Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 21 листопада 2016 року між ТОВ ФК « Центр фінансових рішень » та [PERSON] було укладено кредитний договір ( заява № 8581491070 ), згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 69320,58 грн. строком на 48 місяців зі сплатою щомісячних процентів в розмірі 2,69 % та річних відсотків в розмірі 11,99 %, призначення кредиту : погашення попередніх кредитів. 30 липня 2018 року між ТОВ «ФК « ЦФР » та ТОВ ФК « Європейська агенція з повернення боргів » укладено договір про відступлення прав вимоги № 20180730, у відповідності до умов якого ТОВ « ФК « ЦФР » передає ( відступає ) ТОВ « ФК « ЄАПБ » за плату, а ТОВ « ФК « ЄАПБ » приймає належні ТОВ « ФК « ЦФР » права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ « ФК « ЦФР »і боржниками. Відповідно до реєстру Боржників за кредитними договорами, ТОВ « ФК « ЄАПБ » набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 107675,56 грн., які останнім добровільно не сплачено. В судове засідання представник позивача не з`явився надавши суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. В судове засідання призначене на 15.05.2019 року відповідач не з`явився, надіслана судом за місцем проживання відповідача кореспонденція повернута до суду відділенням поштового зв`язку без вручення з відміткою «адресат відсутній». В судове засідання призначене на 10.06.2019 року відповідач будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, шляхом публікації оголошення на сайті Судової влади України про виклик відповідача до суду, не з`явився, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України , суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 21 листопада 2016 року між ТОВ ФК « Центр фінансових рішень » та [PERSON] було укладено кредитний договір ( заява № 8581491070 ), згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 69320,58 грн. строком на 48 місяців зі сплатою щомісячних процентів в розмірі 2,69 % та річних відсотків в розмірі 11,99 %, призначення кредиту : погашення попередніх кредитів. 30 липня 2018 року між ТОВ «ФК « ЦФР » та ТОВ ФК « Європейська агенція з повернення боргів » укладено договір про відступлення прав вимоги № 20180730, у відповідності до умов якого ТОВ « ФК « ЦФР » передає ( відступає ) ТОВ « ФК « ЄАПБ » за плату, а ТОВ « ФК « ЄАПБ » приймає належні ТОВ « ФК « ЦФР » права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ « ФК « ЦФР »і боржниками. На виконання п. 6.6 Договору про відступлення права вимоги, згідно вимог ст.ст. 512-514, 516 ЦК України, ТОВ «ФК « ЦФР» було направлено [PERSON] лист з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» по даному кредитному договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно , які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а згідно з п. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення. Встановлено, що після відступлення права вимоги відповідач не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки первісного, ні на рахунки нового кредитора, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 8581491070 від 21 листопада 2016 року в сумі 107675.56 грн., з яких : -62110,81 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; -8150,45 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; -25723,70 грн. - заборгованість за платою за управління кредитом; -11690,60 грн. - заборгованість за пенею. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є обґрунтованими та підлягають задоволенню, необхідно стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором в розмірі 107675.56 грн. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача, згідно ст. 141 ЦПК України . На підставі викладеного та

Outcome: approved