Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. В позові зазначила, що рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 11.12.2008р. [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх дітей. На даний час [PERSON] [INFO] року виповнилося 18 років, він став повнолітнім і продовжує навчатися у ДВНЗ Кам`янець-Подільському індустріальному коледжі на третьому курсі денної форми навчання, спеціальність - комп`ютерні технології. На даний час він не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідно до вимог ст. ст. 199, 200 СК України просила стягнути із відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, та на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на повнолітню дитину до досягнення 23 років або закінчення навчання для повнолітнього, і не менше 30 % - для неповнолітнього. 17 вересня 2019 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які зазнала позивач, складають 7000 грн., з них надання юридичних послуг - 7000 грн. Остаточно просив суд стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , який продовжує навчатися, у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з досягнення повноліття та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] 23-річного віку. Стягнути з відповідача, [PERSON] , на користь [PERSON] судові витрати в сумі 7000 грн. за надання юридичних послуг. До початку розгляду справи по суті відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав. Зазначив, що законодавець у ст. 200 СК України передбачив випадки, в яких можливо стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання до досягнення ними 23 років, - у випадку, якщо батьки мають такий заробіток, який дозволяє їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей. Його ж дохід, після здійснення відрахувань обов`язкових платежів (податків і зборів), а також аліментів, є меншим від встановлених у державі мінімального розміру заробітної плати та прожиткового мінімуму для повнолітньої працездатної особи, що підтверджує той факт, що він не має змоги сплачувати аліменти на свого повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання. В даному випадку, його офіційна заробітна плата є єдиним джерелом його доходу. Він не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину [PERSON] , який продовжує навчання, оскільки ним сплачуються аліменти на двох інших його неповнолітніх дітей. Розмір доходу, що залишається, не дає змоги це робити. Зазначає також, що заборгованість за виконавчим листом, який перебуває на виконанні в Ярмолинецькому РВ ДВС (виконавче провадження № 59209913 від 24.05.2019р.), станом на 1 липня 2019 року становить 19 476, 76 грн. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Крім цього, він часто хворіє, в результаті чого періодично перебуває як на стаціонарному, так і на амбулаторному лікуванні, що тягне за собою значні фінансові витрати на придбання ліків. Також, він допомагає своїй непрацездатній матері похилого віку, яка фактично перебуває на його утриманні та потребує його допомоги. Стверджує, що рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 11.12.2008р. ним на користь позивача сплачуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . Вважає, що безпідставною є позовна вимога позивача про продовження стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON] , адже рішенням Ярмолинецького районного суду від 11.12.2008р. він вже сплачує такі аліменти. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд задоволити позов в повному обсязі. Пояснила суду, що старший син продовжує навчання та перебуває на бюджетній формі навчання, стипендії не отримує. Навчання припиняється 30 червня 2020 року. Вона змушена витрачати грошові кошти для придбання продуктів харчування, знаряддя для навчання, а також проїзду в транспорті. Представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач проти задоволення позову заперечив, суду пояснив, що старший син проживає в м. Кам`янець-Подільський разом із матір`ю (позивачем по справі), тому на його утримання не витрачаються кошти на утримання житла та продукти харчування. Позивач отримує заробітну плату як офіційну, так і неофіційну. [PERSON] також працює неофіційно, підробляючи в позаурочний час. Особисто він працює на державній службі, в нього невелика заробітна плата. Крім цього, він за рішеннями суді сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , в розмірі ј частини його доходу, а також на утримання доньки, [PERSON] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку. Тобто, станом на даний час відрахування із його заробітної плати на сплату аліментів становлять 50 % його заробітку (доходу). А з 1 січня 2019 року він не отримує пенсію по інвалідності. Також в нього виникла значна заборгованість зі сплати аліментів. Ствердив також, що він часто хворіє, йому та його сім`ї потрібно купувати ліки, продукти харчування, сплачувати комунальні послуги. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю. Судом встановлено, що від шлюбу в сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ця обставина підтверджується копіями свідоцтв про народження неповнолітніх дітей (а.с. 5, 8). 12 травня 2009 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 10). Неповнолітні діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Ця обставина визнається учасниками справи, тому в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2008 року стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму для кожної дитини (а.с. 28) Також судом встановлено, що старший син, [PERSON] , є студентом 3-го курсу комп`ютерних технологій денного відділення Кам`янець-Подільського індустріального коледжу, що підтверджується копією довідки № 91 від 21.05.2019р. ДВНЗ «Кам`янець-Подільський індустріальний коледж». Термін закінчення навчання - 30 червня 2020 року (а.с. 5). [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років (а.с. 5, 9). Відповідно до припису ч. 3 ст. 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Отже, з [INFO] року згідно рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2008 року з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , стягуються аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму для кожної дитини (а.с. 28). Судом встановлено, що на виконанні у Ярмолинецькому РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області перебуває виконавче провадження № 33096995 від 19.06.2012р. з примусового виконання виконавчого листа № 2-813, виданого Ярмолинецьким районним судом 11.12.2008р., про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Постанова про звернення стягнення на заробіну плату по даному виконавчому документу перебуває на виконанні в Управлінні агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів Ярмолинецької РДА. Заборгованість відсутня. Також перебуває на виконанні виконавче провадження № 59209913 від 24.05.2019р. з примусового виконання виконавчого листа, виданого Ярмолинецьким районним судом 21.09.2018р., про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постанова про звернення стягнення на заробітну плату по даному виконавчому документу перебуває на виконанні в Управлінні агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів Ярмолинецької РДА. Заборгованість станом на 01.07.2019р. становить 19 476, 76 грн. Ці обставини підтверджуються довідкою Ярмолинецького РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області від 09.07.2019р. (а.с. 25). З довідки № 138738 від 18 вересня 2019 року та довідки про доходи від 18.09.2019р., виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, оголошених судом, вбачається, що відповідач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області і отримував пенсію по інвалідності з 21.01.2005р. по 31.01.2019р. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків Ярмолинецької ДПІ ГУДПС у Хмельницькій області від 23.09.2019р., досліджених судом, за 1-2 квартали 2019 року [PERSON] отримав доходи лише у вигляді заробітної плати. У відповідності до вимог ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. А частина 1 статті 199 СК України передбачає, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а ч. 2 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до припису ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. А частина 1 статті 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, позивачем та її представником не надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітньому непрацездатному сину, який продовжує навчання. Судом встановлено, що згідно рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2018 року відповідач сплачує на утримання своєї доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з довідки Управління агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів Ярмолинецької РДА від 05.09.2019р. № 01-277, відповідач, [PERSON] , сплачує аліменти за виконавчим провадженням № 33096995 в розмірі 25 % заробітку, а за виконавчим провадженням № 59209913 - 45 % заробітку (враховуючи заборгованість). Заборгованість станом на 01.09.2019 р. становить 17 277, 35 грн. (а.с. 47). А на підставі ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. У зв`язку із зазначеним, оскільки загальний розмір відрахувань із заробітної плати відповідача (боржника) становить 70 %, а інших доходів [PERSON] не отримує, що свідчить про те, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу повнолітньому непрацездатному сину, [PERSON] , який продовжує навчання. Таким чином, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина, [PERSON] , який продовжує навчання, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий зір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А ч. 6 ст. 141 ЦПК України передбачає, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5, а відповідач на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, тому судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. необхідно компенсувати за рахунок держави. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. слід покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed