Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 51701,95 грн., яка складається з: 49025,14 грн. заборгованості за основним боргом; 779,24 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 1549,74 - інфляційні витрати від простроченої суми заборгованості, 347,83 грн. - 3% річних прострочених сум заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12 лютого 2013 року сторони уклали кредитний договір №20-2013, згідно якого [PERSON] надано кредит в розмірі 127000,00 грн. зі сплатою 17,5 % відсотків річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 11 лютого 2020 року. Кредит надавався безготівково шляхом перерахування коштів в національній валюті з рахунку наданого кредиту на поточний рахунок продавця товару на підставі платіжного доручення Позичальника для здійснення оплати за FORD FOCUS TREND SPORT за договором купівлі-продажу №ТА - 130104-2 від 04 січня 2013 року укладеним між позичальником та продавцем транспортного засобу. [PERSON] зобов'язався щомісячно до останнього робочого дня кожного місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 1511,90 грн. та сплачувати відсотки, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з наступного місяця після видачі Кредиту та здійснити останній платіж не пізніше 11 лютого 2020 року. У забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором № 20-2013 від 12 лютого 2013 року відповідачем було укладено Договір застави майна № 20-02-2013 від 12 лютого 2013 року, предметом застави за яким виступило майно, а саме: транспортний засіб марки FORD, модель FOCUS TREND SPORT, 2012 року випуску. З березня 2014 року позичальник свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує. У зв'язку з чим утворилась заборгованість, яку слід стягнути з відповідача в користь позивача. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак, звернувся в суд з клопотанням про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення у пресі. Із заявою про розгляд справи у відсутність відповідач до суду не звертався. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 12 лютого 2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі заступника керуючого ТВБВ №10004/0271 - філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 20-2013, за яким останньому було надано кредит у розмірі 127000,00 грн. зі сплатою 17,5 % річних за користування кредитом (а.с.33). Відповідно до п.1.2 Договору, кредит надається на 84 (вісімдесят чотири) місяці з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 11 лютого 2020 року. Згідно п. 1.3. Договору, кредит надається безготівково шляхом перерахування коштів в національній валюті з рахунку наданого кредиту на поточний рахунок продавця товару на підставі платіжного доручення Позичальника для здійснення оплати за FORD FOCUS TREND SPORT за договором купівлі-продажу №ТА - 130104-2 від 04 січня 2013 року, укладеним між позичальником та продавцем транспортного засобу. Перерахування коштів на рахунок одержувача ТОВ «Талісман-Авто» підтверджується копією доручення на перерахування коштів банком з кредитного рахунку відповідача [NUMBER] одержувачу ТОВ «Талісман-Авто» за автомобіль FORD FOCUS TREND SPORT та копією платіжного доручення №20-2013 (#71738022) від 12 лютого 2013 року на перерахування коштів згідно рахунку-фактури за автомобіль FORD FOCUS SPORT (а.с.44-45). Пунктом 1.4.3. Договору передбачена сплата комісійної винагороди за надання кредиту в розмірі 2540,00 грн., одразу після укладення та підписання цього Договору. Відповідно до пункту 1.5.1.1. Договору, на період з дня видачі Кредиту та до моменту закінчення терміну, на який було надано Кредит, а саме: до 11 лютого 2020 року включно, проценти за користування Кредитом нараховуються Банком на підставі процентної ставки в розмірі 17,5 % відсотка річних. Згідно пунктів 3.3.3 та 3.3.4 Договору, позичальник зобов'язався повернути кредит в сумі 127000,00 грн., та здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 1511,90 грн. та сплату нарахованих процентів до останнього операційного дня місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. Останній платіж в рахунок погашення кредиту здійснити не пізніше 11 лютого 2020 року. Відповідно до п. 1.5.1.3 Договору, проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. Згідно п. 2.3. Договору, Банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми Кредиту в цілому, або у визначеній Банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належить до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобов'язань за Договором або невиконання чи неналежне виконання будь-яких зобов'язань за договором застави транспортного засобу, в тому числі, але не виключно, у випадку: затримання сплати частини Кредиту та процентів за користування кредитом понад 2 місяці. Пунктом 3.2.1 Кредитного договору, передбачене право Банка вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов'язань по цьому договору. Відповідно до пункту 3.2.3. Договору, при виникненні простроченої заборгованості за Кредитом, процентами чи комісійними винагородами, банк вправі здійснити погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави згідно з договором застави Транспортних засобів або скористатись своїм правом договірного списання, визначеного цим Договором, а також в інших договорах банківського рахунку позичальника, в тому числі з рахунків в іншій валюті в сумі, еквівалентній сумі заборгованості за цим договором. Така сума визначається Банком самостійно, виходячи з реальних умов купівлі - продажу валюти. Згідно пункту 3.3.5. Кредитного договору, позичальник зобов'язався, що у разі порушення умов цього договору та/або договору застави на вимогу банку достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та/або штрафних санкцій в порядку, передбаченому пунктами 2.3, 2.4. цього Договору відповідно до чинного законодавства України. Сторони домовилися, що розмір збитків визначатиметься банком самостійно, на що позичальник надав свою згоду. Виконання позичальником зобов'язань за цим договором (в тому числі і додатковими договорами до нього), передбачене пунктом 1.1 договору, забезпечується нотаріально посвідченим договором застави майна №20-02-2013 від 12 лютого 2013 року, укладеним з [PERSON] Відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання згідно умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 28 вересня 2017 року складає 51701,95 грн., яка складається з: 49025,14 грн. заборгованості за основним боргом; 779,24 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 1549,74 грн. - інфляційні витрати від простроченої суми заборгованості, 347,83 грн. - 3% річних прострочених сум заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 28 вересня 2017 року (а.с.4) та виписками по рахунку [PERSON] за період з 12 лютого 2013 року по 28 вересня 2017 року (а.с.7-32). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. В силу вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. На підставі наведеної норми, зважаючи на невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, позивачем за період з 12 лютого 2013 року по 27 вересня 2017 року нараховано та заявлено до стягнення інфляційні витрати від простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 1549,74 грн. та 3% річних простроченої суми заборгованості у розмірі 347,83 грн., що підтверджується розрахунком (а.с.5-6). Як роз'яснено у п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. При цьому слід ураховувати, що проценти на неустойку не нараховуються (частина друга статті 550 ЦК). Нормами ст. ст. 572, 589 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорюванню чи на захист інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Аналізуючи в сукупності наведені вище обставини, судом встановлено порушення інтересів позивача внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, які підлягають до захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором №20-2013 від 12 лютого 2013 року в сумі 51701,95 грн., яка складається з: 49025,14 грн. заборгованості за основним боргом; 779,24 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 1549,74 грн. - інфляційні витрати від простроченої суми заборгованості, 347,83 грн. - 3% річних прострочених сум заборгованості. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved