overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, де в своїх вимогах покликається на те, що 12.04.2013 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно. При житті мати склала в користь позивача заповіт. В склад спадкового майна входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1.1096 га та 0.1800 га, які розташовані на території Лешнівської сільської ради Бродівського району Львівської області. Позивач являється єдиним спадкоємцем усього майна померлої. Однак, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки він пропустив встановлений законом шестимісячний термін для прийняття спадщини. Основними причинами пропуску даного строку стало те, що він не знав про складений матірю заповіт. Даний заповіт позивач виявив тільки коли проводив ремонт у батьківській хаті. Після цього він звернувся у сільську раду, де йому повідомили про наявність зареєстрованого державного акту на землю на імя матері та пояснили, що при наявності заповіту позивач може переоформити спадщину. За таких обставин просить вважати дані причини поважними та постановити рішення, яким надати додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просить його задовольнити. Представник відповідача представник Лешнівської сільської ради Бродівського району Львівської області подав суду письмову заяву, в якій позов [PERSON] визнав, просить справу розглядати за його відсутності. Суд розглянув справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що факт відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.4). Спадкодавцеві належали: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1.1096 га, яка розташована на території Лешнівської сільської ради Бродівського району Львівської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯМ № 713001 від 20.08.2012 р.(а.с.7) та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського товариства площею 0,1800га, яка розташована на території Лешнівської сільської ради Бродівського району Львівської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯМ № 713002 від 20.08.2012 р.(а.с.6). Позивач є спадкоємцем за заповітом (а.с.5). Інших спадкоємців, які б могли претендувати на прийняття спадщини не має. Причини пропуску строку на прийняття спадщини, на які вказує позивачка суд визнає поважними. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.1216, 1222, 1223, 1268, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернувся з даним позовом до суду, де в своїх вимогах покликається на те, що 12.06.2016року виконавчим комітетом Підкамінської селищної ради Бродівського району Львівської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 5. Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Добровільної згоди про розірвання шлюбу між сторонами не досягнуто. Підставами для розірвання шлюбу стало те, що на даний час сторони не підтримують жодних подружніх відносин і проживають окремо. Між сторонами немає поваги, любові, взаєморозуміння. Моральна основа шлюбу відсутня. Між сторонами виникають конфлікти і сварки. Сімейне життя стало нестерпним. Вони не мають спільного бюджету і фактично не ведуть спільного господарства. За таких обставин позивачка вважає примирення неможливим, просить розірвати шлюб. 01.10.2018 року відкрито провадження у справі. 23.11.2018року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач та його представник адвокат [PERSON] подали заяву про розгляд справи у їх відсутності позовні вимоги підтримали, просять шлюб розірвати, оскільки примирення жодних результатів не дасть. Відповідачка в судове засідання не зявилася,однак подала суду письмову заяву в якій позов визнала, згідна на розірвання шлюбу. Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Встановлено, що що сторони зареєстрували свій шлюб 12.06.2016 року у виконавчому комітеті Підкамінської селищної ради Бродівського району Львівської області, актовий запис №5 (а.с.6). Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Сторони примиритися не бажають, перебувають у неприязних відносинах, тривалий час разом не проживають та не ведуть спільного господарства, тому розірвання шлюбу не буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ст.24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, вважає, що сімя розпалася і збереження її неможливе. Визнання відповідачем предявленого позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.112,113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, де в своїх вимогах покликається на те, що 12.12.2004 року помер батько позивача [PERSON]. Після смерті померлого залишилися дві земельні ділянки розміром: 0,7873га та 0,9502га, які розташовані на території Язлівчицької сільської ради Бродівського району Львівської області. В березні 2018року при зверненні у Бродівську державну нотаріальну контору для оформлення спадкового майна після смерті батька, йому в усній формі було відмовлено, оскільки він пропустив шестимісячний строк звернення для прийняття спадщини. Даний строк прийняття спадщини позивач пропустив, оскільки являється юридично необізнаним і не знав, що такий строк існує. На підставі вищевикладеного просить постановити рішення, яким визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 12.12.2004 року 16.04.2018 року відкрито провадження у справі. Сторони в підготовче судове засідання не зявилися. Позивач подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просить його задовольнити. Представник відповідача представник Язлівчицької сільської ради Бродівського району Львівської області подав суду письмову заяву, в якій позов [PERSON] визнав, просить справу розглядати за його відсутності. Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що факт відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON], який помер 12.12.2004 (а.с.4). Спадкодавцю [PERSON] належали земельні ділянки в розмірі 0,7873га та 0,9502га, які розташовані на території Язлівчицької сільської ради Бродівського району Львівської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії 1-ЛВ №057585 від 04.01.2002 р. (а.с.9). Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги, так як являється рідним сином спадкодавця [PERSON] (а.с.5). Із повідомлення нотаріальної контори від 11.05.2018 р. за №523/01-16 випливає, що спадкова справа після смерті 12.12.2004 року [PERSON] не заводилася (а.с.17-18). Інших спадкоємців, які б могли претендувати на прийняття спадщини не має. Причини пропуску строку на прийняття спадщини, на які вказує позивач суд визнає поважними. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.1216, 1222, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, де в своїх вимогах покликається на те, що 14.01.2003 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Бродівського РУЮ Львівської області, актовий запис № 04. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] [INFO] Підставою для звернення з позовом є те, що між сторонами немає спільних інтересів, відсутнє будь-яке взаємопорозуміння. У їх стосунках відсутнє таке поняття як любов та взаємоповага. Позивач не підтримує жодних подружніх відносин із відповідачкою, не ведуть спільного господарства. З таких підстав позивач прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, просить розірвати шлюб. 29.05.2018 року відкрито провадження у справі. Сторони в підготовче судове засідання не з'явилися, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримав, просить шлюб розірвати, на примирення не згідний. Відповідач позов визнала, згідна на розірвання шлюбу, вважає примирення не можливим. Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 14.01.2003 року у відділі РАЦС Бродівського РУЮ у Львівській області, актовий запис № 04 (а.с.7). Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] [INFO] (а.с.9). Сторони примиритися не бажають, перебувають у неприязних відносинах, тривалий час разом не проживають та не ведуть спільного господарства, тому розірвання шлюбу не буде суперечити їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, вважає, що сім'я розпалася і збереження її неможливе. Визнання відповідачем пред'явленого позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.112,113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, де в своїх вимогах покликається на те, що 14.09.2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Бродівського РУЮ Львівської області, актовий запис №161. Від шлюбу 28.03.2009 року народилася дочка [PERSON]. Підставою для звернення з позовом є те, що на протязі останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Кожен має протилежні погляди на шлюб, сімю. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено та за переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Вважає, що шлюб носить лише формальний характер і відносини уже тривалий час мають негативний характер. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає. Вважає, що сімя розпалася і примирення бути не може. Просить розірвати шлюб, не надаючи строк на примирення. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить шлюб розірвати, на примирення не згідний. Відповідачка позов визнала, згідна на розірвання шлюбу, вважає примирення не можливим. Судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 14.09.2008 року у відділі РАЦС Бродівського РУЮ Львівської області, актовий запис №161 (а.с.3). Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с.6). Примиритися сторони не бажають, перебувають у неприязних відносинах, тривалий час проживають окремо і не ведуть спільне господарство, тому розірвання шлюбу не буде суперечити інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, де в своїх вимогах покликається на те, що 14.11.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Слохинівській сільській раді Старосамбірського району Львівської області, актовий запис № 5. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON]. Підставою для звернення з позовом є те, що сторони на протязі пяти років проживають окремо і не підтримують жодних подружніх відносин. Між ними немає любові, поваги, взаємопорозуміння. Моральна основа шлюбу відсутня. Сімя повністю розпалася. Фактично кожен живе своїм самостійним життям. У них різні погляди на сімейне життя. Із посиланням на вимоги ч.1 ст.24 СК України вирішила розірвати шлюб, так як подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та їх неповнолітньої дитини. З наведених підстав просить розірвати шлюб. 23.02.2018 року відкрито провадження у справі. Відповідачу було запропоновано протягом пятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. 