Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

Позивач звернувся з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору від 11.03.2012 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за його користування. Відповідач взяті на себе зобовязання з повернення кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту належним чином не виконав. Станом на 29.03.2018 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 46633,94 грн. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявився, з позову вбачається, що просить розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Судом ухвалено про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала. Судом ухвалено про заочний розгляд справи без участі відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини. 11.03.2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, який складається із заяви, памятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів. За умовами договору банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 3200 грн з зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а. с.9-34). Відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 29.03.2018 року становить 46633,94 грн, з яких: -заборгованість за кредитом 2939,80 грн; -нараховані відсотки 37597,29 грн; -пеня 3400,00 грн; -штрафи 2696,85 грн (а. с. 6-8, 55-58). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобовязань за кредитним договором. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу Таким чином, у судовому засіданні встановлено порушення права позивача на своєчасно отримання грошових коштів внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобовязань за кредитним договором. Щодо вимог про стягнення штрафів суд дійшов таких висновків. Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Позивач просить стягнути з відповідача у звязку з порушенням кредитного зобовязання одночасно пеню та штраф. Враховуючи те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування при порушенні строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс 15 від 21.10.2015 року. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафів такими, що суперечать наведеним вище законодавчим актам, а тому вони задоволенню не підлягають. Таким чином, у зв'язку з тим, що в судовому засіданні встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов'язання відповідачем, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 43937,09 грн, з яких: заборгованість за кредитом 2939,80 грн; нараховані відсотки 37597,29 грн; пеня 3400,00 грн. У стягненні штрафів у розмірі 2696,85 грн необхідно відмовити. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: partial