Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач\~\~звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що\~\~10 липня 1993 року помер батько позивача - [PERSON]. 26 лютого 2003 року померла мати позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в с. Катюжанка по вул. Поштова, 65, Вишгородського району, Київської області. Спадщину після смерті матері [PERSON], прийняли позивач та його брат. Звернувшись до державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори з приводу оформлення власності на житловий будинок, державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на даний житловий будинок. Зважаючи на вказані вище обставини,\~\~позивач\~\~просить визнати за нимправо власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]Б,, яка померла 26 лютого 2003 року \~на спадкове майно ? частину житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані в с. Катюжанка, вул. Поштова, 65, Вишгородського району, Київської області. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Голова Катюжанської сільської ради Вишгородського району Київської області\~\~в судовому засіданні проти позову не заперечила. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 12 липня 1993 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 386682, зареєстроване виконавчим комітетом Катюжанської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 45. 26 лютого 2003 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК № 441503, зареєстроване виконавчим комітетом Катюжанської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 14. Відповідно до свідоцтва про народження, серії І-ЯР № 227990, виданого Катюжанською сільською радою Димерського району, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами розташований в с. Катюжанка, вул. Поштова, 16, Вишгородського району, Київської області. Відповідно до спадкової справи № 837 до майна померлої 26 лютого 2003 року [PERSON], спадкоємцями [PERSON]Б, є: позивач [PERSON] та брат позивача [PERSON]. Відповідно до довідки № 288 виданої Катюжанською сільською радою Вишгородського району Київської області 29 березня 2017 року, [PERSON], який проживав та був зареєстрований в [INFO] помер 14 травня 2016 року, актовий запис № 26 від 16 травня 2016 року. На день смерті в даному житловому будинку разом із ним був зареєстрований його брат [PERSON]. Звернувшись до державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори [PERSON] з приводу оформлення власності на житловий будинок та земельні ділянки, державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 65 по вул. Поштова в с. Катюжанка, Вишгородського району Київської області, інвентаризаційна справа № 2101196, виданий 14 липня 2015 року, даний житловий будинок був збудований у 1952 році. Відповідно до Будинкової книги для прописки громадян, що проживають [INFO] на вул. Поштова в с. Катюжанка Вишгородського району Київської області, [PERSON] являється власником даного будинку з 1953 року. Згідно виписки з погосподарської книги № 1362 від 01 грудня 2016 року виданої Катюжанською сільською радою Вишгородського району Київської області, власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: с. Катюжанка, вул. Поштова, 65, Вишгородського району Київської області, побудованого 1952 року, являється [PERSON]. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1952 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Отже, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно суду слід було керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, а також положеннями ЦК УРСР 1963 року. Зокрема, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Відтак, згідно зі вказаними нормативними актами виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації. Спадкоємець на майно, а саме: житловий будинок № 65 по вул. Поштова в с. Катюжанка, Вишгородського району, Київської області, прийняв спадщину відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року). Таким чином, суд приходить до висновку, що даний житловий будинок входить до спадкової маси. Згідно зі\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).\~\~Згідно\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст. ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Однак, оскільки будинок був збудований в 1952 році, значиться в господарській книзі сільської ради, \~діюче на час введення будинку в експлуатацію законодавство не вимагало реєстрації прав власності то на думку суду спірний будинок не є самочинним будівництвом, належав спадкодавцю і тому за позивачем слід визнати право власності на вказаний спірний будинок. \~\~\~ За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved