Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, який 17.08.2016 року представником позивача уточнено в частині суми заборгованості, в обґрунтування якого покликався на те, що згідно кредитного договору № б/н, укладеного 10.04.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 4900 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за користування яким зобов'язався сплатити 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. Згідно Умов та правил надання банківських послуг Банк в будь-який момент може змінити (збільшити або зменшити) розмір кредитного ліміту. Своїм підписом відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання і в подальшому не виконував, у зв'язку з чим станом на 31.05.2016 р. загальна заборгованість по кредиту становить 22014 грн. 02 коп., з яких: 2436,93 грн. заборгованість за кредитом; 15202,61 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 2850,00 грн. - заборгованість за пенею; а також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1024,48 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав письмову заяву про те, що позов підтримує у повному обсязі, просив його задовольнити. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду був двічі належним чином повідомлений, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а представник позивача подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов, з урахуванням уточнених позовних вимог, підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 10.04.2012 р. був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 4900,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за користування яким зобов'язався сплатити 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 6-32). Згідно п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг позичальник надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банка, та клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт, а підписання даного договору являє собою пряму згоду держателя картки відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [PERSON] (відповідача) 10.04.2012 року - встановлено кредитний ліміт 4900,0 грн., 30.05.2012 року - знижено кредитний ліміт до 3940,0 грн., 05.08.2013 року - знижено кредитний ліміт до 3630,0 грн., 06.11.2013 року - знижено кредитний ліміт до 3360,00 грн., 19.11.2013 року - знижено кредитний ліміт до 2340,0 грн. (а.с. 56). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 6 зворот). Відповідно п. 2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісію, на умовах передбачених даним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг у випадку виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100, грн., в томі числі прострочені зобов'язання, передбачені п.п. 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1. Умов та правил, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується, як: пеня = базова процентна ставка по договору/30 (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Згідно п. 2.1.1.7.6 даних умов, при порушенні позичальником строків платежів передбачених договором більш ніж на 30 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконував, у зв'язку з чим станом на 31.05.2016 р. загальна заборгованість відповідача по кредиту становить 22014 грн. 02 коп., з яких: 2436,93 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 15202,61 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 2850,00 грн. - заборгованість за пенею; а також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1024,48 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 54-55). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним Кредитним договором, відповідачем по справі суду не представлено. Отже, з врахуванням вищевказаного, стягненню підлягає заборгованість в сумі 22014 грн. 02 коп., з яких: 2436,93 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 15202,61 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 2850,00 грн. - заборгованість за пенею; а також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1024,48 грн. - штраф (процентна складова) (у відповідності до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг). Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором від 10.04.2012 року, та те, що відповідач не подав суду жодних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним кредитним договором є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати за подання до суду позовної заяви. На підставі викладеного, відповідно 261, 526, 530, 549, 611, 612, 629, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved