «Альфа-Гарант» складає 17 688 грн. 00 коп. В порядку досудового врегулювання спору, позивач звертався до [PERSON] із вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу № 5276 від 26 грудня 2017 року, однак відповідачем не виконано в добровільному порядку вищевказану вимогу. В свою чергу приписами ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зважаючи на встановлені обставини, беручи до уваги відсутність доказів, які свідчили б про неможливість виконати вимоги Закону, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та стягнути з [PERSON] відшкодування шкоди в розмірі 17 688 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved