Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача, [PERSON] матеріальних збитків спричинених внаслідок\~дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивує тим, що 18 листопада 2016 року громадянин [PERSON], [INFO], був прийнятий на роботу водієм в ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» згідно наказу № 485 від 18 листопада 2016 року. До обовязків відповідача відносилось отримання та доставка ввіреного йому вантажу по Україні. 19 листопада 2016 року [PERSON] був направлений на автомобілі [NUMBER], у звязці з напівпричепом HYUNDAI р.н. ВН6783XО у відрядження з вантажем в напрямку м. Києва. 20 листопада о 22.00 годині 44 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем марки INTERNATIONAL н.з. ВН8136 СА у звязці з напівпричепом марки HYUNDAI н.з. ВН6783ХО, рухаючись по а/д «Київ - [PERSON]», с. Савелівка, вул. Київська, 81 не впорався з керуванням автомобіля та з'їхав в обочину. Внаслідок ДТП автомобіль та напівпричіп, що належать на праві приватної власності ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС», отримали механічні пошкодження, що потягло матеріальні збитки. Суворовським районним судом м. Одеси Відповідача визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до його до адміністративної відповідальності згідно ст. 124 КУпАП. Отже, вина Відповідача підтверджена постановою Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/3132/17 від 06.03.2017 року. Внаслідок допущеної Відповідачем дорожньо-транспортної пригоди, вантажному автомобілю марки INTERNATIONAL н.з. ВН8136 СА з напівпричепом марки HYUNDAI н.з. ВН6783ХО, що знаходяться у приватній власності ТОВ «ЛАМАІІ ТРАНС-ЕКСПРЕС», були завдані значні механічні пошкодження, які призвели до збитку ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» у вигляді матеріальних затрат на відновлення вказаних транспортних засобів. У звязку з цим ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» звернулось до ПАТ «СК «Євроінс Україна», страхувальником якого воно являється, за страховим відшкодуванням, спричиненим ДТП. ПАТ «СК «Євроінс Україна» відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту № 06-005993-83 від 24.06.2016 р. по автомобілю [NUMBER], було відшкодовано страхову суму в розмірі 6484,11 грн. і шість тисяч чотириста вісімдесят чотири гривні 11 коп.) та по напівпричепу марки HYUNDAI н.з. ВН6783ХО в сумі 7025,07 грн. (сім тисяч двадцять пять гривень 07 коп.). Згідно Висновку № 4055 (судовий експерт ФО-ІІ [PERSON] П.) експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля про оцінку колісного транспортного засобу марки INTERNATIONAL р.н. [NUMBER], встановлено, що вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля становить 9 425,00 гри. (девять тисяч чотириста двадцять пять гривень, 00 коп.). Висновком №4054 (судовий експерт ФО-П [PERSON] П.) експертного авто товарознавчого дослідження щодо визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля про оцінку колісного транспортного засобу марки HYUNDAI р.н. BH6783XО, вартість відновлювального ремонту напівпричепа становить 15 278,57 грн. (пятнадцять тисяч двісті сімдесят вісім гривень, 57 коп.). Отже, загальна сума збитків за виключенням страхового відшкодування складає 11 194,39 грн. У звязку з зазначеним позивач звернувся із зазначеним позовом до суду та просить стягнути з відповідача 11194 грн. 39 коп. завданої шкоди, а також сплачений судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп. Позивач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги в заяві підтримав та наполягав на їх задоволенні. (а.с. 93). Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнав в повному обсязі та просив відмовити у його задоволенні, підтримав заперечення на позов в яких зазначено, що відповідач і своєї провини у вчиненні ДТП не визнає, оскільки всьому виною погана дорога. (а.с. 90, 98). Згідно з ч. 3 ст.\~2\~ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обовязковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Частиною 3 статті 13\~ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частина 2 статті 43\~ЦПК встановлює, що учасники справи зобовязані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи; 3) зявлятися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З'ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.\~ Суд встановив наступні обставини. 18 листопада 2016 року громадянин [PERSON], 17.07.1959 р. н. був прийнятий на роботу водієм в ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» згідно наказу № 485 від 18 листопада 2016 року. До обовязків відповідача відносилось отримання та доставка ввіреного йому вантажу по Україні. 20 листопада о 22.00 годині 44 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем марки INTERNATIONAL н.з. ВН8136 СА у звязці з напівпричепом марки HYUNDAI н.з. ВН6783ХО, рухаючись по а/д «Київ - [PERSON]», с. Савелівка, вул. Київська, 81 не впорався з керуванням автомобіля та з'їхав в обочину. Внаслідок ДТП автомобіль та напівпричіп, що належать на праві приватної власності ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС», отримали механічні пошкодження, що потягло матеріальні збитки. Причиною ДТП стало\~ порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, [PERSON] Суворовським районним судом м. Одеси (справа №523/3132/17) Відповідача визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до його до адміністративної відповідальності згідно ст. 124 КУпАП. (а.с. 11). Відповідно ж до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто враховуючи вищевикладене, факт винуватості [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 20 листопада 2016 року, є встановленим і доказуванню не підлягає. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1\~ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1\~ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Крім того відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 27.03.1992 року № 6, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Розмір матеріальної шкоди визначений згідно: - Висновку № 4055 (судовий експерт ФО-ІІ [PERSON] П.) експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля про оцінку колісного транспортного засобу марки INTERNATIONAL р.н. [NUMBER], встановлено, що вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля становить 9 425,00 гри. (девять тисяч чотириста двадцять пять гривень, 00 коп.). - Висновком №4054 (судовий експерт ФО-П [PERSON] П.) експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля про оцінку колісного транспортного засобу марки HYUNDAI р.н. BH6783XО, вартість відновлювального ремонту напівпричепа становить 15 278,57 грн. (пятнадцять тисяч двісті сімдесят вісім гривень, 57 коп.). (а.с.12-36). ПАТ «СК «Євроінс Україна» відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту № 06-005993-83 від 24.06.2016 р. по автомобілю [NUMBER], було відшкодовано страхову суму в розмірі 6484,11 грн. і шість тисяч чотириста вісімдесят чотири гривні 11 коп.) та по напівпричепу марки HYUNDAI н.з. ВН6783ХО в сумі 7025,07 грн. (сім тисяч двадцять пять гривень 07 коп.). Згідно п. 7 Робочої інструкції для водіїв вантажного автомобіля (Наказ №12 від 01.07.2008 р.) і:дій несе повну матеріальну відповідальність за неналежне використання, ввіреного йому пганспортного засобу, за шкоду, знищення, пошкодження, нанесених транспортному засобу внаслідок неналежного використання або умислу, а також у випадках нанесення збитку по вині з дія. У п. 9 Інструкції, вказано, що у разі настання вище зазначеного випадку водій зобовязується відшкодувати шкоду завдану матеріальними цінностями або в грошовому еквіваленті. (а.с. 45-53). Таким чином, оскільки автомобіль позивача INTERNATIONAL н.з. ВН8136 СА у звязці з напівпричепом марки HYUNDAI н.з. ВН6783ХО, отримали пошкодження, і йому матеріальна шкода не відшкодована в повному обсязі, то його позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими. Суд погоджується з обранням способу відшкодування шкоди, обраним позивачем, що є його правом, і котрий є найбільш доцільнішим, виходячи з обставин справи, оскільки позивач поніс реально матеріальні витрати, які потрібні на відновлення автомобіля. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі та стягує з відповідача матеріальні збитки заподіяні в результаті ДТП, в розмірі 11194,39грн., а також понесені позивачем судові витрати у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved