Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивач звернувся з вищевказаною позовною заявою, у якій просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) на утримання [PERSON], починаючи з дня звернення до суду та до повноліття дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач по справі [PERSON] доводиться їй зятем, який має сина [PERSON], який доводиться онуком позивачу. Відповідач з народження дитини її вихованням не займається, життям та здоров'ям не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, ніде не працює, згідно довідки характеристики схильний до вживання алкогольних напоїв. Онук перебуває на її утриманні, рішенням виконкому Олександрійської міської ради №628 від 17.10.2017 року її призначено опікуном над малолітнім [PERSON] 12.02.2019 року від Олександрійської РДА надійшли пояснення щодо позову, в якому зазначено, що [PERSON] свідомо ухиляється від покладених на нього батьківських обов'язків, не надає дитині достатньої уваги, любові та розвитку, не спілкується з дитиною, не приймає участі у її житті та вихованні, матеріально не утримує, протягом останніх 10 років, самоусунувся від виконання покладених на нього обов'язків, тому комісія визнала за доцільне позбавити його батьківських прав, тому позовні вимоги просять задовольнити в повному обсязі. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву не подав, причина неявки суду не відома. Представник третьої особи подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності, зазначив, що з позовними вимогами погоджується в повному обсязі та просить їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов таких висновків. Згідно свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 01 листопада 2017 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно висновку Олександрійської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування №01-31/343/2 від 12.07.2018 року, було встановлено, що [PERSON] свідомо ухиляється від покладених на нього батьківських обов'язків, не надає дитині достатньої уваги, любові та розвитку, не спілкується з дитиною, не приймає участі у її житті та вихованні, матеріально не утримує, протягом останніх 10 років, самоусунувся від виконання покладених на нього обов'язків, орган опіки і піклювання вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина. Також у висновку зазначено, що матір дитини [PERSON] тривалий час проживає окремо від сина у Дніпропетровській області. Згідно довідки-характеристики Червонокам'янської сільської ради від 06.07.2018 року №325, [PERSON], [INFO], зареєстрований по [ADDRESS], а постійно проживає по [ADDRESS] Живе з матір'ю, офіційно не працює, живе за рахунок тимчасових підробітків та пенсії матері, зловживає алкоголем, не схильний до правопорушень. Згідно довідки виконавчого комітету Червонокам'янської сільської ради №1077 від 06.07.2018 року за [PERSON] на території сільської ради ніякого майна та житла не значиться. Згідно витягу із протоколу №8 засідання педагогічної ради загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів №10 від 29.05.2018 року було розглянуто клопотання про порушення перед опікунською радою питання про позбавлення батьківських прав [PERSON], батька учня 3-В класу [PERSON]. Згідно обстеження житловим умов [PERSON] встановлено, що із серпня 2017 року він проживає з [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Класний керівник [PERSON] повідомила, що батько [PERSON] за час навчання [PERSON] не проявляв інтересу до навчання та виховання сина. В зв'язку з чим комісія ухвалила порушити клопотання перед органом опіки та піклування про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його сина за ухилення від виховання і навчання та невиконання своїх батьківських обов'язків. Згідно рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради було надано дітям [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] статус дитини позбавленої батьківського піклування та встановлено опіку над малолітніми [PERSON] та [PERSON], призначено над ними опікуна [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтями 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати - юність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 51 Конституції України передбачений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Аналогічна норма закріплена у ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З наданих суду доказів та пояснень учасників справи, вбачається, що з самого народження [PERSON] відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо сина, не спілкується з ним, не проявляє до нього батьківської турботи, не цікавиться його життям, станом здоров'я, не відвідує, не турбується про фізичний і духовний розвиток, не надавав та не надає матеріальної допомоги на його утримання та не намагався спілкуватись, що свідчить про байдужість відповідача як до власного сина, так і до виконання батьківських обов'язків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виховання та утримання свого малолітнього сина та свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, а тому вимоги про позбавлення його батьківських прав підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Заявлений позивачем розмір аліментів - 1/4 частина доході відповідача - суд вважає обґрунтованим. Згідно з ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1 536,80 грн., сплачений позивачем при подачі позову. На підставі ст. ст. 164, 165, 166 СК України та

Outcome: approved