overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про встановлення факту права власності на земельну ділянку площею 1,09 га, яка розташована на території Сарненського району, Рівненської області державний акт на право власності на земельну ділянку серії РВ №038772 та на земельну ділянку площею 2,48 га., яка розташована на території Сарненського району, Рівненської області державний акт на право власності на земельну ділянку серії РВ №065598 [PERSON], який помер 17.11.2016 року. Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,09 га, яка розташована на території Сарненського району, Рівненської області державний акт на право власності на земельну ділянку серії РВ №038772 та на земельну ділянку площею 2,48 га, яка розташована на території Сарненського району, Рівненської області державний акт на право власності на земельну ділянку серії РВ №065598, в порядку спадкування за законом на спадкове майно після смерті [PERSON], який помер 17.11.2016 року. Позивач згідно заяви позов підтримав повністю, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач згідно заяви позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно копій відповідних свідоцтв засвідчується, що спірне майно належало для [PERSON], який помер 17.11.2016 року. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені факт вступу заявника у встановлені строки у володіння спадковим майном, відсутність заповітів та заяв третіх осіб про прийняття спадщини, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „ Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про захист права власності, вказуючи на те, що він є власником будинку №168-а по вул. Мєламеда в Приморському районі м. Маріуполі згідно свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 01.11.2012 року,зареєстрованого Маріупольським БТІ 01.11.2012 року за №37785. Крім неї, в будинку зареєстровано відповідача [PERSON] та її неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], які з моменту реєстрації в будинок не вселялись, ньому не мешкають, їх особистих речей в будинку не має, витрат по утриманню нерухомості не несуть. Прохав визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Маріуполь, вул. Мєламеда, б. 168-а. Позивач в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не зявились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в результаті чого, згідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи, органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації м. Маріуполя, в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду лист, в якому при прйнятті рішення врахувати інтереси неповнолітнього [PERSON], справу розглянути за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного: Відповідно з положеннями ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З наданих суду матеріалів вбачається, що [PERSON] є єдиним власником будинку та земельної ділянки №168-а по вул. Мєламеда в Приморському районі м. Маріуполя, що підтверджується свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 01.11.2012 року,зареєстрованого Маріупольським БТІ 01.11.2012 року за №37785 (а. с. 7, 9, 10, 11). В будинку зареєстровано відповідача [PERSON] та її неповнолітню дитину [PERSON], 24.11.2007 року, які в будинку не мешкають, витрат по її утриманню не несуть (а. с. 12-14). Відсутність відповідача [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] підтверджено актом КСН «Селище Моряків» №1/31 від 13.01.2015 року. (а. с. 8). За наведених підстав суд вважає можливим визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: м. Маріуполь, вул. Мєламеда, б. 168-а.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про збільшення стягнутих аліментів і просить винести рішення, яким збільшити розмір стягнутих аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], з 30 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину на 50 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.12.2016 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення повноліття [PERSON], тобто до 29.09.2032. В звязку із збільшенням мінімального розміру стягуваних аліментів на одну дитину, позивач просить збільшити розмір аліментів на утримання дітей. Також надала копію паспорта, відповідно до якого змінила прізвище на [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу без її участі, підтримала вимоги прозову. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу без його участі, не заперечив проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення сторін, оголосивши матеріали справи встановив наступне. Відповідно до рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області № 389/3133/16-ц від 29.12.2016 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення повноліття [PERSON], тобто до 29.09.2032 (а.с.9,10). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Але при вирішенні питання про стягнення аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України має враховувати матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З урахуванням викладеного та враховуючи, що відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про зняття арешту з квартири зазначивши, що звернувшись до приватного нотаріуса позивач довідався про те, що на належну йому квартиру постановою відповідача б/н від 01.03.2202 року накладено арешт. Разом з тим, як вказав позивач, відповідно до постанови відповідача арешт накладено за виконавчим провадженням, за яким боржником був громадянин [PERSON], який раніше мешкав у квартирі, власником якої в теперішній час є позивач. Вважаючи порушеними свої прав та інтереси позивач звернувся з даним позовом до суду. Позивач у судове засідання з`явився, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання з`явився, не заперечував проти задоволення позов. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ордеру на службове приміщення № 9 від 18.12.2001 року, виданого виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради [PERSON] разом зі своєю сім`єю, яка складалася з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вселилися в квартиру [ADDRESS]. 23.04.2013 року позивач отримав свідоцтво про право власності на житло, згідно з яким він є власником квартири [ADDRESS]. Як вбачається з пояснень представника відповідача та за станом на день розгляду справи в суді у ВДВС відсутні виконавчі провадження, за якими провадилися виконавчі дії примусового характеру, в т. ч. про накладення арешту, яка належить позивачеві. Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Згідно зі ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно зі ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачене законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав [PERSON], 1977 року народження, по відношенню до дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Представник позивача за довіреністю Босенко Світлана Василівна у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просить задовольнити в повному обсязі. Заяву про розгляд справи в заочному порядку позивач не подавав, тому справа підлягає розгляду в загальному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Прокурор позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не відомі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши присутніх у судовому засідання представника позивача та прокурора, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою [ADDRESS], але не проживає за цією адресою. Постійно змінює місце проживання, незаміжня. Має п'ятьох дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Відомості про батька чотирьох старших дітей записані в свідоцтвах про народження згідно 135 Сімейного Кодексу України. Батьком дитини [PERSON], згідно свідоцтва про народження [NUMBER], записаний [PERSON], який на території Адамівської сільської ради не зареєстрований та не проживає. [PERSON] з 2009 року знаходиться в Одеському дитячому будинку-інтернаті. Рішенням суду від 10 лютого 2015 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав по відношенню до неповнолітньої [PERSON]. Відповідно до характеристики, наданої сільським головою Адамівської сільської ради на час проживання на території сільської ради [PERSON] зарекомендувала себе, як безвідповідальна, неблагонадійна особа. Сім'я [PERSON] знаходиться на обліку сільської ради як сім'я, що опинилася в складних життєвих обставинах (а.с. 13). Діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], за клопотанням сільської ради з вересня місяця 2014 року знаходилися в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, в зв'язкуз тим, що мати залишила їх в селі Благодатне біля бабусі [PERSON], яка не мала можливості займатися вихованням дітей. Діти не пішли 1 вересня до школи. [PERSON] не підготувала дітей до навчального року, не залишила продуктів та коштів. За весь час перебування дiтей у Центрi мати вiдвiдала дiтей один раз. Дiтей вiдвiдувала бабуся та працiвники сiльської ради. В сiчнi мiсяцi 2015 року [PERSON] звернулася до служби у справах дiтей з проханням влаштувати доньку, [PERSON] до Центру соцiально - психологiчноїреабiлiтацiї дiтей, пояснюючи це складними життєвими обставинами та хворобою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що остання не приймає участі у вихованні дочки [PERSON], безвідповідально відноситься до виконання своїх батьківських обовязків. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, оскільки [PERSON] покинула свою дитину та кілька місяців до неї не навідується. В даний час дитина перебуває у бабусі, однак відповідач також до неї не приходить, участі у вихованні та матеріальному утриманні не приймає, веде антисоціальний спосіб життя. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду та не повідомила про причини неявки. Зі згоди представника позивача суд проводить заочний розгляд справи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала покази, що вона є рідною бабою [PERSON], оскільки остання є дочкою її покійного сина. Відповідач дійсно покинула свою доньку в кінці квітня 2016 року на малознайому їй [PERSON] в с. Тарасівці Новоселицького району, посилаючись на те що співмешканець її побив та вона змушена була втекти. Вона забрала онучку до себе проживати у червня цього року. З того часу [PERSON] телефонувала їй один раз та обіцяла приїхати до дитини у вересні, але так і не зявилася. Відповідач не доглядала доньку, оскільки зловживає спиртними напоями. Вона також позбавлена батьківських прав відносно старшого сина [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, покази свідка, дослідивши письмові докази, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є матірю [PERSON], [INFO]. [PERSON] безвідповідально відноситься до виконання своїх батьківських обовязків щодо вказаної дитини, не створила дитині належні умови для проживання, не надає матеріальної допомоги, покинула дитину на сторонніх осіб, що підтверджено актом про факт передачі дитини від 01.06.2016 року, письмовими поясненнями свідка [PERSON], показами свідка [PERSON] Відповідно до рішення органу опіки та піклування Новоселицької РДА №30 від 21.06.2016 року було рекомендовано позбавити батьківських прав відповідача на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України щодо її дитини [PERSON]. Згідно ст.164 СК України суд може позбавити батьківських прав особу, якщо вона ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. За таких обставин суд вважає, що у звязку із неналежним виконанням відповідачем свого обовязку по вихованню [PERSON] є підстави для позбавлення її батьківських прав. На підставі ст.164 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO] року. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що він є спадкоємцем за законом після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO] року. Своєчасно до нотаріуса за оформленням спадщини не звернувся в силу того, що на протязі певного часу намагався знайти документи, які б підтверджували родинні стосунки зі спадкодавцем, є особою юридчно не освіченою. Цю причину вважає поважною в пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою. Просить задовольнити позов і визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в шість місяців. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом установлено, що [PERSON] помер [INFO] року (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області [INFO] року). Позивач є спадкоємцем за законом як рідний син (рішення Кодимського районного суду Одеської області від28 серпня 2012 року (справа №1514/1377/12)). Відтак, та обставина, що позивач на протязі певного часу не міг підтвердити факт родинних відносин зі спадкодавцем, суд визнає поважною причиною пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому вважає за можливе поновити його. Стосовно вимоги позивача про поновлення строку позовної давності, то суд прийшов до такого. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною п»ятою статті 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як убачається з досліджених судом матеріалів справи позивач неодноразово звертався до різних установ з метою відновлення втрачених документів, які підтверджували б родинні стосунки зі спадкодавцем, що потягло за собою несвоєчасне звернення до суду за захистом порушеного права. Зазначені причини несвоєчасного звернення позивача до суду за захистом порушеного права, суд вважає поважними, а тому поновлює строк позовної давності. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про право власності на три земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,87 га, розташовані на території Карпилівської сільської ради Сарненського району Рівненської області, Державний акт серії ІV-РВ № 035747 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 21.05.2013 року. Представник позивача згідно заяви підтримала позов в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач згідно заяви позов визнав, просить позов задовольнити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно копій відповідних свідоцтв засвідчується, що спірне майно належало для [PERSON], яка померла 21.05.2013 року. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені факт вступу заявника у встановлені строки у володіння спадковим майном, відсутність заповітів та заяв третіх осіб про прийняття спадщини, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про про стягнення коштів. В обґрунтування зазначає, що 30.06.2015 р. о 9.45 на Шуляховському шляхопроводі, в. м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «ВАЗ», номерний знак [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] та «Мерседес». номерний знак [NUMBER]. що належить [PERSON] та під керуванням [PERSON] На момент ДТП між відповідачем та позивачем - ПрАТ «Страхова компанія Галицька» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21.11.2014 № АІ7ІІ4760, за яким Позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «ВАЗ» д.н. [NUMBER]. Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження згідно Довідки ДАІ. Первинної довідки ДАІ та протоколу огляду ТЗ від 07.07.2015 р. Потерпілий вчасно звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплатою страхового відшкодування. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ склала 6 701 (Шість тисяч сімсот один ) грн. 04 грн. На підставі страхового акту № 830/2015 від 30.09.2015 року та розрахунку страхового відшкодування, відповідно до норм ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивачем було виплачено страхове відшкодування. Підтвердженням виплати слугує платіжне доручення № 2505 від 30.09.2015 року. Відповідно до Постанови Солом'янського районного суду м. Києва, відповідача було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Таким чином, особою, відповідальною за завдані потерпілому збитки, у даному випадку є відповідач відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved