Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 18 285 грн. 96 коп. та моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що він перебуває у трудових відносинах з ДП «Чернігівнафтогазгеологія» на посаді начальника ЦКС. Всупереч вимогам ст.115 КЗпП України з квітня 2013 року по грудень 2013 року включно відповідач заборгував йому заробітну плату в сумі 18 285 грн. 96 коп. Несвоєчасною виплатою зарплати йому завдана моральна шкоду, яку оцінює в 2 000 грн. Отримання моральної шкоди обґрунтовує тим, що він протягом періоду неотримання зарплати прикладував додаткові зусилля для проживання сім»ї. Сім»я протягом цього періоду не могла повноцінно існувати, на новорічні свята залишилася без грошей, що негативно впливало на його психологічний стан та стан здоров»я. В судове засідання позивач не з'явився, надавши до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути без його участі. Представник відповідача повторно в судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Тому суд прийняв рішення про розгляд справи у його відсутність з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно довідки №13 від 22.01.2014 року позивач дійсно працює начальником ЦКС в ННГРЕВС і заборгованість по заробітній платі станом на 22.01.2014 року становить 17385 грн. 96 коп., по польовому забезпеченню за 2012-2013 роки - 900 грн. 00 коп. (а.с. 4). Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Дані вимоги закону відповідачем не виконуються, а тому виникла заборгованість по заробітній платі перед позивачем в сумі 18 285 грн. 96 коп., яка підлягає задоволенню у повному обсязі. Розмір заборгованості відповідач ніяким чином не оспорює. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Вирішуючи питання про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що позивачу заробітна плата не виплачувалась протягом тривалого часу, чим порушувались його законні права і що призвело до моральних страждань, втрати нормальних зв'язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації його життя, Суд, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також недоведення позивачем моральних стаждань в сумі заявлених вимог, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково і стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 400 грн. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: partial