Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА [PERSON] «ПРИВАТБАНК» заборгованість за договором № б/н від 23.11.2011 у розмірі 12647,41 грн. та витрати зі сплати судового збору. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 23.11.2011 між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ [PERSON] «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Банк зобовязання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.10.2016 має заборгованість у розмірі 12647,41 грн., яка складається згідно із наданим до позову розрахунком з наступного: 275,02 грн. заборгованість за кредитом, 8293,94 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500, 00 грн. штраф (фіксована частина), 578,45 грн. штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності представника банку та не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом публікації в газеті оголошення про виклик до суду у відповідності до п. 9 ст. 74 ЦПК України, про що в матеріалах справи маються відповідні документи, про причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи в його відсутність не надав. В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, 23.11.2011 між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ [PERSON] «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений договір б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/term/pages/70/, складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відсотки за користування кредитом банк нараховує у розмірах, встановлених «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/term/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умовами інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Між тим, відповідно до п. 1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг до обовязків позивальника відноситься отримання виписки про стан карткового рахунку та про здійснення операцій по картрахункам. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Статями 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі, простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач не виконав зобовязання за договором. У зв'язку з порушенням зобов'язань за договором відповідач станом на 31.10.2016 має заборгованість у розмірі 12647,41 грн., яка складається згідно із наданим до позову розрахунком з наступного: 275,02 грн. заборгованість за кредитом, 8293,94 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500, 00 грн. штраф (фіксована частина), 578,45 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст.ст. 526, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання є неприпустимою. За частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Проте, щодо вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу, суд приходить до висновку, що в даній частині позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, що передбачено ст. 611 ЦК України. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Таким чином, за змістом статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, одночасне застосування штрафу та пені за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15. Натомість, умовами вище зазначеного кредитного договору передбачена пеня як вид цивільно-правової відповідальності за виникнення прострочених зобовязань за даним договором, а також сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором. Тобто, в даному випадку має місце одночасне застосування штрафу та пені за одне й те саме правопорушення строків виконання грошових зобовязань, що суперечить положенням ст. 61 Конституції України, та є підставою для відмови в позові в частині стягнення з відповідача штрафів. Разом з тим, згідно частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Така правова позиція узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові №6-100цс14 від 03 вересня 2014 року. Як вбачається з матеріалів справи, станом на 31 жовтня 2016 року сума заборгованості відповідача за наданим кредитом (тілом кредиту) складає 275,02 гривень, а розмір нарахованої позивачем пені за прострочене зобовязання складає 3000,00 гривень. Таким чином, розмір нарахованої пені за порушення виконання зобов'язань за договором є не співмірним з сумою заборгованості, що не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, визначених у п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача до 275,02 гривень. В іншій частині суд знаходить позовні вимоги банка обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення № PROM1BL2ZV від 21.10.2016 позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. Окрім того, відповідно до платіжного доручення №BOOO2B18LF від 02.03.2017 позивачем понесено витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик. Враховуючи вищевказане з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик у розмірі 420,00 грн. На підставі ст.ст. 11, 525, 526, 530, 610, 625, 629, 1054 ЦК України та

Outcome: partial