Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просив визначити йому додатковий строк два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 14 червня 2014 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14 червня 2014 року померла його матір [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина в тому числі на земельну ділянку (пай), яка належала померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17 вересня 2002 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області. Спадкоємцями після смерті останньої є її сестра [PERSON], яка відмовилася від прийняття спадщини, написавши до нотаріальної контори відповідну заяву, та позивач по справі, який фактично спадщину прийняв, оскільки обробляв земельну ділянку, однак до нотаріальної контори у встановлений законом строк не звернувся через відсутність коштів для оформлення спадщини. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області у судове засідання не зявився, суду надана заява за підписом сільського голови [PERSON], в якій він просив розглянути справу за відсутності представника [PERSON] сільської ради Харківського району Харківської області, визнав позовні вимоги у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення, зазначивши, що визнання позову не порушує права третіх осіб, в тому числі держави. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 14 червня 2014 року померла [PERSON], 14 червня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №438675, виданим Наталинською сільською радою Красноградського району Харківської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема у вигляді земельної ділянки (паю), що перебуває у колективній власності КСП ім. Кірова розміром 5,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цих часток в натурі (на місцевості), яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 вересня 2002 року, зареєстрованого в реєстрі №3-2195. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON]. є її діти - позивач по справі [PERSON] (свідоцтво про народження серії IV-УР №2327391, виданим Староверівською сільською радою Красноградського району Харківської області) та [PERSON], яка відмовилася від прийняття спадщини після смерті матері, про що свідчить її письмова заява про відмову від спадщини, подана нею 26 листопада 2015 року до виконкому Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області та зареєстрована в реєстрі №256. Як вбачається з листів Красноградської державної нотаріальної контори Харківської області №560/01-16 від 10 травня 2016 року та Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №1211/01-16 від 05 травня 2016 року, після смерті [PERSON], померлої 14 червня 2014 року, яка мешкала на день смерті в с. Наталине Красноградського району Харківської області по вул. Красноармійська (теперішня вул. Промислова), 92, з заявами про прийняття та про відмову від прийняття від спадщини ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину держнотконтора не видавала. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що позивачем був пропущений шестимісячний строк на звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], при цьому суд погоджується з доводами позивача про те, що про пропустив він зазначений строк з поважних причин. Наявність зазначених позивачем обставин свідчить про те, що у нього були поважні причини, повязані з істотними труднощами для останнього на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. При цьому, суд враховує думку представника відповідача, який не заперечував проти задоволення позовних вимог. При таких обставинах, суд визнає причину пропуску строку на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини поважною та вважає за можливе надати позивачу додатковий строк терміном два місяці з моменту набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269\~ЦК та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. На підставі викладеного і

Outcome: approved