Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання двох дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробіткувідповідача щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму починаючи з дня звернення до суду з позовом, посилаючись на те, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дітей, не надає коштів на їх утримання, проте може їх надавати. Діти сторін проживають разом з позивачем. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вказав, що отримує заробітну плату в розмірі 5100 грн., тому сплачувати аліменти у тому розмірі, про який просить позивач, може поставити його у скрутне матеріальне становище. Зазначав, що придбаває для дітей необхідні речі і надає іншу посильну для нього підтримку. Вказував, що інших осіб у нього на утриманні немає. Відзиву на позов не надав так як і не надав жодних доказів на підтвердження своїх посилань. Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із матеріалів справи, 16.03.2002 Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №23. Шлюб розірвано рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09.09.2019. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивач посилається на те, що відповідач не надає допомоги на утримання дітей, проте може її надавати. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст.183 СК України визначено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що діти проживають разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дітей, а ще й у вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік та стан здоров`я дітей, суд вважає за можливе визначити стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача щомісячно. Призначення аліментів в меншому розмірі призведе до обмеження прав дітей на утримання, оскільки розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Жодних інших доказів, які б спростовували висновки суду, матеріали справи не містять. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved