Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Олешківського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, ПАТ КБ «Надра», про зняття арешту з майна, а саме з ? частини квартири № 124 за адресою: Херсонська область, м. Олешки, вул. Миру, 1 корп. 4, в якому посилається на ті обставини, що він є власником вищевказаного майна. З відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо, що на ? частини квартири існує арешт, який накладено 05.09.2012 року на підставі постанови № 302244088 від 04.09.2012 року Цюрупинського РУЮ, правонаступником якої є Олешківський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Вищевказана постанова була прийнята в рамках виконання виконавчого листа, виданого Цюрупинським районним судом Херсонської області на виконання рішення № 2-405/11 від 28.04.2011 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач звернувся до Олешківського РВ ДВС з заявою про зняття арешту з нерухомого майна з урахуванням того, що вищевказане виконавче провадження було закрито ще у 2013 році. Відповідно до листа-відповіді від 19.07.2018 року за № 8401 виконавча служба повідомила, що на виконанні виконавчої служби такого виконавчого провадження не перебуває та було запропоновано звернутися до суду з питанням щодо зняття арешту з майна. У звязку з наведеним просить суд зняти арешт та заборону відчуження з ? частини квартири № 124 за адресою: Херсонська область, м. Олешки, вул. Миру, 1 корп. 4, справу розглядати за відсутності позивача. Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 31.07.2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Представники відповідачів в судове засідання не зявилися, про місце та час судового засідання повідомлялися належним чином судовими повістками, про причини неявки не повідомили, від них не надходило відзивів на позов. За нормою ч. 4 ст.223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.\~280\~ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що позивач є власником квартири № 124 за адресою: Херсонська область, м. Олешки, вул. Миру, 1 корп. 4, а саме ? частини квартири належить на підставі рішення апеляційного суду Херсонської області № 22ц-3037 від 11.07.2011 року. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на ? частини квартири № 124 за адресою: Херсонська область, м. Олешки, вул. Миру, 1 корп. 4, власником якого є\~позивач існує арешт, який накладено 05.09.2012 року за № 12954230 реєстратором: Херсонська філія державного підприємства «інформаційний центр» Міністерства юстиції україни, підстава обтяження: постанова № 302244088 від 04.09.2012 року Цюрупинського РУЮ. Вищевказана постанова № 302244088 від 04.09.2012 року була прийнята в рамках виконання виконавчого листа, виданого Цюрупинським районним судом Херсонської області на виконання рішення № 2-405/11 від 28.04.2011 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до листа-відповіді від 19.07.2018 року за № 8401 начальник Олешківського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області [PERSON] повідомлено позивача, що на виконанні виконавчої служби такого виконавчого провадження не перебуває та запропонував звернутися до суду з питанням щодо зняття арешту з майна. Відповідно до ч.1\~ст.57 Закону України «Про виконавче провадження»\~, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно ч.5\~ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», у завершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Як встановлено, державним виконавцем, виконавче провадження було завершене, але накладений арешт майна знятий не був, тобто державним виконавцем не було виконано норми чинного законодавства. Також згідно п.9.9 Порядку\~роботи з документами в органах державної виконавчої служби строки зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становлять 3 роки, після чого вони підлягають знищенню, тому у виконавчої служби відсутня можливість надати уточнені відомості щодо накладення арешту на майно. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Обєктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України, яка передбачає право власника розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.. Виходячи з вищевикладеного за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, тому суд вважає позовні обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved