Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до Шосткинського міськрайонного суду, мотивувавши його тим, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області (далі - відділ) від 03.03.2012 року було накладено арешт на все майно Державного науково-дослідного інституту хімічних продуктів (далі - ДНДІХП) та оголошено заборону на його відчуження у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа № 2а-7470/10/1870, виданого 22.11.2010 року Сумським окружним адміністративним судом про стягнення з ДНДІХП на користь Управління ПФУ в м. Шостка боргу в сумі 4 753,23 грн. Вказане виконавче провадження завершене 27.03.2012 року, борг відсутній, що є підставою для зняття арешту. Крім того, накладений державний виконавцем арешт перешкоджає здійсненню науково-технічної та виробничої діяльності підприємства, предметом діяльності якого є розробка, виготовлення і утилізація боєприпасів та їх елементів, виробів спецхімії - порохів, вибухових речовин, піротехнічних сумішей і продукції на їх основі, тобто робота ДНДІХП спрямована на забезпечення та підтримку обороноздатності держави, задоволення потреб збройних сил України. До того ж майно перебуває в господарському віданні позивача, а власником є держава, тому накладення арешту суперечить ч. 9 ст. 11 Закону України «Про управління об'єктами державної власності. На підставі вищевказаного позивач, уточнивши вимоги, просить зняти арешт з усього майна, що належить ДНДІХП та заборону на його відчуження, зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області провести належні виконавчі дії: скасувати постанову від 03.03.2012 року виконавче провадження № 23607887 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також припинити обтяження й виключити запис з Державного реєстру обтяжень рухомого і нерухомого майна за реєстраційним № 12240901 від 03.03.2012 р. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала заяву, в якій вимоги підтримала в повному обсязі, прохала розглянути справу без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову, оскільки на примусовому виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження, до складу якого входить 40 виконавчих документів на загальну суму 5 713 623,34 грн. В ході виконання зведеного виконавчого провадження, відповідно до ст. 52, 57 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках, та накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. Таким чином дії державного виконавця проведено у відповідності до законодавства. Також в запереченнях прохали розглядати справу без участі представника відділу ( а.с. 42). Дослідивши по справі докази, суд дійшов наступного: Відповідно до п. 1.1 Статуту ДНДІХП є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності, та передане в управління Державного концерну «Укроборонпром». Майно ДНДІХП є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання - п. 4.1 Статуту ( а.с. 6-12) Відомістю про нерухоме державне майно підтверджується, що позивач є балансоутримувачем державного нерухомого майна ( а.с. 14-18) Витягом з Державного реєстру рухомого майна ( а.с. 19), витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с.51) та постановою державного виконавця від 03.03.2012 року підтверджується, що на все майно позивача накладено арешт (а.с. 22) Згідно вказаної постанови, винесеної у виконавчому провадженні № 23607887, арешт накладено на забезпечення виконання виконавчого листа № 2-а-7470/10/1870, виданого 22.11.2010 року Сумським окружним адміністративним судом, про стягнення з ДНДІХП на користь Управління ПФУ в м. Шостка боргу 4 753, 23 грн. З витягу з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень у виконавчому провадженні № 23607887 вбачається, що 27.03.2012 року була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», тобто в зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. ( а.с. 23) Листом відповідача від 13.08.2014 року № 3/14/4407 також підтверджується, що виконавче провадження по даному виконавчому листу було завершено на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та повторно до відділу не надходило. ( а.с. 46) Крім того, з постанови від 05.03.2014 року про арешт коштів ДНДІХП в зведеному виконавчому провадженні № 41941652 вбачається, що виконавчий лист № 2-а-7470/10/1870 відсутній в зведеному виконавчому провадженні. (а.с. 64) Актом звірки № 2, повідомленням про списання штрафів та пені від 16.11.2012 року та листом від 12.08.2014 року (а.с. 59-62) підтверджується, що вся заборгованість ДНДІХП перед Управлінням ПФУ у м. Шостка станом на 30.10.2012 року списана, таким чином заборгованість в сумі 4 753,23 грн., на забезпечення стягнення якої накладено арешт, відсутня. З аналізу статей Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), які діяли на момент накладення арешту, так і в чинній редакції вбачається, що майно звільняється з під арешту на підставі постанови державного виконавця у разі закінчення виконавчого провадження, але не в разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав відсутності майна у боржника, на яке може бути звернуто стягнення. Як зазначає сам відповідач (а.с. 46), після повернення виконавчого листа на підставі п. 2 ст. 47 Закону повторно до відділу на примусове виконання він не надходив. Отже, виконавчий лист повторно до виконання пред'явлений бути не може, в зв'язку з відсутністю заборгованості, але державний виконавець як на час повернення виконавчого листа, так і на даний час позбавлений можливості винести постанову про звільнення майна з-під арешту. Ст. 383 ЦПК України передбачає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. З приписів вказаної процесуальної норми та положень Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що державний виконавець може вчиняти виконавчі дії, що стосуються виконавчого провадження, в тому числі винести постанову про зняття арешту з майна, в рамках існуючого виконавчого провадження. Оскільки виконавчий лист, на виконання якого було накладено арешт на майно позивача, повернутий стягувачу у 2012 році і відсутній у відділі, позивач позбавлений можливості оскаржити бездіяльність державного виконавця по незняттю арешту з його майна у спосіб, передбачений ст. 383 ЦПК України. Тому обраний позивачем спосіб захисту по зняттю арешту з майна з врахуванням обставин справи є таким, що відповідає ст. 16 ЦК України щодо способів захисту порушеного права та ст. ст. 316, 391 ЦК України, які передбачають, що право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. . З врахуванням вказаного, суд приходить до висновку про задоволення вимоги про зняття арешту з усього майна, що належить позивачеві, разом з тим позов в частині зобов'язання відповідача скасувати постанову від 03.03.2012 року задоволенню не підлягає, оскільки позивач не заявляв вимоги про визнання її незаконною. Також не підлягає задоволенню вимога про зобов'язання відповідача виключити запис з Державного реєстру обтяжень рухомого і нерухомого майна, оскільки відповідач не є особою до повноважень якої належить виконання вказаних дій.

Outcome: partial