Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], треті особи: відділ державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, Публічне Акціонерне Товариство «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання правочину дійсним та визнання права власності, посилаючись на те, що 08.06.2008 року він придбав за 43 000 гривень у відповідачки [PERSON] автомобіль марки ВАЗ-21124, 2006 року випуску, двигун № V=1596 куб.см., кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований 03.06.2008 року в Мелітопольському ВРЕР УМВС України в Запорізькій області. Але з метою прискорення здійснення правочину, дану угоду вони оформили у вигляді нотаріально посвідченої (генеральної довіреності) 08.06.2008 року. 08.06.2011 року вони знову зробили довіреність на вищевказаний автомобіль з такими ж повноваженнями, строком на 10 років. З даного часу він в повній мірі розпоряджається вказаним автомобілем. В квітні 2014 року йому стало відомо, що за відповідачкою [PERSON] мається заборгованість за кредитним договором в розмірі 275543, 93 гривень перед ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», витрати на оплату судового збору в розмірі 2755,44 гривень та витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 420 гривень. На підставі чого накладено арешт на його автомобіль державним виконавцем відділу виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області Кузнецовою Г.Г. Він звернувся до відповідачки з метою укладення договору купівлі-продажу. [PERSON], не зважаючи на неодноразові обіцянки, йому відмовила. Вважає, що вказаний транспортний засіб належить йому. В день надання довіреності, тобто 08.06.2008 року, між ним та відповідачкою було укладено договір купівлі-продажу, що підтверджується розпискою. Тому просить суд визнати дійсним правочин, укладений між ним та відповідачкою стосовно купівлі-продажу автомобілю марки ВАЗ-21124, 2006 року випуску, двигун № V=1596 куб.см., кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований 03.06.2008 року в Мелітопольському ВРЕР УМВС України в Запорізькій області. Визнати за ним право власності на вказаний автомобіль. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на те, що він 08.06.2006 року придбав у відповідачки автомобіль марки ВАЗ-21124, 2006 року випуску за 43 000 гривень. Гроші, при купівлі вказаного автомобіля, він передав у повному обсязі відповідачці. Вона власноручно написала розписку. В квітні 2014 року йому стало відомо, що на вказаний автомобіль виконавчою службою накладено арешт, у зв'язку з тим, що за відповідачкою мається заборгованість за кредитним договором. Коли він купував автомобіль з ним був його друг [PERSON] Представники позивача [PERSON] - [PERSON] та адвокат Шкарупа П.В. в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд їх задовольнити, посилаючись на підстави викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином через оголошення у пресі, відомостей про поважні причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про відкладення справи або про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило. Відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи, тому суд визнає його неявку в судове засідання неповажною та вважає можливим розглядати справу за його відсутністю, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Крім того, відповідачка [PERSON] неодноразово викликалася в судові засідання повістками, що підтверджується поштовою кореспонденцією (а.с. 21,37, 55). За таких обставин суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Представник третьої особи - відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області державний виконавець Кузнецова Г.Г. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовної заяви, посилаючись на те, що в провадженні ВДВС на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 320/877/13-ц, виданого 20.05.2013 року Мелітопольським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», витрати на оплату судового збору в розмірі 2755,44 гривень та витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 420 гривень. В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що у відповідачки [PERSON] є автомобіль, який було розшукано та підготовлено до реалізації, але реалізація поки призупинена. Інші автомобілі зареєстровані на ім'я [PERSON] також знаходяться у розшуку на підставі постанови від 06.11.2013 року про розшук. Виконавчий лист був тільки на ім'я відповідачки, на її чоловіка виконавчий лист на виконанні не перебував. Він є солідарним боржником за вказаним зобов'язанням. Представник третьої особи - Публічно Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» Бойченко Д.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на підстави викладені в його запереченнях на позовну заяву. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], його представників [PERSON] та адвокат Шкарупа П.В., свідка [PERSON]., вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], зареєстрованого в Мелітопольському ВРЕР УМВС України в Запорізькій області 03.06.2008 року, власником автомобіля марки ВАЗ-21124, 2006 року випуску, двигун № V=1596 куб.см., кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 11), що також підтверджується довідкою № 329 від 03.03.2015 року (а.с.67). 08.06.2008 року [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], уповноважила [PERSON] та [PERSON] керувати та розпоряджатися автомобілем марки ВАЗ-21124, 2006 року випуску, двигун № V=1596 куб.см., кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Ця довіреність видана строком на 3 роки, з правом передоручення повноважень іншим особам, з правом використання автомобіля за межами України за умови оформлення такого права у встановленому чинним законодавством порядку. Довіреність зареєстровано в реєстрі за № 3091 (а.с. 9). Згідно копії довіреності від 18.06.2011 року, посвідченої приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Мозгіною О.П., яка зареєстрована в реєстрі за № 1863, [PERSON] уповноважила [PERSON] та [PERSON] керувати та розпоряджатися автомобілем марки ВАЗ-21124, 2006 року випуску, двигун № V=1596 куб.см., кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Ця довіреність видана строком на 10 років, з правом передоручення повноважень іншим особам, з правом використання автомобіля за межами України за умови оформлення такого права у встановленому чинним законодавством порядку (а.с. 10). Відповідно до розписки від 08.06.2008 року, [PERSON], отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 43 000 грн. в рахунок оплати за автомобіль марки ВАЗ-21124, 2006 року випуску, двигун № V=1596 куб.см., кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 8). Позивач [PERSON] посилається на те, що факт вчинення договору купівлі-продажу вищезазначеного автомобілю підтверджується вищезазначеною розпискою. Згідно з Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених Постановою КМУ № 1388 від 07.09.1998 року право власності на рухоме майно, зокрема автомобілів, виникає після їх державної реєстрації. Згідно п.8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених Постановою КМУ № 1388 від 07.09.1998 року документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: · довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; · договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; · копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; · довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; · акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; · митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; · договір фінансового лізингу; · акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби. Таким чином, П. 8 вказаних Правил передбачений вичерпаний перелік документів, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу, проте в вищезазначеному переліку розписки про придбання автомобіля немає. Тобто, угода між [PERSON] та [PERSON] суперечить діючому законодавству та не може бути визнана дійсною. Таким чином, суд вважає безпідставними посилання позивача на ст.328 ЦК України та правомірність виникнення права власності на спірний автомобіль,оскільки законом прямо встановлено інший порядок набуття права власності на автомобіль,зокрема,при його купівлі-продажу. Підстави набуття права власності на майно чітко визначені цивільним законодавством. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач не підтвердив доказами наявність у нього права власності на спірний автомобіль, тому суд не встановив підстав вважати порушеним його право власності на цей автомобіль та відповідно для захисту цього права в судовому порядку. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він є другом позивача. [PERSON] вирішив купити собі автомобіль. Вони разом вибирали йому автомобіль. Спірний автомобіль продавав чоловік, а власником машини була жінка. [PERSON] він ніколи не знав. З метою економії коштів, [PERSON] вирішив не перереєстровувати автомобіль на себе, а їздити по довіреності. Розписка на отримання відповідачкою грошей за купівлю автомобіля була написана при ньому. Вона писала розписку власноручно 08.06.2008 року. Коли сторони були у нотаріуса, його з ними не було. Крім того, судом враховується та обставина, що на спірний автомобіль накладений арешт для виконання кредитних зобов'язань його власника [PERSON], тому в даному випадку не виключено, що позовна заява спрямована на уникнення боржником відповідальності за кредитними та іншими борговими зобовязаннями, а також вказаний автомобіль взагалі не може бути предметом відчуження. Таким чином, суд, аналізуючи зібрані по справі докази, а також приймаючи до уваги встановлені законодавством правила державної реєстрації та обліку автомобілів, не знаходить підстав для визнання права власності на автомобіль марки ВАЗ-21124, 2006 року випуску, двигун № V=1596 куб.см., кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] за [PERSON]. На підставі вищевикладеного

Outcome: dismissed