Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №338057 від 24 березня 2009 року. Мотивує свій позов тим, що 08 березня 2015 року померла її мама [PERSON]. Позивач є єдиною спадкоємицею майна померлої матері за законом, оскільки інші спадкоємці на спадщину не претендують. Позивач прийняла спадщину, однак оформити її в нотаріальному порядку не може, так як відсутні будь-які правовстановлюючі документи на спадкове майно. Просить визнати її право власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак в своїй заяві до суду позов підтримала повністю, просить визнати її право власності на спадкове майно, а справу слухати у її відсутність. Представник відповідача Вільхівської сільської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не зявився, однак в своїй заяві до суду позов визнав повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Справу просить слухати у його відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, однак в своїх заявах до суду позов визнали повністю, не заперечують щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Справу просили слухати у їхню відсутність Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. А відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] померла 08 березня 2015 року. Свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу стверджується, що позивач [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] Довідкою Вільхівської сільської ради Горохівського району Волинської області №131 від 21 червня 2016 року стверджується, що спадкоємцями майна за законом після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] Заповіт [PERSON] в сільській раді не посвідчувався. Спадкоємець [PERSON] вступила у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом спільного проживання, догляду за спадковим майном. Відповіддю Горохівської державної нотаріальної контори №1932/01-09 від 07 листопада 2016 року стверджується, що після померлої 08 березня 2015 року [PERSON] спадкова справа не заводилася. З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №338057 від 24 березня 2009 року вбачається, що [PERSON] належала земельна ділянка відповідних розмірів. Листом приватного нотаріуса [PERSON] стверджується, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз'ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, судом встановлено, що позивач після смерті матері [PERSON] прийняла спадщину, а тому суд, вважає, що слід встановити право власності по спадкуванню за законом першої черги [PERSON] на земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №338057 від 24 березня 2009 року.

Outcome: approved