Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить встановити факт належності його матері - [PERSON] , державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , зареєстрованих в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 10 січня 2003 року за №98 та № 97, виданих 10.01.2003 на ім`я [PERSON] , та визнати за ним право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8277 га, кадастровий номер [NUMBER] , і площею 1,8934 га, кадастровий номер [NUMBER] , які розташовані на території Раківщинської сільської ради, та які належали померлій матері на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії [NUMBER] і серії [NUMBER] , зареєстрованих в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю 10 січня 2003 року за №98 та 97; а також на майновий пай в пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства КСП ім. Паризької комуни с. Раківщина Овруцького району в розмірі 2180 грн.09 коп., або 0,04 відсотків, який належав покійній матері на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] , виданого головою Раківщинської сільської ради 15.10.2001, мотивуючи тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] .. Він фактично прийняв спадщину після її смерті, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Однак, в нотаріальній конторі, куди він звернувся за оформленням права на спадщину на зазначене майно, йому було відмовлено в її оформленні по причині видачі державних актів на право власності на земельні ділянки та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства після смерті матері. Крім того, ним не доведено факту належності державних актів та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства померлій матері, так як наявні розбіжності в зазначенні її прізвища та по-батькові, а саме: в державних актах її прізвище зазначено « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть « [PERSON] ». Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивач в своїй позовній заяві просить справу слухати у його відсутність. Відповідач надіслав лист, в якому просять справу розглядати у відсутності їх представника. Щодо задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи про причини неявки не повідомив, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.03.1998. В державних актах на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих 10.01.2003, прізвище та по-батькові матері позивача зазначено « [PERSON] » та « [PERSON] », а не « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно, що підтверджується копіями вказаних актів. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.03.1963 вбачається, що матір`ю позивача зазначена « [PERSON] ». Копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.03.1998 підтверджує факт смерті саме [PERSON] . У суду не має підстав не довіряти вказаним документам, а тому суд приходить до висновку, що розбіжності в написанні прізвища та по-батькові спадкодавця пов`язані з допущенням помилки та вважає факт належності їй вказаних державних актів на право власності на земельну ділянку та майнового пая члена колективного сільськогосподарського підприємства доведеним. З листа відділу в Овруцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №Н-521/0-0.29-535/138-19 від 02.05.2019 вбачається, що позивачеві відмовлено внести виправлення в державні акти в частині зазначення прізвища та по-батькові матері. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно позивачеві для оформлення права на спадщину за заповітом, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1003/02-31 від 11.03.2019. Довідка виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області №198 від 04.02.2019 свідчить, що [PERSON] дійсно проживала та була зареєстрована в с. Гуничі Овруцького району Житомирської області по день смерті - [INFO] . На день її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8277 га та площею 1,8934 га, які розташовані на території Раківщинської сільської ради Овруцького району та на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, про що свідчать копії державних актів серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих 10.01.2003, та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER] від 15.10.2001. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Позивач є сином спадкодавця. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину не має. Не претендує на неї, як спадкоємець за заповітом, і брат позивача - [PERSON] , який не звертався в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Вказані обставини підтверджуються копіями: свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.03.1963, заповіту від 19.08.1991, виданого Раківщинською сільською радою, повідомленнями Овруцької ДНК №1564/02-14 від 12.04.2019 та приватного нотаріуса Овруцького районного нотаріального округу Кушнерчук ОМ. №466/01-16 від 15.04.2019. Однак, в нотаріальній конторі, куди позивач звернувся за оформленням права на спадщину на зазначене спадкове майно, йому було відмовлено в її оформленні по причині видачі державних актів на право власності на земельні ділянки та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства після смерті матері, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №1003/02-31 від 11.03.2019, копіями державних актів на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] та серії [NUMBER] та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER] від 15.10.2001. Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна, а саме, щодо спадкових земельних ділянок кадастровий номер [NUMBER] ; кадастровий номер [NUMBER] , які розташовані на території Раківщинської сільської ради, та інформація з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна свідчать, що у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, в Державному реєстрі іпотек, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості відсутні. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому слід визнати за позивачем право власності на вищевказане спадкове майно. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2106 грн. 20 коп. в доход держави.

Outcome: approved