Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів борг за кредитним договором № 11-1/546к-07 від 15 серпня 2007 року в розмірі 81859,31 доларів США , з яких: відсотки - 77749,05 доларів США, підвищені відсотки - 4110,26 доларів США. Свої вимоги мотивує тим, що 15 серпня 2017 року між ВАТ «Банк Універсальний» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал банк») та відповідачем [PERSON] був укладений вищевказаний кредитний договір, відповідно до умов якого позивач видав відповідачу кредит в сумі 350000,00 доларів США, з кінцевої датою погашення - 14 серпня 2018 року, з процентною ставкою - 12,5 % річних. 31 січня 2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, згідно з умовами якої, починаючи з 31 січня 2014 року встановлювалася процентна ставка в розмірі 13,5% річних, а за користування кредитними коштами понад строк встановлювалася процентна ставка, починаючи з 01 серпня 2014 року в розмірі 27% річних. Цього ж дня з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки. Судовим рішенням від 30 січня 2015 року було ухвалено стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 3295363,05 грн. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє його права на отримання передбачених, передбачених умовами договору. В зв'язку із вказаним просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти позову заперечив, подавши письмовий відзив /а.с147./, в якому зазначив, що позивач зазначив не вірну суму заборгованості за кредитним договором № 11-1/546к-07 від 15 серпня 2007 року, оскільки рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30 січня 2015 року з відповідачів на користь позивача вже була заборгованість за кредитним договором в розмірі 3295363,05 грн., і тому просить у задоволені позову слід відмовити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти позову заперечила, подавши письмовий відзив /а.с.148,149/, в якому зазначила, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30 січня 2015 року з відповідачів на користь позивача вже була заборгованість за кредитним договором в розмірі 3295363,05 грн., пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості, кредитор змінив строк виконання зобов'язання і мав пред'явити позов до поручителя [PERSON] протягом шести місяців, чого ним не було зроблено, а відтак договір поруки є припиненим, просить у задоволені позову відмовити. Суд ухвалив розглядати справи без участі відповідача [PERSON], який відзиву суду не подав, до суду не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце судових засідань повістками, проте наявних у справі доказів достатньо для ухвалення рішення. Суд, заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи та копії матеріалів цивільної справи № 735/10239/15-ц (які долучені до матеріалів справи), прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачувати проценти. Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним обв'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання. Судом встановлено, що 15 серпня 2017 року між ВАТ «Банк Універсальний» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал банк») та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 11-1/546к-07 /а.с.13-18/. Відповідно до умов п.п. 1.1 зазначеного договору позивач видав відповідачу кредит в сумі 350000,00 доларів США, з кінцевої датою погашення - 14 серпня 2018 року, з процентною ставкою - 12,5 % річних. 14 грудня 20107 року між позивачем та [PERSON] було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № 11-1/546к-07 від 15 серпня 2017 року, яким було збільшено суму кредиту до 492042,00 доларів США /а.с.19/. 31 січня 2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 11-1/546к-07 від 15 серпня 2007 року, згідно з умовами якої якої, починаючи з 31 січня 2014 року встановлювалася процентна ставка в розмірі 13,5% річних (п.п. «а» п. 1.3.2.1. додаткової угоди), а за користування кредитними коштами понад строк встановлювалася процентна ставка, починаючи з 01 серпня 2014 року в розмірі 27% річних (підвищена процентна ставка (п.п. «а» п. 1.3.2.2.1. додаткової угоди) /а.с.21-26/. 31 січня 2014 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ВАТ «Універсал банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з умовами якого остання взяла на себе зобов'язання відповідати перед банком нарівні з позичальником [PERSON], як солідарний боржник, у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за зазначеним кредитним договором /а.с.32-39/. Також, 31 січня 2014 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ВАТ «Універсал банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з умовами якого останній взяв на себе зобов'язання відповідати перед банком нарівні з позичальником [PERSON], як солідарний боржник, у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за зазначеним кредитним договором /а.с.43-50/. Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30 січня 2015 року в справі № 42/15 за позовом ПАТ «Універсал банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу було ухвалено стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 11-1/546к-07 від 15 серпня 2007 року в розмірі 3295363,05 грн. /а.с. 37-40 матеріалів цивільної справи № 735/10239/15-ц/. 22 червня 2015 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва було постановлено видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30 січня 2015 року в справі № 42/15 про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Універсал банк» заборгованості в розмірі 3295363,05 грн. /а.с. 52-53 матеріалів цивільної справи № 735/10239/15-ц/. Суд критично ставиться до твердження представника позивача, що з відповідачів [PERSON] та [PERSON], як з поручителя підлягає стягненню ще заборгованість по відсотках за кредитним договором в розмірі 81859,31 доларів США , з яких: відсотки - 77749,05 доларів США, підвищені відсотки - 4110,26 доларів США, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Як убачається зі змісту Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30 січня 2015 року та позову, який був поданий ПАТ «Універсал банк» до зазначеного третейського суду /а.с.172-174/, з відповідачів достроково була стягнута солідарно вся сума заборгованості за кредитним договором, яка становила 254458,60 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23.10.2014 року становить 3295 363,05 грн., з яких: 225452,59 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23.10.2014 року становить 2 919 721,06 грн. - заборгованість за кредитом; 28630,30 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23.10.2014 року становить 370776,36 грн. - заборгованість по процентам; 375,71 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23.10.2014 року становить 4865,63 грн. - заборгованість по підвищеним процентам. Таким чином, позивач змінив строк виконання основного зобов'язання, звернувшись до суду з позовом про дострокове стягнення з відповідачів у солідарному порядку всієї суми боргу, і тому шестимісячний строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, для пред'явлення нової вимоги до поручителя необхідно обчислювати з дня прийняття рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30 січня 2015 року, яке в силу вимог ч. 2 ст. 55 Закону України «Про третейські суди» підлягає негайному виконанню. Беручи до уваги, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30 січня 2015 року підлягає негайному виконанню, тому і кінцевий строк пред'явлення вимоги до поручителів [PERSON] та [PERSON] настав 30 липня 2015 року. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з даним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором 12 квітня 2017 року. Враховуючи наведене, а також, беручи до уваги положення ч. 4 ст. 559 ЦК України, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] порука припинилася, а відтак вони вже не можуть нести відповідальність за невиконання [PERSON] умов кредитного договору після того, як позивач змінив строк виконання основного зобов'язання, і тому вимоги щодо стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 81859,31 доларів США. не підлягають задоволенню. Щодо стягнення суми заборгованості з відповідача [PERSON], то такі вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке. Як убачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість відповідача [PERSON] складає 81859,31 доларів США, з яких: відсотки - 77749,05 доларів США, підвищені відсотки - 4110,26 доларів США /а.с.7-10/. Суд надає віри зазначеному розрахунку позивача, оскільки він проведений з урахування суми заборгованості за тілом кредиту, яка була встановлена рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30 січня 2015 року, яке відповідачем не оскаржувалося. Крім того, відповідач не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів на спростування вищевказаного розрахунку. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості. У відповідності до ч.ч.1,3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою з момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від сплати відсотків та відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України (зазначений правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 року № 6-1206цс15). Суд, аналізуючи розрахунок заборгованості сума боргу відповідача [PERSON] в розмірі 81859,31 доларів США, приходить до висновку, що зазначений розрахунок включає в себе всю суму заборгованості за кредитним договором, яка утворилася з 15 серпня 2007 року по 06 березня 2017 року, зокрема, цей розрахунок включає в себе заборгованість по відсотках, яка утворилась за період з 15 серпня 2007 року по 23 жовтня 2014 року, на загальну суму 29006,01 доларів США, з яких: 28630,30 доларів США - заборгованість по процентам; 375,71 доларів США - заборгованість по підвищеним процентам, та яка вже була стягнута з відповідача [PERSON] відповідно до рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30 січня 2015 року. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню різниця між загальною сумою заборгованості в розмірі 81859,31 доларів США та сумою стягнутою рішенням третейського суду в розмірі 29006,01 доларів США, яка становить 52853,3 доларів США (81859,31 доларів США - 29006,01 доларів США = 52853,3 доларів США). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір, який буде пропорційний розміру задоволених позовних вимог, який становить 1,5% від 52853,3 доларів США, тобто 792,79 доларів США ( 52853,3 доларів США : 100% х 1,5%), а відтак у гривнях з відповідача підлягає стягненню 21318,12 грн. ( 792,79 доларів США х 26,89 грн. (курс НБУ за 1 дол. США) = 21318,12 грн. Крім того, беручи до уваги, що у задоволення позовних вимог ПАТ «Універсал банк» до відповідача [PERSON] було відмовлено, то на позивача слід покласти судові витрати, які понесла [PERSON] на професійну правничу допомогу /а.с.151/.

Outcome: partial