Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої позовні вимоги мотивує тим, що 18.08.2011 р. між ним і відповідачем укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 2300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.\~ Відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умова та Правил надання банківських послуг клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням [PERSON] і клієнт дає право [PERSON] в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. В порушення умов відповідач зобовязання за договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 20.11.2016 р. утворилася заборгованість у розмірі 26905 грн. 89 коп., з яких: 2608 грн. 06 коп. заборгованість за кредитом; 19740 грн. 41 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1257 грн. 42 коп. штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 18.08.2011 р. у сумі 26905 грн. 89 коп. та понесені судові витрати у розмірі 1600 грн. 00 коп. У судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача [PERSON] надав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів, при заочному розгляді. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.08.2011 р. між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 2300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір складається з заяви кредитора, умов і правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою (а. с. 7-11). Згідно з пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно до п. 6.4 Умов та правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною Правил та/або [PERSON] позичальник зобовязується надати [PERSON] письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед [PERSON] заборгованість. Відповідно до п. 5.2 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту, [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленого [PERSON] часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим Договором. Відповідач свої договірні зобовязання перед позивачем не виконала, допустивши прострочення та утворення заборгованості станом на 20.11.2016 р. у розмірі 26905 грн. 89 коп., з яких: 2608 грн. 06 коп. заборгованість за кредитом; 19740 грн. 41 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1257 грн. 42 коп. штраф (процентна складова) (а. с. 5-6). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, тому позичальник зобовязаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, позивачем доведено, у тому числі із сплати боргу за тілом кредиту, процентами, комісією та пенею. Відповідно до п. 8.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити [PERSON] штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Позивачем відповідно до наданого розрахунку нараховано пеню за ставкою 1 %, а також одночасно нараховано 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1257,42 грн. штрафу (процентна складова) за порушення строків платежів. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 1757,42 грн., задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. [PERSON] така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15, яка є обов'язковою для застосування всіма судами України відповідно до ст. 360-7 ЦПК України. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача заборгованості у розмірі 25148 грн. 47 коп., з яких: 2608 грн. 06 коп. заборгованість за кредитом; 19740 грн. 41 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1495 грн. 49 коп. (25148,47 грн. х 1600 грн. : 26905,89 грн.). \~

Outcome: partial