Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 12\~069,44 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 14.04.2014 року між сторонами було укладено кредитний договір, згідно умов якого, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 11\~363,20 грн. зі строком користування до 13.04.2016 року, процентна ставка 9,99 % річних. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав повість, а відповідача не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість. Оскільки відповідач на вимогу позивача заборгованість у досудовому порядку не сплатила, позивач звернувся із позовом в суд. Представник позивача в судове засідання не зявився, хоч про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує про те, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, обґрунтованих клопотань про відкладення такого, суду не надав, в силу положень ст. 169 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 224 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.04.2014 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №19255-оwncach. Відповідно до п.1.1. договору позивач зобовязався надати відповідачу грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а відповідач зобовязався повернути кредит, сплатити відсотки та інші платежі. Згідно п.2.1. та п.2.3. договору позивач видав відповідачу на строк до 13.04.2016 року кредит у сумі 11\~363,20 грн. Кредитні кошти надались відповідачу у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача №2203901520084. Прийняті на себе зобовязання по кредитному договору позивач виконав у повному обсязі надавши відповідачу зазначені кошти, що стверджується меморіальними ордерами №10761564 та №10761691 від 14.04.2014 року. Згідно п.2.4. за користування кредитом встановлюється процентна ставка у розмірі 9,99 % річних. Крім того, у п.2.12 договору визначено, що позичальник сплачує банку комісії відповідно до встановлених тарифів. Згідно п.6.1. договору за несвоєчасне виконання грошових зобовязань позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.2.4., але не менше двох гривень за кожен день прострочення. Відповідно до п.7.1. кредитного договору, за виконання зобовязань за цим договором позичальник несе повну відповідальність перед банком усім належним йому майном, у тому числі грошовими коштами, на яке може бути звернено стягнення в порядку, передбаченому законодавством України. Оскільки відповідач своїх зобовязань за кредитним договором не виконав, у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 12\~069,44 грн., з яких неповернутої суми кредиту 8\~967,05 грн., прострочених відсотків 525,79 грн., простроченої суми комісії за адміністрування кредиту 2\~147,67 грн., пені 428,93 грн. З метою досудового врегулювання спору на зі сторони позивача на адресу відповідача були надіслані претензії про усунення порушень зобовязань та необхідності сплатити заборгованість за кредитним договором, однак станом на 23.07.2015 року відповідач своєї заборгованості не сплатив. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. З наведеного вище випливає висновок про те, що у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, а оскільки спір в позасудовому порядку сторонами врегульовуй не був, тому позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення.

Outcome: approved