Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача з вимогою визначити порядок користування будинком [ADDRESS], посилаючись на те, що йому на праві власності належать 13/50 частки вказаного будинку, який складається з житлового будинку літ. А-1, житлової прибудови літ А-1-1 та інших допоміжних будівель. Власниками іншої частки спірного будинку є відповідачі, яким належить 37/50 частки. Натомість відповідачі займають фактично увесь будинок, позбавляючи позивача права користування та розпорядження належним йому майном. Додавав, що будинок має два окремі виходи. Оскільки позивачу відповідачі перешкоджають у вселенні в належний йому як співвласнику будинок, тому він просив суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні належною [PERSON] 13/50 часткою будинку [ADDRESS] шляхом його вселення в будинок із визначенням порядку користування ним. У подальшому [PERSON] заявлені ним позовні вимоги щодо визначення порядку користування будинком [ADDRESS] змінювались. У кінцевій редакції таких вимог позивач просив суд встановити порядок користування таким будинком шляхом надання йому в користування житлову кімнату 1-7, коридор 1-2, комору 1-3, кухню 1-8 та тамбур І, із наданням відповідно відповідачам у користування в цьому будинку житлову кімнату 1-6, житлову кімнату 1-4, житлову кімнату 1-5, житлову кімнату 1-11, коридор 1-1, кухню 1-9, ванну кімнату 1-10, коридор 1-12, комору 1-13 та комору 1-14. В судовому засіданні позивач надав суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, доповнивши, що відповідачі фактично позбавляють його можливості користуватися належним йому майном, бо змінили замки на дверях у будинок, не надаючи йому ключі від нього, тому він не має змоги потрапити у свою власність. Просив суд задовольнити позов. Представник позивача, яка діє на підставі довіреності, [PERSON], в судовому засіданні, підтримуючи заявлені [PERSON] змінені позовні вимоги вказувала, що [PERSON] прийняв у спадок 13/50 частки будинку [ADDRESS], до складу якого також увійшла житлова прибудова літ. А-1-1. Таким чином виходячи з загальної та житлової площі спірного домоволодіння, позивач має право на визначення йому у користування житлового приміщення та допоміжних приміщень відповідно до 13/50 частки належного йому будинку. Додавала, що запропонований варіант визначення порядку користування будинком відповідатиме інтересам співвласників, оскільки такий будинок обладнаний двома окремими входами, внаслідок чого співмешкання сторін буде відокремленим. На підставі цього просила суд задовольнити позов [PERSON] Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням вирішити вказану справу за його відсутності. Відповідачка, [PERSON], у судове засідання не з'явилась також, надавши суду заяву з проханням вирішити вказаний спір у її відсутність. Представник відповідачів, який діє на підставі довіреності, [PERSON], заперечуючи частково заявлені позивачем вимоги, у судовому засіданні зазначав, що відповідачі не чинили жодним чином перешкоди у користуванні належною [PERSON] часткою будинку [ADDRESS], оскільки у позивача мається змога у будь-який момент вселитися та мешкати у цьому будинку у належній йому відповідно до його частки на праві власності частині будинку. Зауважував, що своїми вимогами [PERSON] фактично за відповідачів визначає їх право на користування спірним домоволодінням, оскільки вони таких вимог не заявляли. Крім цього запропонований варіант порядку користування будинком [ADDRESS] порушує права відповідачів, оскільки [PERSON] пропонує суду суттєве відступлення від належних сторонам часток у праві власності на це нерухоме майно, бо позивачу належить лише близька 17 кв. м. житлової площі та 27 кв. м. загальної площі у користуванні в цьому будинку, а він просить надати йому користуватися 20 кв. м. житлової площі та 36 кв. м. загальної площі. При цьому представник не заперечував проти права відповідача мешкати у спірному будинку. Просив у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши учасників процесу, які з'явились, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом було встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 вересня 2003 року, посвідченого держаним нотаріусом Одерій Г. В., реєстр № 1-1902, [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] набули у спадок право власності кожний по 5/16 частки на будинок [ADDRESS], що також підтверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29 жовтня 2003 року (а. с. 37, 178, 179). Крім цього [PERSON] на підставі дарування йому [PERSON] за договором дарування від 10 листопада 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Одерій Г. В., реєстр № 1-2424, набув також право власності на 1/8 частку будинку [ADDRESS], що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13 листопада 2003 року (а. с. 182, 183). На підставі цього станом на 13 листопада 2003 року [PERSON] набув в цілому право власності на 9/16 часток будинку [ADDRESS]. В свою чергу станом на 29 жовтня 2003 року [PERSON] набув в цілому право власності на 7/16 часток будинку [ADDRESS]. На підставі ст. 119 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року, який був чинним на момент спірних правовідносин), було зазначено, коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згодою решти учасників і в установленому порядку, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщеннями в ньому підлягають відповідній зміні. При цьому суд зазначає, що відповідно до п. п. 6.1, 6.2 «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого Наказу Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 (в редакції чинній на момент спірних правовідносин), оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, місцевого самоврядування власникам спільних будівель, які на законних підставах зробили перебудову, прибудову, унаслідок чого змінилися належні їм частки. В такому випадку підготовку документів для видачі свідоцтв про право власності можуть за дорученням органів місцевого самоврядування, місцевої державної адміністрації та інших органів відповідно до законодавства проводити БТІ. Відповідно до п. 2.9 «Інструкції про порядок видачі довідок-характеристик на об'єкти нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб та зареєстровані в бюро технічної інвентаризації, затвердженої Державним комітетом України по житлово-комунальному господарству від 30 квітня 1996 року № 35 (в редакції чинній на момент спірних правовідносин), при видачі довідки-характеристики для відчуження частини від цілого об'єкта або частини від частини об'єкта бюро технічної інвентаризації розраховує ідеальну частку об'єкта, що відчужуються, і в примітці вказує найменування і площу приміщень, що відчужуються, а також вартість і розмір ідеальної частки. Також згідно до п. п. 3.1, 3.4 «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна», затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, розрахунок часток у спільній власності на об'єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об'єктів нерухомого майна, а в разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлювальних документів. Так при розрахунку частки кожного співвласника в будинку необхідно визначити всю внутрішню площу будинку, а також площу, яка належить кожному співвласнику окремо відповідно до «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Держбуду України від 24 травня 2001 року № 127. На підставі наведеного у даній «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна» прикладу розрахунку часток житлового будинку вбачається, що таких розрахунок проводиться, виходячи з інвентаризаційної вартості всіх будівель будинку, як окремого об'єкта нерухомості. Згідно із заявою [PERSON] від 2 лютого 2004 року вбачається, що останній просив прийняти в нього до експлуатації житлову прибудову літ. А-1-1 та сіні а-2-1 по [ADDRESS] (а. с. 99). Згідно заяв від 24 липня 2003 року, які маються у інвентарній справі на будинок [ADDRESS] вбачається, що від [PERSON] та [PERSON] начальнику БТІ міста Маріуполя надійшли заяви, за якими заявники підтверджували факт того, що житлову прибудову літ. А-1-1 до будинку [ADDRESS] фактично побудував [PERSON] (а. с. 74). Відповідно до висновку від 9 березня 2004 року на предмет оформлення правовстановлюючих документів на будинок [ADDRESS] Маріупольським БТІ [PERSON] було надано відповідний висновок для Орджонікідзевської райадміністрації міста Маріуполя для вирішення питання прийняття до експлуатації житлової прибудови та сіней та про видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, за яким безпосередньо підтверджено, що на підставі рішення від 11 травня 1983 року виконкому Орджонікідзевської райради [PERSON] побудував житлову прибудову літ. А-1-1, яка не була здана у експлуатацію (а. с. 100). При цьому в матеріалах інвентарної справи мається відповідний розрахунок ідеальних часток співвласників