Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди користування спільним заїздом до будинку та прибудинковою територією, шляхом зобов`язання відповідача демонтувати бетонні та металеві стовпці та огорожу з заїзду загального користування до будинку [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем проживає в будинку [ADDRESS] , який знаходиться у приватній власності співвласників багатоквартирного будинку, що розташований на земельній ділянці 767,8 кв.м на якій також розміщені господарські будівлі. Вказана земельна ділянка перебуває в комунальній власності. До будинку з центральної дороги веде заїзд загального користування, яким користуються усі мешканці будинку. В кінці травня відповідач без згоди інших співвласників самовільно розпочав забудову території загального користування, встановивши цегляні та металеві стовпці вздовж заїзду загального користування, чим зменшив ширину заїзду, металеві ворота закриває на ключ, а встановлена огорожа перекриває заїзд і виїзд автомобіля та доступ до господарських споруд, чим створює позивачці перешкоди в користуванні ними. З цього приводу позивач зверталася до Залізничної районної адміністрації м.Львова, ЛКП «Сяйво», відділу архітектури та містобудування, однак, такі дії відповідача залишилися без реагування. В добровільному порядку усунути перешкоди в користуванні відповідач здійснювати відмовляється, за таких обставин позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на їх необгрунтованість та безпідставність, просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач пояснив, що позивачем не надано жодних доказів про існування перешкод в користуванні майном, не надано доказів про наявність у власності автомобіля та випадків, коли позивачу було перекрито заїзд на прибудинкову територію. Додав, що позивач та він фактично проживають у різних частинах будинку, мають окремі входи до квартир, прибудинкова територія до будинку має два окремих входи із [ADDRESS], отже жодних перешкод у користуванні прибудинковою територією позивачу ніхто не чинить. Представник Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради вважає позов підставним, оскільки земельна ділянка не є приватизованою і знаходиться у комунальній власності, на даній земельній ділянці розміщені господарські будівлі співвласників будинку, іншим чином захистити свої права позивач не може. Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний і такий слід задовольнити. Згідно ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживає в будинку [ADDRESS] , який знаходиться у приватній власності співвласників багатоквартирного будинку відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 31.05.1996 року та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с. 5,6/, що розташований на земельній ділянці 767,8 кв.м на якій також розміщені господарські будівлі, вказана земельна ділянка перебуває в комунальній власності відповідно до технічного паспорту /а.с.7/. До будинку з центральної дороги веде заїзд загального користування, яким користуються усі мешканці будинку. В кінці травня відповідач без згоди інших співвласників самовільно розпочав забудову території загального користування, встановивши цегляні та металеві стовпці вздовж заїзду загального користування та огорожі як відображено на долучених до матеріалів справи фотографій. З цього приводу позивач зверталася до Залізничної районної адміністрації м.Львова, ЛКП «Сяйво», інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові, Львівської міської ради з вимогою дати оцінку таким діям відповідача та прийняти відповідне рішення, вчинити дії по захисту прав громадян, однак, такі дії відповідача залишилися без реагування. Згідно Акту обстеження земельної ділянки на [ADDRESS]-[ADDRESS] від 14.11.2018 року, комісією встановлено, що мешканцем будинку [ADDRESS] здійснено самовільне встановлення огорожі з [ADDRESS] , змістивши її до будинку [ADDRESS] орієнтовно на 1,5 м та встановивши огорожу на металевих стовпцях між будинками [ADDRESS] та [ADDRESS] . Своїми діями [PERSON] унеможливив проїзд до гаражних боксів мешканців будинку [ADDRESS] та [ADDRESS] . Разом з тим, гр. [PERSON] встановив додаткову огорожу орієнтовною довжиною 3 м біля гаражних боксів, якими користуються мешканці будинку [ADDRESS]. Залізничною районною адміністрацією дозвіл на встановлення огорожі гр. [PERSON] не надавався/а. с. 32/. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт встановлення металевих та бетонних стовпців та огорожі саме [PERSON] у зв`язку з чим чиняться перешкоди позивачу у користуванні прибудинковою територією та спільним заїздом. Згідно ст.319, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що встановлені відповідачем цегляні та металеві стовпці та огорожа на заїзді загального користування обмежує позивача в праві користування земельною ділянкою загального користування, оскільки встановлена на такій та ускладнює прохід та проїзд між будинковолодіннями сторін. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.33 Постанови № 5 від 30.03.2012року із відповідними змінами «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснив, що позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. За змістом частин 1, 2 ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Відтак, суд приходить до переконання, що позов підставний, оскільки судом встановлено, що відповідач створює позивачу перешкоди у користуванні спільним заїздом до будинку та прибудинкової території та будинком за призначенням, а тому право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, із відповідача слід стягнути на користь позивача, сплачений судовий збір.

Outcome: approved