Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу, просить стягнути з відповідача виплачене позивачем страхове відшкодування у розмірі 25140,74 грн., також просить покласти на відповідача судові витрати по справі. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі укладеного ним з іншою особою договору добровільного страхування, в результаті ДТП, яка виникла внаслідок порушення відповідачем ПДР України, позивач здійснив страхову виплату на користь потерпілої у ДТП особи в сумі 25140,74 грн., в зв'язку з чим у позивача виникло право регресу на стягнення з відповідача сплаченої суми страхової виплати. Вказана сума складається з вартості відновлювального ремонту транспортного засобу у розмірі 24040,74 грн. та вартості автотоварознавчої експертизи у розмірі 1100,0 грн. В судове засідання не з'явився представник позивача, від якого надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач був повідомлений за місцем реєстрації його проживання, відповідно до ч. 5, ст. 74 ЦПК України. Особа вважається повідомленою за місцем реєстрації її проживання і в тому разі, якщо вона відсутня за такою адресою. Справа розглядається відповідно до ст. ст. 224 - 227 ЦПК України, в порядку заочного розгляду. В судовому засіданні були досліджені докази, копії: - договору добровільного страхування наземного транспорту, [NUMBER] від 01.07.2015 р., укладеного позивачем із гр. [PERSON]; - повідомлення про настання страхового випадку від 29.04.2016 р.; - довідки про ДТП від 28.04.2016 р.; - судового рішення у справі про адміністративне правопорушення від 23.05.2016 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України відповідача; - звіту з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику ТЗ від 17.05.2016 р.; - страхових актів від 01.07.2015 р.; - заяв про виплату страхового відшкодування від 19.05.2016 р., 22.06.2016 р., - платіжних доручень про сплату страхового відшкодування та вартості автотоварознавчої експертизи; - повідомлення про страхове покриття; - заяви про страхове відшкодування. В судовому засіданні було встановлено, що 28.04.2016 р. в м. Києві відповідач, керуючи транспортним засобом на перехресті вулиць Луначарського-Микільсько-Слобідській, допустив зіткнення з автомобілем під керуванням [PERSON], чим заподіяв матеріальні збитки майну потерпілій на суму 24040,74 грн. В судовому засіданні було встановлено, що позивач по справі 24.05.2016 р., згідно платіжного доручення № 916 та 29.06.2016 р, згідно платіжного доручення № 1016 здійснив страхову виплату [PERSON] на загальну суму 24040,74 грн. та з якою був укладений договір страхування. Викладене відповідає ст. ст. 979 - 981 ЦК України, ст. ст. 5 - 6, 16 Закону України «Про страхування». Відповідно до умов договору та ст. ст. 988, 990 ЦК України, ст. ст. 8 - 9, 20, 25, Закону України «Про страхування» страхувальнику позивачем була здійснена страхова виплата у розмірі 24040,74 грн., розмір матеріальної шкоди, заподіяної майну страхувальника. Згідно судового рішення по справі про адміністративне правопорушення, винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди особою є відповідач та ця подія сталася внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - транспортного засобу під керуванням останнього. А тому, у відповідності до ч. 2, ст. 1187 ЦК України, відповідач повинен нести цивільну відповідальність за шкоду, яку було заподіяно джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи викладені обставини, позовні вимоги в частини відшкодування сплаченої страховиком суми страхової виплати, відповідно до ст. ст. 15, 16, 22 ЦК України підлягають задоволенню, а цивільне право - захисту. Не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача сум вартості автотоварознавчого дослідження, так як зазначені суми, відповідно до ст. ст. 9, 27 Закону України «Про страхування» не є страховими виплатами та не входять до страхового відшкодування. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Судові витрати по справі повинні бути стягнути з відповідача.

Outcome: partial