будинку [ADDRESS], виходячи з вартості усіх споруд даного об'єкта нерухомості (а. с. 191). За актом приймання в експлуатацію, затвердженого 28 квітня 2004 року, вбачається, що у приймальною комісією було у [PERSON] прийнято в експлуатацію житлову прибудову літ. А-1-1 житловою площею 12,3 кв. м. до складу будинку [ADDRESS] (а. с. 40-41). На підставі рішення колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 28 квітня 2004 року № 96/2 вбачається, що на підставі рішення від 11 травня 1983 року [PERSON] побудував житлову прибудову до будинку по [ADDRESS], яку було прийнято до експлуатації за відповідним актом, на підставі чого було затверджено акт приймання до експлуатації вказаної житлової прибудови житловою площею 12,3 кв. м., загальною площею 37,4 кв. м. Одночасно із цим було доручено БТІ міста Маріуполя оформлення права власності із видачею правовстановлювальних документів на 37/50 частки будинку [ADDRESS] на [PERSON] та на 13/50 частки будинку [ADDRESS] на [PERSON] замість діючих правовстановлюючих документів (а. с. 153). Згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21 травня 2004 року, виданого Маріупольською міською радою на підставі рішення колегії Орджонікідзевської районної адміністрації від 28 квітня 2004 року № 96/2 замість свідоцтва про право на спадщину від 17 вересня 2003 року, свідоцтва про право на спадщину від 22 листопада 1982 року, договору дарування від 10 листопада 2003 року, вбачається, що [PERSON] є власником 37/50 частки будинку [ADDRESS] (житлова площа - 68,5 кв. м.), до складу якого входила житлова прибудова літ. А-1-1, та інші споруди, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21 травня 2004 року (а. с. 69, 71). Таким чином вбачається, що як співвласнику будинку [ADDRESS], [PERSON] було оформлено право власності на даний об'єкт нерухомого майна з видачею нового свідоцтва про право власності, який на законних підставах побудував житлову прибудову літ. А-1-1, та внаслідок чого змінилась його частка та частка іншого співвласника на даний будинок, [PERSON] В той же час відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 грудня 2005 року, виданого Маріупольською міською радою на підставі рішення колегії Орджонікідзевської районної адміністрації від 28 квітня 2004 року № 96/2 замість свідоцтва про право на спадщину від 17 вересня 2003 року, свідоцтва про право на спадщину від 22 листопада 1982 року, вбачається, що [PERSON] є власником 13/50 частки будинку [ADDRESS] (житлова площа - 68,5 кв. м.), до складу якого входила житлова прибудова літ. А-1-1, та інші споруди, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15 грудня 2005 року (а. с. 136, 184). З витягу з Реєстру прав власності прав на нерухоме майно від 10 січня 2006 року, наданому [PERSON] для набуття спадкових прави після смерті [PERSON], який був оглянутий зі спадкової справи нотаріуса щодо померлого [PERSON], в описі об'єкта нерухомості, будинку [ADDRESS], зазначена також спірна житлова прибудова літ. А-1-1. Однак у примітках до вказаного витягу вказано, що витяг наданий був на 7/16 частки даного будинку з усіма допоміжними спорудами до нього, окрім житлової прибудови літ. А-1-1. Вказане також підтверджується технічною характеристикою БТІ міста Маріуполя від 30 вересня 2005 року (а. с. 101, 137, 185, 186). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 лютого 2006 року, посвідченого держаним нотаріусом Одерій Г. В., реєстр № 1-438, [PERSON] після смерті свого батька [PERSON] набув право власності 13/50 частки на будинок [ADDRESS], до складу якого входило житловий будинок житловою площею 68,5 кв. м., житлова прибудова літ. А-1-1, та інші споруди, які належали спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 грудня 2005 року, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13 березня 2006 року за [PERSON] (а. с. 38, 70). При цьому з витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 23 січня 2008 року, наданому [PERSON] для набуття спадкових прави після смерті [PERSON], який був оглянутий зі спадкової справи нотаріуса щодо померлого [PERSON], в описі об'єкта нерухомості, будинку [ADDRESS], зазначена спірна житлова прибудова літ. А-1-1. Натомість в примітках до вказаного витягу вказано, що витяг надається на 9/16 частки даного будинку з усіма допоміжними спорудами до нього, а також в цілому на житлову прибудову літ. А-1-1, сіні а-2-1, майданчик літ. а-3 та ворота літ. 3. Вказане також підтверджується технічною характеристикою БТІ міста Маріуполя від 21 серпня 2008 року (а. с. 103, 138, 187). Згідно із свідоцтвами про право на спадщину за законом від 21 серпня 2008 року, посвідченого держаним нотаріусом [PERSON], реєстр № 3-899 та реєстр № 3-898, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON], який приходився їм батьком, набули право власності, [PERSON] на 74/150 частки, а [PERSON] на 37/150 частки, на будинок [ADDRESS], до складу якого входило житловий будинок житловою площею 68,5 кв. м., житлова прибудова літ. А-1-1, та інші споруди, які належали спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21 травня 2004 року, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 8 вересня 2008 року за [PERSON], а також відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно щодо [PERSON] (а. с. 72, 75, 76, 87-88, 139, 140). З огляду на встановлені судом обставини справи суд дійшов висновку щодо правомірності проведення перерахунку часток співвласників будинку [ADDRESS] на підставі рішення Орджонікідзевської районної адміністрації міста Маріуполя від 28 квітня 2004 року внаслідок будівництва [PERSON] житлової прибудови літ. А-1-1 та законність отримання ним, а також спадкоємцем іншого співвласника, [PERSON], свідоцтв про право на нерухоме майно Маріупольською міською радою, що свідчить про законність свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 лютого 2006 року, виданого після смерті [PERSON] його сину, [PERSON] Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що позивач та відповідачі є законними співвласниками будинку [ADDRESS], тому сторони мають право вільно розпоряджатися належною їм власністю на рівних правах співвласників, виходячи з належної кожному частки такого майна. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ст. 317 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 ЦК право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 358 ЦК право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно із технічної характеристики на буд. [ADDRESS], що видно з копій технічних паспортів на такий будинок, вбачається, що він складається з житлового будинку літ. А-1 з тамбуром літ. а-1 та житлової прибудови літ. А-1-1 з сіньми літ. а-2, до складу яких входять житлова кімната 1-7 площею 19,6 кв. м., житлова кімната 1-6 площею 11,4 кв. м., житлова кімната 1-4 площею 14,6 кв. м., житлова кімната 1-5 площею 10,6 кв. м., коридор 1-2 площею 4,2 кв. м., комора 1-3 площею 2,2 кв. м., кухня 1-8 площею 6,8 кв. м., тамбур І площею 3,8 кв. м., житлова кімната 1-11 площею 12,3 кв. м., коридор 1-1 площею 4,0 кв. м, кухня 1-9 площею 8,9 кв. м., ванна кімната 1-10 площею 3,4 кв. м., коридор 1-12 площею 2,4 кв. м., комора 1-13 площею 1,2 кв. м. та комора 1-14 площею 5,2 кв. м. (а. с. 6-10, 64-68). При цьому суд зазначає, що за технічною документацією житлова кімната 1-7 площею 19,6 кв. м., житлова кімната 1-6 площею 11,4 кв. м., коридор 1-2 площею 4,2 кв. м., комора 1-3 площею 2,2 кв. м., кухня 1-8 площею 6,8 кв. м. та тамбур І площею 3,8 кв. м. відокремлені від інших наведених у технічних паспортах на спірний будинок приміщень (а. с. 6-10, 64-68). Також суд зауважує, що [PERSON] запропонував суду надати йому у користування приміщення у спірному будинку житлової кімнати 1-7, коридору 1-2, комори 1-3, кухні 1-8 та тамбур І, які відокремлені від інших наведених у технічних паспортах на спірний будинок приміщень, окрім житлової кімнати 1-6, яку пропонував залишити у користуванні відповідачів (а. с. 6-10, 64-68). Суд звертає увагу на те, що відповідно до належної позивачу 13/50 частки спірного будинку та житлової (68,5 кв. м.) й загальної (110,6 кв. м.) площі будинку [ADDRESS] можна визначити, що у [PERSON] у користуванні повинно перебувати таким чином 17,81 кв. м. житлової площі (68,5 х 13/50 = 17,81) та 28,76 кв. м. загальної площі (110,6 х 13/50 = 28,76), внаслідок чого у користуванні відповідачів повинно знаходитись 50,69 кв. м. житлової площі (68,5 - 17,81 = 50,69) та 81,84 кв. м. загальної площі такого будинку (110,6 - 28,76 = 81,84). При цьому [PERSON] просить, щоб йому надали у користування приміщення спірного будинку, загальна площа яких дорівнює 36,6 кв. м., а житлова - 19,6 кв. м., що відступає від належної позивачу 13/50 частки будинку [ADDRESS] відповідно щодо загальної площі на 7,84 кв. м. (36,6 - 28,76 = 7,84) та житлової площі на 1,79 кв. м. (19,6 - 17,81 = 1,79). В той же час суд зазначає, що на підставі правовстановлюючих документів та технічної документації на будинок [ADDRESS] [PERSON] у житловому будинку літ. А-1 належить 7/16 частки, що дорівнює 24,6 кв. м. житлової площі (56,2 х 7/16 = 24,6), та відповідно перевищує запропонованні ним 19,6 кв. м. житлової площі (а. с. 185-187). При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до своїх вимог [PERSON] не просить суд надати йому у користування приміщення з житлової прибудови літ. А-1-1, яка фактично перебуває у володінні лише відповідачів згідно із правовстановлюючими документами на спірний будинок. Таким чином відступлення від належної позивачу на праві власності 13/50 частки будинку [ADDRESS] при визначенні порядку користування таким будинком як щодо житлової площі, так й щодо загальної площі суттєво не порушить права [PERSON] та [PERSON], оскільки суд при вирішенні позову [PERSON] лише визначає порядок користування спірним житлом внаслідок існування у співвласників спору з цього приводу, не вирішуючи питання володіння та розпорядження належними сторонам частками такого будинку. За ст. 159 ЖК України предметом договору найму в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, може бути як ізольоване, так і неізольоване жиле приміщення (кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом), а також частина кімнати. Не можуть бути самостійним предметом договору найму приміщення, непридатні для проживання (підвали тощо), а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора та ін.). Суд зауважує, що на підставі належності позивачу 13/50 часток будинку [ADDRESS], вимоги [PERSON] щодо надання йому у користування приміщеннями в цьому будинку, меншими за житловою та загальною площами ніж відповідачам, цілком відповідають обставинам справи та є правомірними. Таким чином за фактичної відсутності іншого запропонованого сторонами варіанту визначення порядку користування спірним житлом суд вважає, що змінені [PERSON] позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню із визначенням порядку користування між сторонами будинком [ADDRESS] шляхом надання у користування позивачу житлову кімнату 1-7 площею 19,6 кв. м., коридору 1-2 площею 4,2 кв. м., комору 1-3 площею 2,2 кв. м., кухню 1-8 площею 6,8 кв. м. та тамбур І площею 3,8 кв. м., які є відокремленими та мають свій вхід. На підставі наведеного відповідачам необхідно визначити відповідно у користування в спірному будинку житлову кімнату 1-6 площею 11,4 кв. м., житлову кімнату 1-4 площею 14,6 кв. м., житлову кімнату 1-5 площею 10,6 кв. м., житлову кімнату 1-11 площею 12,3 кв. м., коридор 1-1 площею 4,0 кв. м, кухню 1-9 площею 8,9 кв. м., ванну кімнату 1-10 площею 3,4 кв. м., коридор 1-12 площею 2,4 кв. м., комору 1-13 площею 1,2 кв. м. та комору 1-14 площею 5,2 кв. м. При цьому суд зазначає, що в разі визначення порядку користування будинком [ADDRESS] з наданням у користування позивачу низки приміщень такого будинку, то визначення інших приміщень в такому будинку відповідачам у користування не буде виходом за межі заявлених [PERSON] вимог, тому на посилання [PERSON] на необґрунтованість таких вимог, бо відповідачі таких вимог не заявляли, суд не звертає уваги. Вирішуючи вимоги позивача щодо усунення йому перешкод у користуванні та розпорядженні належними йому 13/50 частками спірного будинку шляхом його вселення, суд зазначає, що відповідно до ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Так у судовому засіданні допитана [PERSON] вказувала, що відповідачі дійсно змінили замки на частині будинку, якою користався колись батько позивача, [PERSON], не надавши ключів від нього позивачу, [PERSON] Вказувала також, що у теперішній час позивач не мешкає в будинку [ADDRESS]. Суд зауважує, що обмеження співвласника буд. [ADDRESS] у користуванні ним [PERSON] є неприпустимим. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] щодо усунення відповідачами йому перешкод в користуванні та розпорядженні належним позивачу, як співвласнику, будинком [ADDRESS] підлягають задоволенню шляхом його вселення у визначену судом позивачу для користування житлову кімнату 1-7, коридор 1-2, комору 1-3, кухню 1-8 та тамбур І у спірному житловому будинку. Згідно із ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений [PERSON] при поданні даного позову до суду судовий збір в сумі 243,60 грн. в рівних частках, тобто по 121,80 грн. з кожного з відповідачів.

Outcome: approved