Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд визнати за позивачем право власності на автомобіль Daewoo T13110, 2003 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер 284 95 КС; скасувати арешт на автомобіль Daewoo T13110, 2003 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер 284 95 КС, який зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна за № 13805909 від 22.07.2013 року; виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис від 22.07.2013 року №13805909 про арешт автомобілю Daewoo T13110, 2003 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер 284 95 КС. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач 13.12.2012 року придбав за 25000 грн. у [PERSON] автомобіль марки Daewoo T13110, 2003 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер 284 95 КС. Коштів на переоформлення автомобіля у позивача на той час не було і відповідач в той же день передав автомобіль у моє повне розпорядження за свідоцтвом про державну реєстрацію КСМ № 001790, оскільки тоді вже було скасовано вимогу щодо обов'язкової наявності у водія нотаріально завіреної довіреності на управління транспортним засобом. З того часу позивач постійно користується вказаним автомобілем, проводив ремонти, укладав договори обов'язкового страхування ці вільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується наданими полісами № АС/2763972, № АЕ/9805559. Пізніше 17.10.2014 року в підтвердження факту купівлі-продажу, [PERSON], за кошт позивача, видав на його ім'я генеральне доручення НАВ 595677 від 17.10.2014 з усіма правами власника майна, разом з копією свого паспорта громадянина України та ідентифікаційного коду, які нотаріально завірені, для подальшого переоформлення автомобілю у мою власність. Сторонами була досягнута згода, що зняття автомобілю з обліку позивачем здійснюється самостійно, на підставі отриманих документів, під час здійснення чого позивачу стало відомо, що постановою Ленінського районного суду м. Севастополь від 17.07.2013 року накладено арешт, як на майно громадянина [PERSON], стосовно якого було відкрито кримінальне провадження та проводилось досудове розслідування. В подальшому постановою Ленінського районного суду м. Севастополя від 23.05.2014 року кримінальну справу у відношенні громадянина [PERSON] по обвинуваченню в здійсненні злочину передбаченого ч.4 ст. 368, ч.1 ст. 423 КК України на підставі п.2 ч.1, ч.2 ст. 24 КПК РФ закрито за відсутності в діях складу злочину в звязку з декриміналізацією. Речові докази знищені. Арешт накладений на майно знято. Підставою звернення до суду із даним позовом стали посилання позивача на той факт, що його права у звязку із накладеним арештом на транспортний засіб порушені, у звязку із чим звернувся до суду за їх захистом. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові. З урахуванням повторної неявки, належним чином повідомленого відповідача до судового засідання проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідача по справі до судового засідання не зявилився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності, чи відкладення розгляду справи суду не надавав та не заявляв. Суд у зв'язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, \~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач по справі, звертаючись до суду просить скасувати арешт на автомобіль Daewoo T13110, 2003 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер 284 95 КС, який зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна за № 13805909 від 22.07.2013 року оскільки він був накладений в рамках кримінального провадження постановою Ленінського районного суду м. Севастополь від 17.07.2013 року, як на майно громадянина [PERSON], стосовно якого було відкрито кримінальне провадження та проводилось досудове розслідування. В подальшому постановою Ленінського районного суду м. Севастополя від 23.05.2014 року кримінальну справу у відношенні громадянина [PERSON] по обвинуваченню в здійсненні злочину передбаченого ч.4 ст. 368, ч.1 ст. 423 КК України на підставі п.2 ч.1, ч.2 ст. 24 КПК РФ закрито за відсутності в діях складу злочину в звязку з декриміналізацією. Речові докази знищені. Арешт накладений на майно знято. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У звязку із цим суд вважає за можливе скасувати арешт транспортного засобу, оскільки даним обтяженням порушуються права позивача, як користувча транспортного засобу на підставі довіреності. Позивач також просить суд визнати за ним право власності на на автомобіль Daewoo T13110, 2003 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер 284 95 КС. З матеріалів справи вбачається, що позивач- Коновалов І.В. користується спірним транспортним засобом на підставі довіреності, виданої [PERSON] 17.10.2014 року на його імя з правом користування вказаним транспортним засобом. Суд звертає увагу на те, що змістом права власності є три його правомочності\~володіння,\~користування\~та\~розпорядження, у своїй сукупності. В даному випадку позивач має право користування транспортним засобом та можливість бути представником [PERSON] з питань розпорядження ним. Крім того позивач посилається на те, що він 13.12.2012 року придбав за 25000 грн. у [PERSON] автомобіль марки Daewoo T13110, 2003 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер 284 95 КС, однак підтверджень факту передачі йому грошових коштів у розмірі 25000 грн. суду надано не було, що унеможливлює визнання даного правочину фактичним договором купівлі-продажу, тому суд вважає за необхідне в задоволенні даної вимоги відмовити. Однією з позовних вимог є виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис від 22.07.2013 року №13805909 про арешт автомобілю Daewoo T13110, 2003 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер 284 95 КС. Суд вважає за необхідне в задоволенні даної вимоги відмовити, оскільки скасування арешту накладеного на майно є підставою для виключення відомостей з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про його арешт, з огляду на що, на даний час, позивач не здійснив дій направлених на його скасування, у звязку із чим його право, на відновлення якого направлена дана вимога не порушено. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З наведеного вище, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial