Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення боргу за договором позики у якому просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики від 25.06.2008 в розмірі 2500000 грн 00 коп. В обґрунтуванні позову вказано, що між сторонами було укладено договір позики, за яким позичальник зобов`язаний був повернути борг до 25.06.2018, проте зобов`язання не виконано, борг не повернуто. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі, у поданій заяві позовні вимоги визнав. В заяві пояснив, що зобов`язання не виконується в зв`язку з відсутністю коштів. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 25.06.2008 між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір позики. За положеннями п. 1.1. вказаного договору позикодавець надає позичальникові позику на суму 2500000 грн 00 коп. Відповідно до п.2.2. позикодавець передав, а позичальник одержав грошові кошти, які є предметом цього договору до його підписання. Згідно з п.3.1. позика надається строком на 10 років і має бути повернута 25.06.2018. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 УК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцеві) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, позов слід задовольнити стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики від 25.06.2008 в розмірі 2500000 грн 00 коп., що також не оспорюється відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 9605 гривень 00 копійок.

Outcome: approved