26.03.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивачка подала суду заяву в якій позов підтримала, просить розірвати шлюб, на примирення не згідна. Відповідач в судове засідання, не зявився, хоча належно, у встановленому законом порядку, повідомлявся про час та місце судового засідання, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про відкладення розгляду справи та не подавався відзив. Суд, зі згоди позивачки, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст.280-281 ЦПК України. Відповідно до положень ст.247 ч.2 ЦПК України, так як сторони в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, зясувавши обставини справи приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 14.11.2009 року у Слохинівській сільській раді Старосамбірського району Львівської області, актовий запис № 5 (а.с.7). Від даного шлюбу народився син [PERSON], 23.05.2010 р.н.(а.с.6). Примиритися сторони не бажають, перебувають у неприязних відносинах, не підтримують подружніх відносин, тривалий час проживають окремо, не ведуть спільне господарство, тому розірвання шлюбу не буде суперечити інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, вважає, що сімя розпалася і збереження її неможливе. На підставі ст.ст.24 ч.1, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, де в своїх вимогах покликається на те, що 15.05.2004 року сторони зареєстрували шлюб у Пониковицькій сільській раді Бродівського району Львівської області, актовий запис № 10. На даний час у сторін є одна неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Підставою для звернення з позовом є те, що добровільної згоди розірвати шлюб між сторонами не досягнуто. На протязі тривалого часу сторони не підтримують подружніх відносин. Підставою для подання даної заяви є те, що між сторонами немає любові, поваги, взаємопорозуміння. Моральна основа шлюбу відсутня. Сім`я повністю розпалася. Фактично кожен живе своїм життям У сторін немає спільного побуту та бюджету. У них різні погляди на сімейне життя. На підставі вищевикладеного та із посиланням на вимоги ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112, ст.113 СК України просить розірвати шлюб. 25.02.2020 року відкрито провадження у справі. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності позовні вимоги підтримав, просить шлюб розірвати, на примирення не згідний. Відповідач подала суду заяву про визнання позову, згідна на розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України З`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 15.05.2004 року у Пониковицькій сільській раді Бродівського району Львівської області, актовий запис № 10 (а.с.13). На даний час у сторін є одна неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Сторони примиритися не бажають, перебувають у неприязних відносинах, тривалий час разом не проживають та не ведуть спільного господарства, тому розірвання шлюбу не буде суперечити їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, вважає, що сім`я розпалася і збереження її неможливе. Визнання відповідачем пред`явленого позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.112,113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, де в своїх вимогах покликається на те, що 15.07.2004 року сторони зареєстрували шлюб у відділ РАЦС Бродівського РУЮ Львівської області, актовий запис № 50. Від даного шлюбу у сторін народилися син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]., син [PERSON], [INFO]. та дочка [PERSON], [INFO]. Підставою для звернення з позовом є те, що з 2017 року сторони не проживають однією сім'єю, не спілкуються, не ведуть спільного господарства. Шлюбні стосунки є формальними та обмежують право позивача на особисту свободу, створюють перешкоди у здійсненні правочинів для яких необхідна згода іншого з подружжя. Примирення вважає неможливим. Вважає, що надалі зберігати подружні відносини є недоцільно. 01.03.2018 року відкрито провадження у справі. Сторони в підготовче судове засідання не з'явилися, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримав, просить шлюб розірвати, на примирення не згідний. Відповідач позов визнала, згідна на розірвання шлюбу, вважає примирення не можливим. Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 15.04.2004 року у відділі РАЦС Бродівського РУЮ Львівської області, актовий запис №50 (а.с.4). Від шлюбу у сторін народилися син [PERSON], [INFO] (а.с.5), син [PERSON], [INFO]. (а.с.6), син [PERSON], [INFO].(а.с.7) та дочка [PERSON], [INFO].(а.с.8). Примиритися сторони не бажають, перебувають у неприязних відносинах, тривалий час разом не проживають та не ведуть спільного господарства, тому розірвання шлюбу не буде суперечити інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, вважає, що сім'я розпалася і збереження її неможливе. Визнання відповідачем пред'явленого позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.112 СК України,

Outcome: approved