Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визначення спадкоємцю\~додаткового строку,\~достатнього для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини. В позовній заяві він зіслався на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. До складу спадщини входить: житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який [PERSON] заповіла позивачу, та житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який успадкувала відповідачка, як донька померлої. Ще до смерті матері і по цей день позивач зареєстрований і проживає у спадковому будинку. Після смерті матері оформленням спадкових прав займалася [PERSON] сестра позивача, так як він в той час хворів, перебував у тяжкому матеріальному становищі, відповідачка запевнила його, що ніяких проблем по оформленню спадщини у нього не буде. На даний момент між позивачем та відповідачкою погіршилися відносини, [PERSON] відмовилася надавати [PERSON] будь - яку допомогу по оформленню спадщини. У грудні 2008 року позивач звернувся до Покровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як ним було пропущено строк для прийняття спадщини. Вважає, що ним пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON] , померлої [INFO] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] обставини викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі, надав пояснення згідно позову та просив задовольнити позов. Відповідачка [PERSON] позов не визнала повністю, надала відзив на позовну заяву та у судовому засіданні пояснила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті матері залишилося майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка загальною площею 6,025 га. Згідно заповіту, житловий будинок [PERSON] повністю заповіла позивачу - [PERSON] . Їй не було відомо про те, що позивач звертався до нотаріуса та йому було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом, у зв`язку з неприйняттям ним спадщини у встановлений законом строк. Чому позивач не прийняв спадщину у встановлений законом строк їй не відомо. Вона успадкувала земельний пай після матері, [PERSON] успадкував земельний пай після батька, який в подальшому пропив, так - як вживає спиртні напої. На даний час вони не спілкуються. В 2002 році помер батько, після якого вона успадкувала житловий будинок. [PERSON] міг прийняти спадщину у встановлений законом строк, але цього не зробив. Він проживає у будинку за адресою: [ADDRESS] , але без права спадкування. Померла [PERSON] за вищевказаною адресою зареєстрована не була, [PERSON] спільно з нею не проживав. Вважає, що поважні причини пропуску позивачем строку на прийняття спадщини відсутні. Просила застосувати позовну давність та відмовити у позові [PERSON] про визначення спадкоємцю додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Представник третьої особи: держаний нотаріус Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Кривошей О.Г. рішення просить винести на розсуд суду. Суд, вислухавши представника позивача, відповідачку, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Так, відповідно до п.п. 1,3 частини 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 10.01.2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис №07 (а.с.7). Згідно копії договору дарування будинку, серії ААО №078978, посвідченого 30.07.1998 року державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Головко Н.В., [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дарунок житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Житловий будинок, зазначений в цьому договорі, в цілому зареєстрований Синельниківським міжміським бюро техінвентаризації на праві особистої власності [PERSON] та записаний в реєстрову книгу №22, реєстром №3202 від 31.07.1998 року (а.с.9). Відповідно до копії заповіту, серії ААН №445566 від 02.09.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко Н.В., [PERSON] повністю заповіла належний їй будинок, що знаходиться в [ADDRESS] сину [PERSON] (а.с.8). Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.12.2008 року, виданої державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Кривошей О.Г., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з неприйняттям ним спадщини у встановлений законом строк (а.с.10). З копії спадкової справи вбачається, що до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] зверталася [PERSON] , на підставі якої їй були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, майновий пай та грошові вклади, а також вбачається заповіт [PERSON] від 02 вересня 1998 року, посвідчений приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, яким [PERSON] заповідала на випадок своєї смерті [PERSON] належний їй будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , при цьому заява про прийняття спадщини останнього у спадковій справі відсутня (а.с. 53-64). Відповідно до копії виписки із історії хвороби, виданої КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова», [PERSON] з 06.07.2006 року по 27.07.2006 року знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні. [PERSON] хворіє на протязі двох років (а.с. 90). Відповідно до копій медичних документів, [PERSON] , 1965 р.н., проходив обстеження в КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» у лікаря ревматолога, відповідно до якого надано консультативний висновок спеціаліста від 05.09.2006 року (а.с. 91-93). Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, ці обставини суд визнав поважними. Позивач фактично прийняв спадщину так як на момент смерті [PERSON] , померлої [INFO] не заявляв про відмову від прийняття спадщини. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року вирішуючи питання про визначенні особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.89\~ЦПК України\~докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини та надав на підтвердження поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини медичні документи, які підтверджують стан його здоров`я, а саме той факт, що він в період подання заяви на прийняття спадщини хворів на протязі двох років, потребував постійного медичного лікування, та мав тяжке матеріальне становище, суд визнає поважними причинами пропуску позивачем встановленого законом строку для прийняття спадщини. Оскільки позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин та з метою недопущення порушення спадкових прав позивача та відповідно відновлення його законних прав, суд вважає, що позивачу слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, а саме, визначити строк терміном три місяці, який є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини до відповідної нотаріальної контори. Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі як законно обґрунтовані та підтверджені документально. Заява відповідачки [PERSON] про застосування строків позовної давності є безпідставною, оскільки вимоги ст. 267 ЦК України не поширюється на спірні правовідносини. Так, згідно вимог ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Разом з тим, вказаний строк у справах за позовом спадкоємця про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не обмежується трирічним чи будь-яким іншим строком позовної давності, виходячи зі змісту спеціальної норми ч.3 ст.1272 ЦК України, якою встановлене безпосереднє право спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, звернутися до суду з позовом для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved