Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду м. Києва з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що відповідачі проживають та зареєстровані у квартирі [ADDRESS] . Позивач забезпечує надання відповідачам послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, однак відповідачі не сплачують кошти за ці послуги у зв`язку з чим мають борг. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04.09.2017 у видачі судового наказу щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з [PERSON] було відмовлено, у зв`язку з чим виникла необхідність звернення у позовному провадженні. Зважаючи на викладене та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 23.01.2019, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.05.2015 по 01.01.2019 у розмірі 12756,42 грн. та судові витрати у сумі 1 921,00 грн. Представник позивача Антоненко О.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи були повідомлений належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у їх відсутність до суду не звертались. Враховуючи повторну неявку відповідачів в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів з ухваленням заочного рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідачі проживають та зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданою Центром комунального сервісу №9 та ордером на житлове приміщення від 24.10.1994 серії [NUMBER]. Власником особового рахунку значиться відповідач [PERSON] , [INFO] . З розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 30.01.2015 № 33 вбачається, що будинок по [ADDRESS] закріплений на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва», яке надає для вказаного будинку послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов`язаний щомісячно своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. За період проживання у вказаній квартирі, відповідачам надавались всі комунальні послуги, вони щомісяця отримували розрахунки на оплату квартирної плати та комунальних послуг із зазначенням суми боргу, однак платежі не здійснювали тривалий час, в наслідок чого заборгованість за період з 01.05.2015 року по 01.01.2019 року становить 12756,42грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04.08.2017 у видачі судового наказу щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з [PERSON] було відмовлено. У відповідності до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Невиконання відповідачем своїх обов`язків призвело до звернення позивача до суду. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов`язаннями. Частина 1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, та і від будь-кого з них окремо. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачами суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити повністю в частині стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Враховуючи викладене, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1 762 грн. в рівних частках з кожного.

Outcome: approved