Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду у жовтні 2014 року з позовною заявою, в якій вказував , що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина за заповітом, яким спадкодавець все належне майно заповідала [PERSON] . Вона не має можливості прийняти спадщину та належним чином оформити спадкове майно оскільки Державний акт , який посвідчував право власності на земельну ділянку містить неправильні данні щодо площі спадкових земель. Позивач просить суд визнати за ним , право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, на : - земельну ділянку площею 0,2322 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства ; - земельну ділянку площею 0,1120 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; - земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) , які розташовані в межах Капустинської сільської ради Володарського району Київської області . В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися. Представник позивача подав до суду заяву , якою просить суд провести розгляд справи за його відсутності . Просив суд позов задоволити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача Капустинської сільської ради Володарського району Київської області в судове засідання не з'явився. На адресу суду надійшла заява , якою просить суд розгляд справи провести без його участі , позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову . Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , чи у разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. По справі встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про її смерть ( а.с.6 ). За життя, 16.06.2004 року, [PERSON] склала заповіт , яким усе майно , що буде належати їй на день її смерті де б воно не знаходилося і з чого б не складалося , а також все те на що вона за законом буде мати право на день її смерті заповідала [PERSON] ( а.с.7). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина за заповітом на спадкове майно , зокрема на : - земельну ділянку площею 0,2322 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства ; - земельну ділянку площею 0,1120 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; - земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) , які розташовані в межах Капустинської сільської ради Володарського району Київської області . Право власності на зазначені земельні ділянки за спадкодавцем було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ № 008430 , але у Державному акті було допущено описку при написанні площ земельних ділянок ( а.с.8; 9-23). Позивач має право на спадщину за заповітом, оскільки , відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи , визначені у заповіті. Відповідно до ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Беручи до уваги вище викладе, суд прийшов до висновку, що позивач має право на спадщину за заповітом , оскільки, відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи , визначені у заповіті. Ст.222 ч.1 ЦК України вказує , що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Позивач вчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини , та частково прийняв спадкове майно , що було встановлено з матеріалів спадкової справи ( а.с. 35-63) , але йому було відмовлено у зв'язку з тим, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку на ім'я спадкодавця допущено описки, що стосується розміру земельної ділянки . Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Ст. 1218 ЦК України зазначає , що до складу спадщини входять усі права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті . Таким чином, визнання представником відповідача - Капустинської сільської ради Володарського району Київської області пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Беручи до уваги вище викладене, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити .

Outcome: approved