Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду в обґрунтування якого зазначив, що після смерті [PERSON] 06 липня 1998 року прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав [PERSON], який помер 15 червня 2013 року, єдиним спадкоємцем після якого є позивач, яка є його донькою, фактично прийняла спадщину після смерті батька. Проте право власності на спадкове майно не було зареєстровано за позивачем, оскільки не надані правовстановлюючі документи щодо належності спадкодавцю нерухомого майна, про що позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Оскільки правовстановлюючі документи відсутні позивач звернувся до суду та просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку площею 0,0576 га , що розташована за адресою: провулок Мандриківський, 9 у м. Дніпропетровську. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представники третіх осіб в судове засідання не зявились, надали заяви про можливість розгляду справи без їх участі. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного. Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] 15 червня 2013 року відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,0576 га , що розташована за адресою: провулок Мандриківський, 9 у м. Дніпропетровську. [PERSON], яка є донькою [PERSON], фактично прийняла спадщину після смерті батька. Згідно з наданими матеріалами справи власником спадкового майна, а саме, земельної ділянки площею 0,0576 га , що розташована за адресою: провулок Мандриківський, 9 у м. Дніпропетровську є [PERSON], який помер 06 липня 1998 року інших спадкоємців окрім позивача не встановлено. Позивач зверталась до Управління держземагенства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області 04.02.2014 із заявою про видачу дублікату державного акту на право приватної власності на земельну ділянку на імя [PERSON], але у відповіді від 08.02.2014 отримала лише архівну копію вказаного вище Акта на земельну ділянку. Проте право власності на спадкове майно не було зареєстровано за позивачем, оскільки не надані правовстановлюючі документи щодо належності спадкодавцю нерухомого майна, що підтверджується постановою нотаріуса [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 13) Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1,2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 цього ж Кодексу, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1269 цього ж Кодексу передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На виконання вищенаведеної норми закону, позивач звернувся до державного нотаріуса Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене майно. 30 липня 2014 року державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0576 га , що розташована за адресою: провулок Мандриківський, 9 у м. Дніпропетровську, у звязку з тим, що відсутній державний акт на земельну ділянку. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб є право власності. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оцінивши надані докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,0576 га , що розташована за адресою: провулок Мандриківський, 9 у м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved