Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої в наслідок пошкодження здоров'я. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 30.03.1981 року по 25.10.1981 рік та з 10.01.1984 року по 12.11.1985 рік і з 05.01.1995 рік по 19.04.2014 рік перебував в трудових відносинах з повним робочім днем у шахті з відповідачем ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1»». 23.11.2012 року, при виконанні підземних робіт на підприємстві, під час виконання своїх трудових обов'язків отримав виробничу травму лівої руки, про що складено акт про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом по формі Н-1 №84 від 27.11.2012 року. За висновками міжрайонної МСЕК №3 м. Донецьк від 17.01.2013 року йому встановлено вперше втрату професійної працездатності - 10% за наслідками трудового каліцтва. Внаслідок професійної травми позивач має тяжкі фізичні та моральні страждання, що порушили нормальні життєві зв'язки. Змінився звичайний спосіб життя позивача. Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер та тривалість хвороби, просить суд стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на його користь моральну шкоду в сумі 10 000 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просив суд їх задовольнити , про час розгляду справи був повідомлений належним чином. В судове засідання представник відповідача ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» не з'явився, надав письмові заперечення, в яких частково визнав позовні вимоги позивача, а саме в сумі 3000 грн., та просив суд розглянути справу без його участі, тому суд вирішив розглянути справу без участі сторін, за наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: [PERSON] з 30.03.1981 року по 25.10.1981 рік та з 10.01.1984 року по 12.11.1985 рік і з 05.01.1995 рік по 19.04.2014 рік перебував в трудових відносинах з повним робочім днем у шахті з відповідачем ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1»» (а.с.7-9). 23.11.2012 року позивач [PERSON], при виконанні підземних робіт на підприємстві, під час виконання своїх трудових обов'язків отримав виробничу травму лівої руки, про що складено акт про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом по формі Н-1 №84 від 27.11.2012 року (а.с.12). За висновками Медико-соціальної експертної комісії 17.01.2013 року позивачу [PERSON] вперше було встановлено стійку втрату професійної працездатності - 10% за наслідками трудового каліцтва (а.с.10-11) Внаслідок травми позивач [PERSON] втратив працездатність пережив фізичні страждання та продовжує морально страждати, що порушило його нормальні життєві зв'язки. Відповідно до ч1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв'язку між попередніми умовами. Згідно з роз'ясненнями, даними в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року), відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Згідно з п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров'я, тощо. У випадку втрати потерпілим працездатності, він зазнає значно більше моральної шкоди, ніж яка заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок отримання травми пошкоджено здоров'я позивача та втрачено 10% професійної працездатності, чим завдано фізичні та моральні страждання погіршилися умови життєдіяльності, що потребує від нього додаткових зусиль для організації життя. Викладене є підставою для відшкодування позивачеві, завданої моральної шкоди у відповідності до вимог ст.237 КЗпП України. Тому суд, враховуючи вимоги розумності та справедливості, вважає за можливе та необхідне стягнути з відповідача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на користь позивача 3000,00 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, що еквівалентно завданим моральним стражданням . Згідно до квитанції (а.с.18) позивач сплатив 500 грн., за надані йому юридичні послуги, що відповідає умовам договору від 05.06.2014 року, і є дещо меншою сумою ніж передбачено наданим розрахунком (а.с.20), а тому відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України, вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Суд, розглянувши справу і задовольняючі позовні вимоги, вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір, відповідно до п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 243 гривен 60 копійок. На підставі викладеного, ст.ст. 1167, 268, 1202 ЦК України та ст. ст. 153 п.2, 237-1 КЗпП України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року), Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: partial