Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до Червонозаводського суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено між ним та відповідачкою 01.06.2012 року у Червонозаводському відділі ДРАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 161. Ухвалою судді Червонозаводського суду м. Харкова від 03.07.2020 року, вказану цивільну справу було передано за підсутністю до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що 01.06.2012 року у Червонозаводському відділі ДРАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 161, між ним та відповідачкою було укладено шлюб. Від шлюбу з відповідачкою вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачкою. Шлюбні відносини з відповідачкою припинені з початку 2019 року через постійні непорозуміння, через що в сім`ї виникали постійні сварки, та втрату почуття кохання. Спільного господарства вони не ведуть. Спору про поділ майна між ними немає. На теперішній час шлюб між ним та відповідачкою є формальним, на примирення він не згоден і строк для примирення йому не потрібен. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, проте надав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутність через те, що він та його представник перебувамють за межами України. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка та її представник - адвокат Ремський Є.В. в судове засідання також не з`явились, однак адвокатом Ремським Є.В. до суду було надано заяву про розгляд даної справи без участі відповідача. Рішення просив прийняти на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін у справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 01.06.2012 року у Червонозаводському відділі ДРАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 161, між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачкою. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з початку 2019 року через непорозуміння, постійні сварки та втрату почуття кохання. На теперішній час шлюб між позивачем та відповідачкою є формальним, на примирення позивач не згоден і строк для примирення йому не потрібен. Одночасно, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення. Шлюб - це сімейний, добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу - одна з його основних засад. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу, у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, сім`ю, шлюб - не може мати місце, а також бажання й право одного з них розірвати шлюб - не може бути незаконно порушене, або одного з подружжя неможливо насильно, без його волі, змусити перебувати у таких, зареєстрованих як шлюб, відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. В ході розгляду справи, відповідачка заперечувала проти розірвання шлюбу, проте так і не обгрунтувала, чому саме вона заперечує проти позову. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Тому, в силу ст.ст. 110,112 СК України, у суда є підстави для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачкою, при цьому відповідачці після розірвання шлюбу слід залишити прізвище - [PERSON] . Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору - слід покласти на відповідачку.

Outcome: approved