Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Сімерківської сільської ради Перечинського району про визнання за ним права власності в порядку спадкування на житловий будинок. Свої вимоги мотивує тим, що 29 травня 2013 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з будинку № 79 по вул. Центральній в с. Сімерки Перечинського району. Мати залишила заповіт, яким все належне їй на день смерті майно, заповіла йому. Він прийняв спадщину за матірю, оскільки на час її смерті постійно проживав і на даний час проживає у вказаному будинку. Для оформлення спадщини за померлою матірю він звернувся до Перечинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак не може її оформити, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок матері, а тому просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не зявився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечив проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 29 травня 2013 року померла мати позивача [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №146468, виданим виконкомом Сімерківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 30 травня 2013 року. Також встановлено, що все своє майно, житловий будинок і все те, що буде належати їй на день смерті, [PERSON] заповіла своєму сину [PERSON], про що свідчить заповіт від 30 жовтня 2006 року, посвідчений секретарем Сімерківської сільської ради Перечинського району [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 20. Згідно довідок Сімерківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 217 та № 218 від 02 липня 2015 року, головою домогосподарства № 79 по вул. Центральній в с. Сімерки Перечинського району являлася [PERSON], яка померла 29 травня 2013 року, де згідно погосподарської книги № 3, особовий рахунок № 0076-1 на день її смерті зареєстрований та проживає її син (позивач) [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори № 167/01-16 від 23 липня 2015 року, спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON], яка померла 29 травня 2013 року у Перечинській нотаріальній конторі не заведена. Разом з цим, як вбачається з повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори № 145/01-16 від 02 липня 2015 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок № 79 по вул. Центральній в с. Сімерки. Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], яка померла 29 травня 2013 року була матірю позивача [PERSON], такий є спадкоємцем за заповітом та може прийняти за нею спадщину на житловий будинок, що знаходиться в с. Сімерки по вул. Центральній, 79 Перечинського району Закарпатської області. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже враховуючи те, що позивач протягом встановленого законом строку прийняв спадщину, однак у нього існують перешкоди в оформленні права на спадщину у нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved