Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив суд стягнути завдані збитки в порядку регресу в розмірі 4 674,61 грн. та судовий збір в розмірі 1 762,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 14.12.2016 року між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та Іноземним підприємством «Ретал Україна» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 064951, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб марки «Шевроле»», державний номерний знак [NUMBER] . Також, позивач зазначив, що 04.01.2017 року в м. Києві по вул.. Сосюри, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Мітцубісі», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля марки «Шевроле», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок зазначеної ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 20.02.2017 року ДТП сталася з вини [PERSON] Відповідно до страхового акту № 170000097808 від 17.01.2017 року та умов договору страхування, розмір страхового відшкодування складає 10 539,60 грн., яке ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було відшкодовано потерпілому. Разом з тим, позивач зазначив, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна» відповідно до полісу №АІ9163850. У зв`язку з чим, позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою про відшкодування шкоди, за результатами розгляду якої ПрАТ «СК «Провідна» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 5 918,99 грн. Позивач вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 4 674,61 грн. З огляду на викладене, позивач просив задовольнити позов. 08.11.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Лазаренко В.В. Згідно Розпорядження керівника апарату суду від 14.02.2019 р. №365 було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи. 14.02.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 лютого 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Сторонам було направлено копію ухвали від 18.02.2019, також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 04.01.2017 року в м. Києві по вул.. Сосюри, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Мітцубісі», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля марки «Шевроле», державний реєстраційний номер [NUMBER] . В результаті зазначеної вище ДТП, вказані вище транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, що підтверджується довідкою №3017016366207286 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 20). Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.02.2017 року, винним у скоєнні ДТП, що сталася 04.01.2017 року, було піддано [PERSON] адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с. 19). Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Як свідчать матеріали справи внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля «Шевроле», державний реєстраційний номер [NUMBER] завдано матеріальних збитків. Встановлено, що 14.12.2016 року між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та Іноземним підприємством «Ретал Україна» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 064951, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб марки «Шевроле»», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.а.с. 21-23). Також, встановлено, що 06.01.2017 року до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернувся власник транспортного засобу марки «Шевроле»», державний номерний знак [NUMBER] , - Іноземне підприємство «Ретал Україна» з заявою на виплату страхового відшкодування за договором страхування (а.с. 40). З врахуванням акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 05.01.2017 року, рахунку № 170000097808 від 17.01.2017 року, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» затверджено страховий акт № 170000097808 від 17.01.2017 року про виплату Іноземне підприємство «Ретал Україна» страхового відшкодування в сумі 10 593,60 грн. Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «СК «Провідна» відповідно до полісу №АІ9163850. Згідно із ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. ПрАТ «СК «Провідна» виплатило позивачу страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 5 918,99 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року у справі № 6-2878цс15. Отже, до позивача перейшло право вимоги до відповідача в межах фактичних витрат. Сума страхового відшкодування, яку повинен сплатити відповідач з урахуванням виплати ПрАТ «СК «Провідна» складає 4 674,61 грн. (10 539,60 грн. - 5 918,99 грн.). Відповідачу була направлена претензія про регресні вимоги від 04.04.2018 року. Проте на момент розгляду справи відповідачем по справі не сплачено суму страхового відшкодування (а.с. 47). Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а саме у розмірі 4 674,61 грн., як таке, що узгоджується з дослідженими матеріалами справи та вимогами закону. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з цього, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. Враховуючи вищевикладене, позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» підлягає задоволенню.

Outcome: approved