Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], треті особи які не заявляли самостійних вимог щодо предмета спору - Печерськарайонна в м. Києві державна адміністрація, Реєстраційна служба Головного управлінняюстиції м. Києва, [PERSON] про припинення права на частку власності у спільному майні шляхом виплати грошової компенсації. В ході розгляду справи позивач [PERSON] уточнив свої позовні вимоги та просив суд: припинити право власності [PERSON] на 1/3 частинуквартири [ADDRESS];стягнути з нього на користь [PERSON] грошову компенсацію у сумі 1184300 гривень за належну відповідачу на праві власності 1/3 частину квартири [ADDRESS], дозволивши [PERSON] зняти вказану суму з депозитного рахунку Печерського районного суду м. Києва;визнати за ним право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]; стягнути з відповідача на його користь судові витрати. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що він є власником 2/3 частин квартири [ADDRESS], співвласником іншої 1/3 частиницієї квартири є відповідач [PERSON]. В позові позивач вказує, що в квартирі зареєстровані він, його дружина та троє їх неповнолітніх дітей, а також дружина відповідача [PERSON] - третя особа за позовом та троє її з відповідачем неповнолітніх дітей, а всього в квартирі зареєстровано 9 осіб, відповідач проживає в квартирі без реєстрації. Також позивач вказує, що квартира складається з трьох ізольованих кімнат житловою площею 13.5 кв.м., 14.4 кв.м. та 26.8 кв.м., він та члени його родини мають право користуватись двома меншими житловими кімнатами, а відповідач та члени його родини кімнатою площею 26.8 кв.м., оскільки ще між попередніми власниками квартири, згідно з рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18.04.2013 року, було встановлено порядок користування приміщеннями квартири і цим рішенням суду відповідачу виділено в користування житлову кімнату площею 26.8 кв.м. Серед іншого позивач зазначає, що він та його сім'я з 1 серпня 2014 року - з часу коли він набув право власності на частину квартири, позбавлені можливості користування своєю власністю, оскільки відповідач безпідставно перешкоджає їм проживати в квартирі, блокує з середини вхідні двері та не допускає до квартири, відмовляється звільняти від своїх меблів та побутової техніки частину кухні та коридору, які повинні бути в загальному користування сторін. Вказує, що в квартирі відповідач поводить себе агресивно та неадекватно, постійно зловживає спиртними напоями, неодноразово влаштовував в квартирі бійки, погрожує позивачу та членам його родини вбивством. З метою свого захисту та захисту життя і здоров'я його родини позивач звертався до охоронної фірми за отриманням послуг по його охороні в квартирі. Також він звертався до правоохоронних органів та адміністративних органів з заявами про противоправну поведінку відповідача. Вказує, що не дивлячись на те, що він та члени його сім'ї вимушено тимчасово не проживають у квартирі, він, як власник частини квартири несе всі витрати по утриманню квартири та сплаті комунально-житлових послуг за свою частину квартири, а відповідач має борг в розмірі більше 16000 грн. за сплату комунально-житлових послух, при цьому відповідач маючи ідеальну частку в житловій площі 18.2 кв.м., займає кімнату площею 26.8 кв.м, що на 8.5 кв.м. перевищує розмір його ідеальної частки в житловій площі квартири. Таким чином, як вказує позивач, вирішити тривалий житловий спір між співвласниками квартири можливо лише шляхом припинення права на частку власності відповідача в квартирі та виплати йому відповідної грошової компенсації, оскільки частка, відповідача в квартирі є незначною, виділити його частку в натурі не можливо, квартира є річчю неподільною, спільне користування та володіння квартирою є неможливе у зв'язку із гостроконфліктною ситуацією, що склалася в зв'язку з неадекватною поведінкою відповідача. Також зазначав, що припинення права власності відповідача на частку власності у квартирі не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача, як співвласника квартири, та членам його сім'ї, оскільки відповідач є власником житловогобудиноку в якому зареєстроване його право постійного проживання, а дружині відповідача - третій особі за позовом також належить право власності на 1/4 частину двокімнатної ізольованої квартири в центрі м. Києва. Наразі відповідач, його дружина та троє їх неповнолітніх дітей різної статі проживають в одній кімнаті, а в разі отримання грошової компенсації за свою частку в квартирі, відповідач буде мати змогу придбати за суму компенсації вартості його частки в квартирі ізольовану двох або трьох кімнатну квартиру в межах м. Києва. Також він вказує, що з метою виплати відповідачу грошової компенсації, він вимушений був 16 листопада 2015 року взяти в ПАТ «Комерційний Банк «Глобус» кредит в розмірі 1 200 000 гривень. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. В матеріалах справи містяться відмітки житлово-експлуатаційної організації про те, що з судовими повістками на останні три судових засідання він ознайомлений, від отримання судових повісток та розпису про це відмовся. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Головного управлінняюстиції м. Києва в судове засідання не з'явився про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. В матеріалах справи містяться відмітки житлово-експлуатаційної організації про те, що з судовими повістками на останні три судових засідання вона ознайомлена, від отримання судових повісток та розпису про це відмовилась. Представник третьої особи - Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, просила ухвалити рішення відповідно до вимог закону на розсуд суду, при цьому щоб не були порушені права як неповнолітніх дітей позивача, так і неповнолітніх дітей відповідача. Також зазначила, що знає відповідача як конфліктну та скандальну людину. За таких обставин, враховуючи те, що позивач не заперечує проти постановленого заочного рішення, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Заслухавши осіб які з'явились в судове засідання дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що предметом спору є трикімнатна ізольована квартира [ADDRESS], загальною площею 101,8 кв.м., житловою площею 54,7 кв.м. 2/3 частини цієї квартири належить позивачу - [PERSON] згідно нотаріально посвідчених двох договорів міни від 1 серпня 2014 року, зареєстрованих в реєстрі за №1188 та №1189. Ці договори міни зареєстровані в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до пунктів 3 цих договорів міни позивач має право користуватись житловими кімнатами 13,5 кв.м. та 14.4 кв.м., залишено в загальному користуванні кухню, санвузол, вбиральню, коридор, комору, вхід у квартиру. 1/3 частина квартири, що є предметом спору належить відповідачу [PERSON]: згідно свідоцтва про право на житло, виданого органом приватизації державного житлового фонду Старокиївського району 7 липня 1994 року - 1/4 частина квартири та на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 31 січня 2013 року - 1/12 частина квартири. Також наведеним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 31 січня 2013 року, відповідачу виділено у користування житлову кімнату площею 26.8 кв.м. з балконом та залишено в загальному користуванні кухню, санвузол, вбиральню, коридор, комору, вхід у квартиру. З довідки по формі-3 на спірну квартиру вбачається, що в цій квартирі зареєстровані: позивач, його дружина - [PERSON], їх діти: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO],[PERSON] [INFO]; дружина відповідача - третя особа за позовом [PERSON], діти відповідача та третьої особи: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], відповідач [PERSON] проживає в квартирі без реєстрації. З відповіді, наданої на запит суду МВС України ГУ в м. Києві Печерського районного управління від 9.11.2015 року, вбачається що в черговій частині Печерського райуправління в період 2013 - 2015 року зареєстровано 9 викликів за адресою: [ADDRESS]. Також з наданих копій матеріалів перевірок, заяв сторін, вбачається, що між позивачем та відповідачем і третьою особою [PERSON] існує тривалий конфлікт щодо користування спірною квартирою. Судом встановлено, що 12 вересня 2014 року позивач звертався до спеціалістів у галузі судово-медичної експертизи з метою зафіксувати та встановити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, які йому були нанесені, зі слів позивача, 10.09.2014 року відповідачем [PERSON] під час конфлікту у спірній квартирі. Згідно висновку від 12 вересня 2014 року спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №1652/Ж, згадані нанесені ушкодження у вигляді синця та саден утворились від дії тупого (тупих) предмета (предметів), за давністю утворення, враховуючи їх морфологічні властивості, можуть відповідати даті 10.09.2014 року та відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров'я). З довідки ЖЕД «Хрещатик» від 16.10.2015 року вбачається, що у позивача відсутня заборгованість по утриманні будинку та прибудинкової території за належну йому частину квартири. З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався в різні інстанції та установи у зв'язку з неможливістю його та членів його сім'ї проживати у спірній квартирі, оскільки відповідач перешкоджає їм в цьому. Також в заявах про злочин за підписом відповідача та третьої особи [PERSON] на ім'я Начальника національної поліції України від 19.11.2015 року та на ім'я Начальника управління поліції в Печерському районі від 24.11.1015 року, заявники зазначають, що в спірну квартиру були проникнення позивачем [PERSON] 14.09.2015 року та 03.03.2015 року та з квартири вкрадені гроші, зіпсовані речі, також позивач [PERSON] регулярно порушує права заявників, проникає до квартири з невідомими особами та тероризує, ображає відповідача та його дружину і їх дітей. Таким чином, з пояснень позивача та письмових доказів у справі, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем існує тривалий конфлікт та спір з приводу користування приміщеннями квартири, що є предметом спору, та з приводу сплати житлово-комунальних платежів за квартиру. Судом встановлено, що позивач та члени його сім'ї, які зареєстровані в квартирі не проживають в ній та не користуються квартирою у зв'язку з гостроконфліктною ситуацію, що склалась між співвласниками квартири. Згідно ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: - частка є незначною і не може бути виділена в натурі; - річ є неподільною; - спільне володіння і користування майном є неможливим; - таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до сталої судової практики кожна з цих обставин є самостійною підставою для припинення права власності на частку в спільному майні. Згідно висновку експертів за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи №9332/9333/15-43 від 18 серпня 2015 року, дійсна (ринкова) вартість трикімнатної житлової квартири [ADDRESS] складає 3 552 900 гривень; Поділ в натурі квартири, що є предметом спору, шляхом проведення реконструкції (перепланування і переобладнання) приміщень існуючої квартири з метою влаштування двох ізольованих квартир у відповідності до ідеальних часток співвласників 2/3 та 1/3, не вбачається можливим; Купити в межах міста Києва двокімнатну або трикімнатну квартиру за вартість 1/3 частини квартири [ADDRESS], станом на момент проведення дослідження є можливим. Аналізуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що частка відповідача в спірній квартирі є незначною та не може бути виділена в натурі, тобто спірна квартира є річчю неподільною. У зв'язку з гостро конфліктною ситуацією, що склалась між сторонами, вони не можуть сумісно користуватись квартирою та разом зі своїми сім'ями проживати в ній. Також судом встановлено, що позивач є власникомжитлового будинку який розташований за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори 14.09.2005 року за №2448, і в цьому житловому будинку зареєстровано постійне місце проживання відповідача. Згідно відповіді БТІ м. Києва від 23.01.2015 року на запит суду, третій особі [PERSON] належить на праві власності 1/4 частина двокімнатної квартири [ADDRESS]. Як вбачається з відповіді Печерського районного відділу в м. Києві Міграційної служби України від 07.11.2015 року, саме з адреси зазначеної квартири [PERSON] була зареєстрована 06.03.2007 року за адресою спірної квартири. Згідно зазначеного вище висновку експертів, за вартість 1/3 частини спірної квартири можливо купити двох або трьох кімнатну квартиру у м. Києві. Враховуючи наведені письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що припинення права власності відповідача у спірній квартирі не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї при застосуванні до досліджуваних правовідносин вимог ст. 365 ЦК України. (постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 15 травня 2013 р. у справі № 6-37цс13, від 30 вересня 2015р. № 6-286цс15). Згідно платіжного доручення № 1287 від 16.11.2015р. позивачем внесено на депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва грошову суму у розмірі 1 184 300 гривень для відшкодування вартості за частку відповідача у квартирі, що є предметом спору. За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, які з'явились в судове засідання, як на підстави своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, оскільки суд задовольняє позов, судові витрати у вигляді судового збору та сплати за проведення оціночно-будівельної експертизи в розмірі 6727 гривень ( 3654 грн. + 3073 грн.) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved