Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ДВНЗ «КНУ» в особі проректора з науково-педагогічної і навчальної роботи Вербицького В.І. та [PERSON] було укладено договір №1116 від 31.08.2016 року про надання освітніх послуг. Відповідно до договору позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання. Строк надання освітньої послуги з 01.09.2016 року по 30.06.2019 року. Загальна вартість згідно договору освітньої послуги становить 21066,00 грн., в тому числі: у 2016-2017 навчальному році - 7022,00 грн., у 2017-2018 навчальному році - 7022,00 грн., у 2018-2019 навчальному році - 7022,00 грн..Відповідно до наказу ДВНЗ «КНУ» №1454су від 02.11.2016 року відповідача було відраховано зі складу студентів за порушення умов договору про оплатне навчання, оскільки відповідач в порушення умов договору та норм діючого законодавства в період з 01.10.2016 року по 05.11.2018 рік не оплатив за надані позивачем освітні послуги. Тому, позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 702,20 грн., інфляційних втрат в розмірі 203,63 грн., 3% річних в розмірі 44,99 грн. та судові витрати. Представник позивача Балахтар К.Г. до початку судового засідання надала до суду клопотання, в якому просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, та не заперечує проти винесення судом заочного рішення по справі. Відповідач в жодне судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про що свідчать матеріали справи. Причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Правом надати відзив не скористався. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.08.2016 року між Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет», в особі проректора з науково-педагогічної і навчальної роботи Вербицького В.І. , та [PERSON] було укладено договір №1116 про надання освітніх послуг (далі - Договір), згідно умов якого Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр за напрямком економіка підприємства, починаючи з 3 курсу, 5 семестру форма навчання заочна, а відповідач зобов`язався своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та в порядку, що встановлені цим договором (а.с. 6). Відповідно до Витягу з наказу №1105су від 31.08.2016 року [PERSON] поновлено у складі студентів групи ЗЕП-14 з 01.09.2016 року за контрактом (а.с. 8). З Витягу з наказу №1454су від 02.11.2016 року вбачається, що [PERSON] відраховано за порушення умов договору про платне навчання (а.с. 9). Разом з тим, у відповідача [PERSON] залишилась заборгованість перед позивачем по оплаті за освітні послуги в розмірі 702,20 грн. (а.с. 10). Задля врегулювання виниклого між сторонами спору щодо погашення заборгованості за надані освітні послуги в добровільному порядку ДВНЗ «КНУ» на адресу відповідача направлялась претензія №93 від 06.09.2017 року на суму заборгованості за надання освітніх послуг (а.с. 13,14), на яку відповідач не відреагував. Пунктом 6 договору сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. Згідно з ч. 2 ст. 903 ЦК України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦПК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки у зв`язку із несплатою відповідачем заборгованості, яка у нього утворилась, позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надання освітніх послуг у розмірі 702,20,00 грн., інфляційні витрати у розмірі 203,63 грн., три процента річних у розмірі 44,99 грн., а всього стягнути 953,82 грн.. (а.с. 10,11,12). З огляду на викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved