Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заяву до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що 25.05.1986 року складено відповідний актовий запис за №1269. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 25.05.1986 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за №1269. Малолітніх чи неповнолітніх дітей у позивача з відповідачем немає, однак спільної згоди для розірвання шлюбу в порядку ст.106 СК України сторони не досягли. Позивач зазначає, що протягом останнього часу стосунки з відповідачем розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен із них живе окремим життя та своїми інтересами. Фактично сім'я припинила своє існування. На даний час, позивач з відповідачем проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, тому просить позов задоволити. Ухвалою суду від 17.07.2018 р. у справі відкрито провадження та призначено до підготовчого судового засідання. /а.с.18/. Ухвалою суду від 13.09.2018 р. закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи до судового засідання. /а.с.30-31/. Позивач у судове засідання не з'явився, оскільки 27.07.2018 р. /а.с.20/ подав заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задоволити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, оскільки подала заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги не заперечує, та просить їх задоволити. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 25.05.1986 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за №1269, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. /а.с.7/. Як вбачається із змісту позовної заяви, малолітніх чи неповнолітніх дітей у позивача з відповідачем немає. Протягом останнього часу стосунки з відповідачем розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен із них живе окремим життя та своїми інтересами. Фактично сім'я припинила своє існування. На даний час, позивач з відповідачем проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, тому просить позов задоволити. Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Зі змісту позовної заяви вбачається, що примирення та збереження шлюбу між позивачем та відповідачем неможливе. Крім цього, як зазначає позивач, перебування у шлюбі суперечить його інтересам розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Проаналізувавши вищенаведене та те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved