Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 28.12.2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 23000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначає, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, чим порушив норми діючого законодавства, оскільки станом на 21.10.2018 року існує заборгованість, яку просить стягнути в примусовому порядку з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 81\~119, 06 грн., яка складається з наступного: 35\~398,80 грн. тіло кредиту; 13\~446, 11 грн. нарахованих відсотків за користування кредитом; 27\~935, 15 грн. нарахованої пені; а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 3 839 грн. штраф (процентна складова), а також судові витрати у розмірі 1762 грн. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 05.03.2019 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, в якій просив проводити розгляд справи без його участі. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, представник позивача в поданій позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує, тому суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України проводиться без участі сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст.ст.\~526,\~527,\~530,\~536,\~546,\~549,\~610-611,\~625,\~629,\~638,\~1048,\~1049,\~1054,\~1055 ЦК України.\~\~\~\~ Відповідно до ст. ст.\~1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.ст.\~526,\~530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, 28.12.2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 23 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Частиною 1\~статті 628 Цивільного кодексу України\~вбачається, що Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як вбачається з розрахунку заборгованості, що станом на 21.10.2018 року за відповідачем по укладеному кредитному договору від 28.12.2015 року рахується заборгованість на загальну суму 81\~119, 06 грн., яка складається з наступного: 35\~398,80 грн. тіло кредиту; 13\~446, 11 грн. нарахованих відсотків за користування кредитом; 27\~935, 15 грн. нарахованої пені; а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 3 839 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком доданим до матеріалів справи. У відповідності до\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, оскільки судом встановлено, що між сторонами укладався кредитний договір, за умовами якого відповідач взяв на себе певні зобов'язання, які належним чином в установлений кредитним договором строк не виконав, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та примусового стягнення заборгованості. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору в розмірі 1 762 грн. На підставі статей\~525,\~627-629,\~1054 ЦК України\~та

Outcome: approved