Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із своїм вищезгаданим позовом. В заяві вказує, що згідно до свідоцтва про право власності на житло від 1993 року квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер [INFO], після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини вказаної квартири, спадкоємцями після його смерті стала його дружина [PERSON] та син [PERSON] - позивач по справі. [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво про право на спадщину за законом - кожному по ? частини вказаної квартири. [PERSON] стала власницею ? частин спірної квартири, а позивач став власником ? частини квартири. Однак, як вказує позивач, він та його мати після отримання свідоцтва про право на спадщину не зареєстрували своє право власності на отримане спадкове нерухоме майно. [PERSON] померла [INFO], після її смерті залишилась спадщина у вигляді ? частин квартири та автомобіль марки «ВАЗ-21063», 1990 р.в. Після її смерті єдиним спадкоємцем за законом є позивач по справі, який у встанволений законом строк звернувся із відповідною заявою до нотаріальної контори. Отримати свідоцтва про право на спадщину позивач не має можливості у зв'язку із тим, що свого часу померлою [PERSON] не було проведено державну реєстрацію нерухомого майна у вигляді частини спірної квартири, яка їй належала. У звязку із вказаним позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. На підставі викладеного позивач просить суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] та право власності на автомобіль марки «ВАЗ-21063», 1990 р.в., двигун № [NUMBER], держномер [NUMBER]. В судове засідання сторони не явилися, позивач просив справу розглядати без його участі, в т.ч. і заочно. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалив розглянути справу заочно. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що згідно до свідоцтва № 136 про право власності на житло від 04.03.1993 року квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його смерть. Після його смерті спадкодавця відкрилась спадщина у вигляді ? частини вказаної квартири. Єдиними спадкоємцями майна померлого стали його дружина [PERSON] та син [PERSON], про що слідує із свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.04.1998 року держаним нотаріусом П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори Чирва Л.А. за р. № 5-509. Натомість, після отримання свідоцтва про право на спадщину спадкоємці не зареєстрували своє право власності на отримане спадкове нерухоме майно. Але ч.2 ст. 548 ЦК України в ред. 1963 року встановлює, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. [PERSON] померла [INFO], про що слідує із свідоцтва про її смерть. Після смерті названого спадкодавця відкрилась спадщина у вигляді 3/4 частини спірної квартири та автомобіля марки «ВАЗ 21063», 1990 р.в., яка належала спадкодавцеві згідно відповідного свідоцтва про реєстрацію від 24.04.1998 року. Єдиним спадкоємцем майна померлої став її син [PERSON], який у встановлений законом строк - 1 лютого 2011 року - звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Факт родинного споріднення вказаних осіб підтверджується відповідними свідоцтвами та сторонами не оспорювався. Отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості у зв'язку із тим, що свого часу після смерті батька позивача не було проведено державну реєстрацію нерухомого майна - спірної квартири, що залишилася у спадок. З цієї підстави нотаріусом позивачу і було відмовлено у вчиненні відповідної дії, про що вбачається із постанови від 11.05.2013 року. При цьому судом не встановлено інших спадкоємців які б вчинили дії, що свідчать про прийняття ними спадщини, через що позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину. Ст. 1218 ЦК України вказує на те, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, з викладеного суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що після смерті спадкодавців єдиним спадкоємцем спірного майна і є позивач. На підставі викладеного,

Outcome: approved