Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, мотивуючи тим, що його батьки перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано. Від шлюбу у сторін є син - [PERSON] [INFO]. В даний час син сторін [PERSON] є повнолітнім та навчається у Дніпропетровській Національній Металургійній академії на денному відділенні. У зв'язку з вищенаведеним просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до закінчення ним навчання, або до досягнення повнолітнім сином віку 23 років у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує на їх задоволенні наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідач по справі є батьком - [PERSON] [INFO]. [INFO] року [PERSON] досяг свого повноліття. Відповідно до довідки № 643 від 08.02.2016 [PERSON] є студентом стаціонарної форми навчання у Дніпропетровській Національній Металургійній академії, термін навчання з 01.09.2015 до 30.06.2019. У відповідності до ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. У відповідності до ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у долі від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу, а також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Згідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК ( 2947-14 ) право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти. Аналізуючи норму ст. 199 Сімейного Кодексу України, суд приходить до висновку про те, що сплата аліментів на повнолітню дитину є обов'язком батьків не безумовно, а за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином доказуванню у даній справі підлягає наявність саме цієї умови, що є обов'язком позивача у справі. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно. На підставі ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення, в частині стягнення аліментів. Окрім того, з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в доход держави у встановленому законом розмірі 551,20 грн. На підставі ст.ст.182, 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved