Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із названим позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 15977,12 грн. за кредитним договором №б/н від 29.10.2012 року, яка складається з наступного: 2105,95 грн. заборгованість за кредитом, 9934,16 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, штрафи: 500,00 грн. фіксована частина, 737,01 грн. процентна складова. На обґрунтування позовних вимог зазначив такі обставини: Відповідно до укладеного договору №б/н від 29.10.2012 року [PERSON] 29.10.2012 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.10.2015 року має заборгованість 15977,12 грн., яка складається з наступного:2105,95 грн. заборгованість за кредитом, 9934,16 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700 заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 737,01 грн. штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». Представник позивача у судове засідання не зявився. Разом із позовною заявою надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, а саме: судом направлялися судові повістки рекомендованою поштою, які повернулися не врученими з відміткою «за закінченням терміну зберігання», Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідач надав банку відповідно до укладеного договору №б/н від 29.10.2012 року [PERSON] 29.10.2012 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.11). Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.10.2015 року має заборгованість 15977,12 грн., яка складається з наступного:2105,95 грн. заборгованість за кредитом, 9934,16 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700 заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 737,01 грн. штраф (процентна складова) (а.с.9). Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій само кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору. Сторони у кредитному договорі передбачили сплату комісії, на що вони мають право відповідно до ст.627 ЦК України, а тому стягненню підлягає несплачена комісія. Таким чином, вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитом, процентами та комісією є обґрунтованими. Оскільки позичальник не повернув у визначений договором строк кредитні кошти і не сплатив проценти за користування ними, то банк має право на дострокове стягнення вказаних коштів. Відповідно до умов договору та ст.ст. 549-551 ЦК України, позивач має право на стягнення пені за порушення боржником зобовязання. Відповідно до ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф, і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Вимога про стягнення з відповідача штрафів задоволенню не підлягає з наступних підстав. \~ У позовній заяві позивач не\~ обґрунтував ні підстав, ні розміру штрафів. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання Штрафу у твердій грошовій сумі стаття 549 ЦК України не передбачає,\~ не передбачає штрафу в процентах від суми позову, а також не передбачає такого штрафу як фіксована частина та процентна складова. В позовній заяві відсутнє посилання\~ за яке конкретне порушення яких саме умов договору банком було нараховано вказаний штраф. На обґрунтування вимоги про стягнення штрафу, позивач не надав до позовної заяви розрахунку заявленого до стягнення штрафу, не вказав порушень, за які нараховано штраф. При таких обставинах не виключається нарахування пені та штрафу за одне і теж порушення. В ст.61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж саме правопорушення. Таким чином, вимога про стягнення штрафу не підлягає задоволенню через необґрунтованість. Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково: стягненню підлягає заборгованість за кредитом 2105,95 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 9934,16 грн., заборгованість за пенею та комісією 2700,00 грн. У відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, які складаються із розміру сплаченого судового збору у мінімальному розмірі 1378гривень ( а.с.23).

Outcome: dismissed