Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду, мотивуючи це тим, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина та залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . В червні 2016 року, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS], але позивачеві було відмовлено. Нотаріус у Постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 470/02-14 від 09 червня 2016 року, свою відмову мотивував тим, що в позивача відсутній правовстановлюючий документ, тому свідоцтво про право на спадщину нотаріус видати не може, а тому позивач просить суд, визнати за ним право власності на спадкове майно батька- житловий будинок з надвірними будівлями. В судове засідання позивач не з'явився, але подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позов підтримав повністю. Представник відповідача Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області у судове засідання також не з'явився, але подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, з позовом згоден. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON] (а.с. 4). Після його смерті відкрилась спадщина та залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою [ADDRESS]. В червні 2016 року, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS], але йому було відмовлено. Нотаріус у Постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 470/02-14 від 09 червня 2016 року, свою відмову мотивував тим, що відсутній правовстановлюючий документ, а тому свідоцтво про право на спадщину нотаріусом не може бути видано (а.с.13). Згідно довідки приватного нотаріуса Петрівського районного нотаріального округу Каліушко Д.І., від 02.09.2016 року № 717/02-14, заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подав [PERSON] , інших спадкоємців по справі немає(а.с.28). Відповідно до виписки з рішення № 161 від 13.07.1978 року Виконкому Петрівської районної ради народних депутатів, [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS], на земельній ділянці площею 0,12 га., згідно проекту №М-2 на підставі відповідного свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах (а.с.6-6а). Будівництво будинку (А) з надвірними будівлями , літня кухня (Б), вугільник (В) , сарай (Г), погріб (Д), огорожа( №), замощення(І), було закінчено в 1987 році , що підтверджується технічним паспортом (а.с.9-11). Згідно з актом приймання в експлуатацію закінченого будівництва житлового будинку та господарських будівель індивідуального забудовника від 24.08.1987 року, домоволодіння за адресою [ADDRESS] , було здано в експлуатацію (а.с.7). Таким чином , будівництво домоволодіння за адресою [ADDRESS] здійснювалося спадкодавцем у суворій відповідності із приписами законодавства з дотриманням всіх норм та правил. З технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS], вбачається, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди збудовані в 1987 року. Однак після закінчення будівництва будинку та введення його в експлуатацію спадкодавцем не були отримані правовстановлюючі документи на відповідний об'єкт нерухомого майна та не була здійснена державна реєстрація права власності на нього , в той же час , згідно із законодавством , яким було визначено правовий порядок володіння об'єктами нерухомості на момент введення в експлуатацію , виникнення права власності не ставилося у пряму залежність від отримання правовстановлюючих документів та здійснення державної реєстрації. Так у відповідності до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, здійснення реєстрації житлових будинків у сільських населених пунктах взагалі не передбачалося. Згідно з положенням Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю та будівництво індивідуальних житлових будинків» та постанови Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.098.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» новостворений будинок, будівництво якого здійснювалось у відповідності до закону , вважався належним власнику з моменту закінчення будівництва та введення будинку в експлуатацію. Отже, з вище викладеного вбачається, що батько позивача [PERSON], побудувавши за життя житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] , відповідає вимогам тогочасного законодавства, та ввівши об'єкт в експлуатацію набув права власності на нього, в зв'язку з чим це право входить до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], та належить позивачеві з часу її відкриття як єдиному спадкоємцеві першої черги за законом. Відповідно до рішення Новостародубської сільської ради від 15.12.2015 року № 15/7 , [ADDRESS] (а.с.8). Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому ч.5 даної статті вказує, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі викладеного та враховуючи те, що батько позивача на момент смерті був власником житлового будинку з господарськими будівлями, інших спадкоємців, які претендують на вказане спадкове майно не має, та на даний час правовстановлюючі документи на господарські будівлі відсутні, суд вважає, що необхідно визнати за [PERSON], як спадкоємцем першої черги спадкування за законом, право власності на спадкове майно батька. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 16,328,1223, 1261,1268 ЦК України.

Outcome: approved