Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики мотивуючи свої вимоги тим, що 31 березня 2016 року він надав борг у іноземній валюті [PERSON], що мешкає в [ADDRESS] та зареєстрований у [ADDRESS], 9000 (дев'ять тисяч) гривень. На підтвердження отримання та передачі грошових коштів у позивача є письмова розписка власноруч написана боржником, відповідно якої боржник, [PERSON], взяв у борг та зобов'язався повернути кошти не пізніше другого серпня 2016 року. Підписання зазначеного договору та передача коштів у розмірі 9000 тис. гривень були здійснені 28 липня 2016 року (а.с.5). Згідно договору позики (розписки) при затримці повернення грошей за згодою сторін було визначено нарахування відсотків 100 грн. за кожен день прострочення зобов'язання. На території України єдиним законним платіжним засобом - є гривня як національна валюта. Протягом визначеного терміну, жодного разу Відповідач мені ніяких грошових коштів не заплатив. Після цього Відповідач став ухилятися від будь якого спілкування із позивачем, змінив номер мобільного телефону, наполегливо уникає не тільки зустрічей а і навіть телефонних розмов. Такі дії з його боку свідчать про небажання повертати [PERSON] заборговані грошові кошти та відмову виконати договір позики. В судове засідання представник позивача не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи,проте надіслав клопотання у якому просив суд розглянути справу без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку: Згідно з розпискою від 28 липня 2016 року позивач надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 9000 грн. з нарахуванням відсотків по 100 грн. за кожен день прострочення зобов'язання. Статтею 527 ЦК України передбачено зобов'язання боржника виконати свій обов'язок, а кредитора - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов'язанні вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками що у даному випадку підтверджується письмовим доказом. Таким чином, оцінюючи у сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що [PERSON] порушив умови зобов'язання згідно письмової розписки від 28 липня 2016 року. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зважаючи на такі обставини, що відповідачем були порушені вимоги ЦК України та на підставі наведеного та ст.ст. 526-527, 1046-1050 України,

Outcome: approved