Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту, посилаючись на те, що відповідно укладеного договору № бн від 11.05.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% за місяць із розрахунку 360 днів в році з кінцевим терміном повернення 11.05.2008 року. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Відповідач умов договору не виконав та станом на 31.12.2013 року має заборгованість - 11246,78 грн., яка складається з наступного: 1939,09 грн. - заборгованість за кредитом; 9307,69 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у сумі 11246,78 гривень та судовий збір. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлен про час і місце розгляду справи, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню виходячи з наступного. Суд встановив, що між позивачем та відповідачем був укладений договір № бн від 11.05.2006 року (а.с. 8). Відповідачу було надано кредит у сумі 2000,00 грн. вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % за місяць із розрахунку 360 днів в році з кінцевим терміном повернення 11.05.2008 року. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Суд встановив, що у порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 31.12.2013 року має заборгованість - 11246,78 грн., яка складається з наступного: 1939,09 грн. - заборгованість за кредитом; 9307,69 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с.4-7) Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1, 2 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлений цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Крім того, згідно з ч.1 ст.131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів. Разом з тим, відповідач не надав суду ніяких доказів на підтвердження про відсутність в нього зобов'язань по договору кредиту та погашення заборгованості кредиту. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача заборгованість по кредиту в сумі 11246,78 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення (а.с.14) суд вважає за необхідне стягнути на його користь з відповідачів судові витрати, які були сплачені позивачем. На підставі викладеного, ст.ст.526, 554, 1054 ЦК України в редакції 2003 року, ст.88 ЦПК України,

Outcome: approved