overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] міської обєднаної територіальної громади в особі [PERSON] міської ради про визнання причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважною та визначення додаткового строку в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальних органів на майно, що залишилося після смерті [PERSON], яка померла 30.10.2005, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що знаходиться на території Кобижчанської сільської ради. Заяву про прийняття спадщини до нотаріуса вона не змогла подати, тому що на спливі шестимісячного строку знаходилася на лікуванні. Позивач у заяві до суду просить справу розглянути\~\~у його відсутність, позовні вимоги\~\~підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської обєднаної територіальної громади в особі [PERSON] міської ради до суду не зявився,\~\~надавши заяву про розгляд справи у\~\~його відсутність,\~\~ позовні вимоги\~визнає,\~\~не заперечує\~\~проти їх задоволення. Враховуючи заяви\~\~сторін, суд\~\~вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог\~ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши\~\~матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і обєктивному дослідженні, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] міської обєднаної територіальної громади в особі [PERSON] міської ради про визнання причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважною та визначення додаткового строку в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальних органів на майно, що залишилося після смерті матері [PERSON], яка померла 14.03.2016, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що знаходиться на території [PERSON] міської ради. Заяву про прийняття спадщини до нотаріуса він не зміг подати, тому що на спливі шестимісячного строку знаходився на лікуванні. Позивач у заяві до суду просить справу розглянути\~\~у його відсутність, позовні вимоги\~\~підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської обєднаної територіальної громади в особі [PERSON] міської ради до суду не зявився,\~\~надавши заяву про розгляд справи у\~\~його відсутність,\~\~ позовні вимоги\~визнає,\~\~не заперечує\~\~проти їх задоволення. Враховуючи заяви\~\~сторін, суд\~\~вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог\~ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~без проведення\~фіксування судового\~засідання технічними\~засобами. Дослідивши\~\~матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і обєктивному дослідженні, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] в якому зазначила, що вона є власником вищезазначеної квартири на підставі договору купівлі - продажу від 20 липня 2006 року, посвідченого Кушнір Н.Б. державним нотаріусом другої Білоцерківської державної нотаріальної контори.. У квартирі зареєстрований [PERSON], який з серпня 2013 року у квартирі не мешкає комунальні послуги не сплачує Через те, що відповідачі зареєстровані у вказаній квартирі, нарахування за комунальні послуги проводяться у більших розмірах і вона змушена їх сплачувати, тим самим порушуються її права власника даним житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судова повістка йому була направлена за місцем його реєстрації, але повернулась без вручення по закінченню терміну зберігання. Відповідно до ст.74 ЦПК України судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Отже, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №1 в будинку №112 по проспекту Леніна в місті Маріуполі, в якому зазначив, що він є власником вищезазначеної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.10.2014 року, виданого Першою Маріупольською державною нотаріальною конторою. На прохання сестри дружини [PERSON] він 10.03.2015 року у вказаній квартирі зареєстрував у вказаній квартирі відповідача [PERSON], проте з часу реєстрації відповідач у квартирі не мешкає, його особистих речей у помешканні немає, за комунальні послуги не сплачує. На теперішній час у звязку зі зміною місця проживання у нього виникла необхідність терміново продати належну йому квартиру, проте відповідач відмовляється у добровільному порядку знятися з реєстрації. Відповідач не є його родичем і його реєстрація порушує права позивача як власника даного житлового приміщення та перешкоджає йому розпоряджатися своїм майном. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, надіслали до суду заяви з проханням розглянути справу за їхньої відсутності, позов підтримали повністю, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст.224 ЦПК України, заочно. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 28176434 від 16.10.2014 року позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.10.2014 року, виданого Першою Маріупольською державною нотаріальною конторою. [PERSON] картки реєстрації особи на імя [PERSON], [INFO], та Акту ЖБК «Труд» від 03.06.2015 року останній зареєстрований за адресою: [INFO] з 10.03.2015 року, проте з часу реєстрації у квартирі не мешкав, його особистих речей у квартирі немає, за комунальні послуги не сплачував. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачем надані належні докази того, що відповідачем порушуються його права як власника житлового приміщення, а саме - квартири [ADDRESS], у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи тим, що відповідач не проживає в житловому будинку з 2006 року, проте не бажає добровільно знятися з реєстраційного обліку. Разом з тим, реєстрація відповідача в даному будинку створює незручності власнику житла щодо користування та розпорядження своєю власністю. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, показання свідків, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , є власником житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. (а.с. 5) Відповідно до акту, затвердженого Директором ТОВ «УК`ВЖРЕП № 14» від 27.11.2019 року, складеного на підставі свідчень сусідів, відповідач [PERSON] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але не проживає за даною адресою з листопада 2013 року. (а.с. 6) Згідно письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] , відповідач [PERSON] , не проживає за адресою [ADDRESS] , більше шести років. Відповідно до вимог ст.72 Житлового КодексуУкраїни визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з положень ст.150 Житлового кодексу України та ст.383 Цивільного кодексу України власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, враховуючи фактичне не проживання відповідача [PERSON] у належному позивачу на праві власності житловому будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] , без поважних причин понад один рік, є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом у відповідності до вимог ст.405 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи тим, що відповідач не проживає за вищезазначеною адресою з 1994 року, проте не бажає добровільно знятися з реєстраційного обліку. Разом з тим, реєстрація відповідача в даному будинку створює незручності власнику житла щодо користування та розпорядження своєю власністю. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у їхню відсутність, позов підтримують та просять його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, показання свідків, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , є наймачем квартири [ADDRESS] , що підтверджується рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 27.02.2019 року № 190. (а.с. 6) Відповідно до акту, затвердженого Директором ПП «ВЖРЕП - 4» від 18.05.2019 року, складеного на підставі свідчень сусідів, відповідач [PERSON] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але не проживає за даною адресою. (а.с. 8) Відповідно до вимог ст.72Житлового КодексуУкраїни визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з положень ст.150Житлового кодексу України та ст.383Цивільного кодексу України власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, враховуючи фактичне не проживання відповідача [PERSON] , у найманій позивачем квартирі [ADDRESS] , без поважних причин понад один рік, є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом у відповідності до вимог ст.405 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме, за адресою: в будинку [ADDRESS], в якому вказує, що йому на праві власності належить 1/2 частина вищевказаного будинку, в якому зареєстрований відповідач; з січня 2012р. та до теперішнього часу відповідач у житловому приміщенні не з'являється, його місце знаходження невідоме. У зв'язку з наведеним просив визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, за адресою: в будинку [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до договору дарування 1/2 частини домоволодіння, посвідченого нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори [PERSON], 29.11.1988р. позивач є власником вказаної частини домоволодіння з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS], зареєстрованого в БТІ 10.06.1989р. за №56 в книзі №10378. Відповідач зареєстрований за вказаною адресою, що підтверджується відомостями домової книги, однак, на теперішній час не проживає, відповідач залишився зареєстрованим за вищевказаною адресою. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом права власності може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме, за адресою: в квартирі [ADDRESS], в якому вказує, що він є наймачем вказаної квартири, в якій залишився зареєстрований відповідач, який не проживає у квартирі з 1990року. У звязку з наведеним просив визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, за адресою: в квартирі [ADDRESS]. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, однак надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримавши у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS], відповідно до ордеру №99 виданого 20.07.1973р. виконавчим комітетом міської ради депутатів працюючих . Відповідно до довідки ОСББ «Зала Егерсег» від 25.11.2016р. виданої [PERSON], в тому що він зареєстрований за адресою [INFO], окрім того зареєстрований: [PERSON], 10.12.1973р.н. брат. Відповідно до акту ОСББ «Зала Егерсег» від 25.11.2016р. [PERSON] в кв.№ 8 в будинку 23 по вул.Залаегерсег в м.Херсоні, не проживає з 13.01.1990 року. Згідно частин 1 і 2 ст.71, ст.72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищевказане, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй на підставі свідоцтва про право власності від 11.05.2005 року належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З 05.02.2010 року та на даний час у вищезазначеному будинку, зареєстрований [PERSON], який вже більше трьох років в приміщенні не проживає, його речей в будинку не має, точне місце проживання брата позивачу не відоме. На даний час у позивача виникла необхідність продати житловий будинок, про те вона позбавлена вільно розпоряджатися своїм майном так як в будинку зареєстрований її брат. Просить суд визнати [PERSON], [INFO] року таким, що втратив право на користування житловим будинком, за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день розгляду справи у суді були повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 11.05.2005 року, № 31 є власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Херсонська область, [ADDRESS]. Відповідно до форми № 16 та 17, у вищевказаному житловому будинку зареєстрований [PERSON], та як стверджує представник позивача по справі, відповідач не проживає в будинку, його особисті речі за адресою відсутні. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідач вже більше двох років не проживає в [ADDRESS], бачила його з дружиною в с. Антонівка за іншою адресою. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] близько п`яти років не проживає в [ADDRESS], його особисті речі за даною адресою відсутні. Суд не має підстав для сумніву стосовно об'єктивності пояснень цих свідків, бо вони нічим не зацікавлені в наслідках розгляду цієї справи і їх пояснення об'єктивно співвідносяться з іншими доказами по справі. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобовязати начальника відділу паспортної реєстрації та міграційної роботи з фізичними особами Саксаганського РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області зняти відповідачку з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне, що 24.02.2001 року він придбав квартиру за адресою: [ADDRESS]. На теперішній час він бажає продати вищевказану квартиру, але оскільки відповідач зареєстрована у належній йому квартирі він не може розпорядитись своїм майном. Відповідач по справі є матір'ю його жінки, яка не мешкає в квартирі понад чотири роки. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. У судовому засіданні 23.07.2018 року позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольти. Через канцелярію суду подав заяву про подальший розгляд позову за його відсутністю, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання на неодноразові виклики не зявилась, про дату, час, місце слухання справи повідомлялась належним чином, про що в матеріалах справи маються поштове повідомлення, та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про поважність причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи [PERSON] надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та прийняти рішення на розсуд суду. Свідок [PERSON] суду пояснила, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] прописана з 2014 року її мати, яка в даній квартирі не проживає і не проживала. Де вона мешкає на даний час їй не відомо. ЇЇ речей в квартирі немає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона сусідкою позивача, якого знає. В квартирі жив його батько, який помер, після його смерті в квартирі ніхто не проживав. Відповідачку ніколи не бачила і не знає її. Акт підписувала, квартира належить позивачу.

Outcome: partial