Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 14.01.2009 року у розмірі 22\~911,02 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності. Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково, а саме в частині основної заборгованості за кредитом в сумі 12\~780,20 грн. В іншій частині позов не визнала без зазначення підстав. Кредитна картка у неї з 2009 року, у листопаді 2011 року нею була повністю погашена заборгованість. Разом з цим, відповідач підтвердила, що і після погашення боргу в 2011 року, продовжувала користуватись карткою. Відтак, загалом не заперечила, що має заборгованість і частково її погашала, востаннє - у грудні 2014 року. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 січня 2009 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником прав і обов'язків якого є Публічне акціонерне товаристо Комерційний банк «Приватбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір без номеру, згідно з яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір складається з підписаної позивачем заяви, «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користуання платіжною карткою» та «Тарифів Банку» що підтверджується підписом відповідача у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру встановленого банком кредитного ліміту, відповідно до п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно з умовами договору банк нараховує відсотки за користування кредиту в розмірі встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік (п.5.5. Правил користування платіжною карткою). Відповідно до п.6.5, п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. А у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Відповідно до п.5.7 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Позивач взяті на себе зобовязання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі та порядку встановленому договором. Відповідач у порушення умов договору зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим станом на 31.08.2015 року має заборгованість в сумі 22\~911,02 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 12 780 грн. 20 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 7877 грн. 13 коп., заборгованості за пенею та комісією - 686 грн. 50 коп., а також штрафів відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1067 грн. 19 коп. Відповідач, заперечуючи проти заборгованості в частині процентів, пені, комісії та штрафів, зрештою спростувати розрахунок заборгованості представлений банком, у судовому засіданні не спромоглась. Із розрахунку вбачається, що дійсно в листопаді 2011 року відповідачем була погашена наявна на той час поточна заборгованість, разом з цим з розрахунку з'ясовано і те, що після погашення заборгованості в листопаді 2011 року, відповідач продовжила користуватись кредитною карткою, не виконуючи належним чином зобов'язань за кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості у заявленому банком розмірі станом на 31.08.2015 року. За змістом ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, дане зобовязання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобовязання. Згідно з п. 21 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість в сумі 22 911 грн. 02 коп., яка доведена в судовому засіданні та підлягає стягненню з нього в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені банком у звязку із подачею даного позову. На підставі викладеного ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved