Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якій просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по оплаті за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 1 856,62 грн., мотивуючи позов тим, що відповідачі проживаючи в квартирі [ADDRESS] користуються послугами ЛМКП «Львіводоканал», однак не оплачують такі, внаслідок чого за період з 01.01.1997 року по 01.05.2013 року утворилась заборгованість в розмірі 1856,62 грн. На попередження про необхідність погасити заборгованість відповідачі не реагують. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої позов підтримує та просить розглядати справу у його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися без поважних причин, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, а тому, згідно ст.169 ЦПК України проведено розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 68 ЖК України встановлено, що наймач жилого приміщення зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, а згідно ч.1 ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, нарівні з наймачем несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки №912 від 04.04.2013 року /а.с.3/ в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. З розрахунку заборгованості за послуги з водопостачання вбачається, що позивачем нараховано відповідачу заборгованість за водопостачання та водовідведення за період з 01.01.1997 по 01.05.2013 р. в розмірі 1856,62 грн. /а.с.4-6/. В процесі розгляду справи судом не було здобуто жодних належних доказів на підтвердження надіслання та отримання відповідачами у встановленому порядку попередження про заборгованість. Згідно заяви [PERSON] вбачається, що вона не перебуває в договірних відностинах з ЛМКП «Львівводоканал» з 2007 року, а за постачання холодної води і водопостачання сплачує ЛКП «Княже Місто». /а.с.21/. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК Ураїни позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає вимоги позивача безпідставними та не обґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed