Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивач звернувся з вищевказаним позовом та просить суд припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стягнутих судовим наказом Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.07.2018 року та стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення повноліття сином [PERSON] до [INFO] , а потім до досягнення повноліття сином [PERSON] до [INFO] . Свій позов мотивує тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] . Судовим наказом виданим Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області від 06.07.2018 року за №396/1086/18 з нього на користь відповідача було стягнено аліменти на утримання зазначених дітей розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно, розпочавши стягнення з 26.07.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. З липня 2019 року старший син [PERSON] проживає зі позивачем, а менший син [PERSON] - з вересня 2020 року. Аліменти продовжують стягуватись, оскільки в добровільному порядку дане питання між позивачем та відповідачем не було погоджено, та позивач чекав рішення органу опіки про встановлення місця проживання дітей. Рішенням виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 24.07.2020 року за №123 «Про визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] » встановлено, що син [PERSON] має проживати разом з позивачем. Рішенням виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 30.04.2021 року за №80 «Про визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] » встановлено, що син [PERSON] має проживати разом з позивачем. У зв`язку з чим позивач був змушений звертатися до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою суду від 08.06.2021 року відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Позивач та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися, представник через канцелярію суду подала уточнену позовну заяву, в якій просить припинити з липня 2020 року стягнення аліментів з [PERSON] . Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі не заперечує щодо їх задоволення (а.с.38). Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, приходить до наступних висновків. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.4). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.5). Судовим наказом Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.07.2018 року за №396/1086/18 з [PERSON] на користь відповідача було стягнено аліменти на утримання зазначених дітей розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів щомісячно, розпочавши стягнення з 26.07.2018 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.10). Рішенням виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 24.07.2020 року за №123 «Про визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] » встановлено, що син [PERSON] має проживати разом з позивачем ( а.с.11). Рішенням виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 30.04.2021 року за №80 «Про визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] » встановлено, що син [PERSON] має проживати разом з позивачем (а.с.12). Згідно акта обстеження житлово-побутових умов [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 02.03.2021 року виданою депутатом Новоукраїнської міської ради, [PERSON] , вбачається, що діти [PERSON] та [PERSON] , з 05.06.2020 року проживають разом з батьком, його цивільною дружиною та з її дітьми. Згідност. 180 СК Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікованапостановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК Українипередбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно дост. 273 СК Україниякщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених устаттях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статтей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.\~273\~СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.\~273\~СК України має на меті скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Судом встановлено, що діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не проживають з матір`ю [PERSON] , на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дітей, а проживають зі своїм батьком [PERSON] . Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено неповнолітні\~\~діти [PERSON] та [PERSON] проживають з батьком - позивачем по справі та повністю знаходяться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , які стягуються на підставі судового наказу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.07.2018 року. Припинення аліментів\~здійснюється за\~загальними принципами\~стягнення аліментів,\~враховуючи,\~що аліменти\~є поточними\~місячними платежами\~для поточного\~забезпечення потреб\~дитини, суд вважає, що уточнені вимоги позивача про припинення стягнення аліментів з липня 2020 року, не грунтуються на приписах закону, оскільки спірні правовідносини почали діяти з моменту звернення до суду, а тому позивач не позбавлений права звернутися до суду з відповідним позовом, у разі порушення своїх прав. Враховуючи вищевикладене, уточнені позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення аліментів, є частково обґрунтованими та такими що підлягають частковому задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, то суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст.\~181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно вимог ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК Українирозмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до частин 5\~ст. 183 СК України\~той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину\~однієї чверті, на двох дітей\~однієї третини, на трьох і більше дітей\~половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 191\~СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням обставин справи, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей, обґрунтованими частково та такими, що підлягають частковому задоволенню. Враховуючи, що позивач не ставить позовні вимоги про звільнення від стягнення аліментів за минулий період, а ставить вимогу про припинення стягнення аліментів суперечить чинному законодавсту, оскільки припинення виплати аліментів не може бути за минулий період. З таких обставин, в позовних та уточнених вимогах [PERSON] про припинення та стягнення аліментів з липня 2020 року, не грунтуються на приписах закону, оскільки спірні правовідносини почали діяти з моменту звернення до суду, а тому позивач не позбавлений права звернутися до суду з відповідним позовом, у разі порушення своїх прав, тому в задоволені цієї частини позовних вимог слід відмовити. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. На підставіст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави, в розмірі 1816, 00 гривень. На підставівищевикладеного та

Outcome: partial