Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою в обґрунтування якої вказав, що з 18 листопада 2006 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімя не склалася через різні сімейні та життєві цінності, мають різні погляди на життя та не розуміють один одного. Сторони не ведуть спільного господарства та разом не проживають з вересня 2016 року. Позивач вважає, що сімя розпалась остаточно, майновий спір та спір про місце проживання дитини між сторонами відсутній. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 18 листопада 2006 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 762. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просив цивільну справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити (а.с. 20). Відповідач також надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Луценко» (а.с. 21). В звязку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 18 листопада 2006 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 762, дошлюбне прізвище відповідача «Федькович», про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 058116 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим виконкомом Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 06 (а.с. 7). Дитина проживає з відповідачем. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, про що сторони не заперечували, надавши заяви відповідно про підтримання та визнання позовних вимог. Позивач стверджує, що спільно з відповідачем не проживають з вересня 2016 року, майнового спору немає, спір щодо проживання дитини також відсутній, про що не заперечувала відповідач надавши заяву про визнання позову. Ухвалою Криворізького районного суду від 05 липня 2017 року подружжю надано строк для примирення терміном 2 місяці, однак протягом вказаного строку сторони не примирилися (а.с. 14), що підтвердити сторони надавши заяви про підтримання та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у звязку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинен бути розірваний. З урахуванням думки відповідача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Луценко».

Outcome: approved