Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право на особистої приватної власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Представник позивача у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити на сьогоднішньому судовому засіданні. Відповідач у судове засідання не з'явився, викликався в судові засідання належним чином, 26 березня 2014 року через канцелярію суду подав заяву, де зазначив, що проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги визнає та просить розглядати справу за його відсутності, у зв'язку з зайнятістю на роботі. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході судового розгляду, встановлено, що 02 березня 2001 року позивач уклав шлюб із [PERSON], який зареєстровано Київським відділом державної реєстрації актів громадського стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 114. [INFO] дружина позивача, [PERSON], померла, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Відділом РАЦС по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1440. Після смерті дружини спадкоємцем першої черги, окрім позивача також є син померлої, відповідач [PERSON] За час подружнього життя, а саме 26.09.2003 року, позивач уклав договір купівлі-продажу однокімнатної квартири [ADDRESS], посвідчений ПНХМНО [PERSON], реєстровий № 7505, та придбав вказану квартиру за 3765,00 грн., про що свідчить п. 3 вказаного договору. Квартиру [ADDRESS] позивач придбав за гроші, які отримав від продажу 38/100 частин квартири [ADDRESS], які належали позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду від 12.01.1996 року, реєстраційний № 2-96-59117. Про це свідчить договір купівлі-продажу, посвідчений 24.09.2003 року ПНХМНО [PERSON], реєстровий № 4836. Відповідно до п. 3 вказаного договору продаж було вчинено позивачем за 26500,00 гривень. Але у зв'язку із тим, що спірна квартира була придбана за час шлюбу відповідач не може вільно розпоряджатися цим майном без згоди померлої дружини, після смерті якої відповідач [PERSON] формально має права на спадщину частки спірної квартири. На запит суду, Друга Харківська державна нотаріальна контора повідомила, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], було заведено спадкову справу від 13.08.2013 року за № 593/2013 Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру. Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції на виконання ухвали суду від 03.04.2014 року про витребування документів надала інформаційну довідку № 20471209 від 14.04.2014 року з Реєстру прав власності на нерухоме майно, де зазначено, що однокімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 30,4 кв.м. по праву приватної власності належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, р. № 7505, 26.09.2003 р., дата прийняття рішення про державну реєстрацію - 22.10.2003 року. 29 травня 2014 року через канцелярію суду з Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 593/2013, заведеної після смерті [PERSON], де міститься заява сина померлої - [PERSON], [INFO], про прийняття спадщини, шляхом мешкання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини; свідоцтво про смерть [PERSON], померлого [INFO], серії [NUMBER]; свідоцтво про смерть [PERSON], померлої [INFO], серії [NUMBER]» витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13.08.2013 року; інформаційні довідки зі спадкового реєстру № 34833610 від 13.08.2013 року та № 34834269 від 13.08.2013 року. Відповідно до п. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного трава у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути у тому числі визнання права. Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Судом встановлено, що кошти, отримані позивачем від продажу 38/100 частин квартири [ADDRESS], є його особистою приватною власністю. При цьому, враховуючи, що продаж даної частини квартири по [ADDRESS] та сплата вартості, тобто придбання спірної квартири по [ADDRESS], відбулися з різницею в два дні, суд доходить висновку, що позивачем [PERSON] доведено належними доказами джерело отримання ним доходів для придбання спірної квартири. Тобто квартира [ADDRESS] не є спільною власністю подружжя. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] придбана за власні кошти позивача, які він отримав від продажу своєї частини попередньої квартири; позивачу належить зазначена квартира № 3 на праві власності, а також враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, у зв'язку з цим суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] про визнання права особистої власності на квартиру. На підставі викладеного,

Outcome: approved