Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі, мотивуючи тим, на підставі наказу від 24.06.2008 р. № 78-к [PERSON] був прийнятий на посаду менеджера в оптовій торгівлі у відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕКО-ЦЕНТР». 19.10.2016 року відповідно до наказу № 26-к, позивача [PERSON] було звільнено з посади за порушення трудової дисципліни за п.2 ст.147 КЗпП України). Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 13.12.2016 року по справі №766/13910/16-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 29.08.2017 року, вказаний вище наказ скасовано та позивача поновлено у займаній посаді. Станом на дату подання позову, позивач не поновлений на займані посаді. Просить суд стягнути з відповідача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиконання рішення суду за період з 20.10.2016 року по дату подання позову до суду 08.09.2017 року, в сумі 19200,44 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.09.2017 року по справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду. Відповідно до ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 30.01.2018 року розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. 26.02.2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач пояснив що оскаржив до суду касаційної інстанції рішення про поновлення позивача на роботі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Судом встановлено, що наказом від 24.06.2008 р. № 78-к [PERSON] був прийнятий на посаду менеджера в оптовій торгівлі у відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕКО-ЦЕНТР». 19.10.2016 року відповідно до наказу № 26-к, позивача [PERSON] було звільнено з посади за порушення трудової дисципліни за п.2 ст.147 КЗпП України). Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 13.12.2016 року по справі №766/13910/16-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 29.08.2017 року, вказаний вище наказ скасовано та позивача поновлено у займаній посаді. На даний час вказані рішення є чинними та не скасованими. Станом на дату подання позову 08.09.2017 року рішення суду не виконане, позивач не поновлений на займані посаді, хоча неодноразово звертався із вимогою про поновлення до відповідача, в т.ч. і письмово. Відповідно до ч.2 ст. 235 КЗпП, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Згідно зі ст. 236 КЗпП, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Аналізуючи вищевказані норми, з огляду на факт незаконності звільнення та факт не поновлення позивача у займаній посаді, позивач має право на стягнення із відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиконання рішення суду за період з 20.10.2016 року по дату подання позову до суду 08.09.2017 року. Згідно наданого у позові розрахунку, розмір середнього заробітку визначається у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМ України від 08.02.1995 р. № 100 і становить 19200,44 грн. за період з 20.10.2016 року по 08.09.2017 року із розрахунку 102,13 х 188=19200,44 грн., де: 102,13 грн. - це середньоденний розмір заробітної плати за два місяці, що передували місяцю звільнення; 188 - кількість робочих днів за період з 20.10.2016 року по 08.09.2017 року (без врахування вихідних та святкових днів). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судові витрати у розмір 704,80 грн.

Outcome: approved