Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом в суд до відповідача [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтуванні позовних вимог покликається на те, що протягом 2010-2011 років ним було передано відповідачу у власність вироби з металу(металопродукцію). За отримане майно, згідно попередньої домовленості, відповідач зобов'язався оплатити позивачу вартість отриманого майна. На виконання даної домовленості, 7 червня 2014 року гр. [PERSON] повернув позивачу борг в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень. Згідно розписки, підписаної відповідачем, останній зобов'язався повернути позивачу борг в сумі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень, частинами по 55 000 і 65 000 гривень до 7 липня 2014 року. Однак, у встановлений строк відповідач борг не повернув, на неодноразові звернення позивача щодо погашення боргу відповідач не реагує, тому просить стягнути суму боргу в примусовому порядку та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача адвокат Збаращук Д.В. дав пояснення аналогічні обставинам викладеним в позовній заяві, позов підтримав, просить стягнути з [PERSON] борг в сумі 120 000 гривень на користь [PERSON], суму судового збору в розмірі 1 200 гривень, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду. У відповідності до ст.ст.169, 224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено судом, 7 червня 2014 року за домовленістю сторін борг що виник із договору купівлі-продажу було замінено позиковим зобов'язанням. Так, між сторонами укладено договір позики, згідно якого відповідач позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 120 000 гривень, які зобов'язався повернути до 7 липня 2014 року, що стверджено розпискою відповідача. Однак, у визначений строк відповідач не повернув суму боргу. Відповідно до ст. 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави може бути замінений позиковим зобов'язанням. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору (ст..ст. 525, 526 ЦК України). У судовому засіданні встановлено, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання взятого на себе зобов'язання та у строк, визначений договором не повернув суму позики. У зв'язку із наведеним з відповідача слід стягнути суму боргу в розмірі 120 000 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1200 гривень.

Outcome: approved