Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього заборгованість по кредитному договору б/н від 18.02.2014 року, яка станом на 22.12.2014 року становить 20203,99 грн., з яких: - заборгованість за кредитом - 11365,74 грн.; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 386,67 грн.; - заборгованість з комісії за користування кредитом - 454,62 грн.; - залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п. 2.2 Генеральної угоди - 7996,96 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 18.02.2014 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 15711,59 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, на підтвердження чого [PERSON] підписала заяву разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. В результаті невиконання прийнятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту у відповідача станом на 22.12.2014 року виникла заборгованість за кредитним договором у сумі 20203,99 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява в якій він підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 53). Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином та своєчасно, шляхом опублікування оголошення в газеті обласного значення. Враховуючи цей факт, суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за наявними доказами справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового розгляду справи. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості б/н від 18.02.2014 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 15711,59 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 8). Відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими Банком умовами та правилами, тарифами складають між нею та Банком кредитний договір, про що свідчить її заява. Однак, [PERSON] постійно порушує порядок виконання взятих на себе зобов'язань, у зв'язку з чим сума заборгованості за кредитним договором згідно розрахунку заборгованості станом на 22.12.2014 року складає 20203,99 грн. (а.с. 6). Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконує. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Склад та розмір судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду позивачем надані квитанції про сплату судового збору в сумі 243,60 грн. та витрат пов'язаних з розміщенням оголошення в газеті для виклику відповідача в сумі 333,30 грн., які відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід позивача.

Outcome: approved