Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання згоду про припинення трудового договору від 23.06.2011 року такою, що не має юридичного значення та стягнення моральної шкоди в сумі 100000 грн. В судовому засіданні позивач надав заяву про зміну позовних вимог та просить визнати правочин, профкому Кіровоградського національного технічного університету, а саме згодою від 23 червня 2011 року звільнення з роботи викладача машинобудівного коледжу КНТУ по п. 3 ст. 40 КЗПП недійсним та стягнути моральну шкоду в сумі 100000 грн. Зазначив, що 1 вересня 2004 року був прийнятий на роботу викладачем по , спеціальності «Обслуговування комп'ютерних та інтелектуальних систем і мереж», у технікум Кіровоградського національного технічного університету(15 грудня 2008 року перейменовано на кіровоградський машинобудівний коледж КНТУ). Наказом від 24.06.2011 р. з 29.06.2011 р. звільнено, як причину звільнення вказано: «за систематичне невиконання без поважних причин обов»язків, покладених трудовим договором після застосування до нього протягом року заходів дисциплінарного стягнення по п.З ст. 40 КЗпП України», а як підставу для звільнення вказано: «згода профкому КНТУ». За передбаченими п.З ст.40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин ібов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, а так як з наказу про звільнення чітко видно, шо не допускав нових порушень трудової дисципліни то виходить, що адміністрація КНТУ та коледжу КНТУ покарали звільненням за ті порушення трудової дисципліни, за які раніше було оголошено догану і таким чином порушили ст. 149 КЗпП України так, як за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. 23.06.2011 р. профком КНТУ провів засідання та надав згоду на звільнення не дивлячись на те, що не був присутній на вказаному засіданні, а відповідно профком КНТУ порушив ст.. 43 КЗпП України та ст. ст5, 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Посилається на частину першу статті 215 ЦК як на підставу недійсності правочину : недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Правочином вчиненим профкомом Кіровоградського національного технічного університету, а саме згодою від 23 червня 2011 року звільнення його з роботи викладача машинобудівного коледжу КНТУ по п.З ст. 40 КЗППУ, було порушено цілий ряд особистих немайнових прав гарантованих статтями 270, 297, 299 ЦК і Конституцією України право на законність, право на повагу до його честі та гідності, право на недоторканість ділоої репутації, право на свободу думки та моральну шкоду оціннив в розмірі 100000 грн. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав та просить відмовити в задоволенні позову, оскільки Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 липня 2011 року, яке набрало законної сили на підставі ухвали колегії суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області від 06.12.2011 року відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Профкому Кіровоградського національного технічного університету про визнання незаконної згоди на звільнення від 23.06.2011 року, визнання незаконним наказу про припинення трудового договору від 24.06.2011 року, відшкодування моральної шкоди та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв»язку з незаконним звільнення. Судом встановлено наступні факти . 1 вересня 2004 року позивача прийнято на роботу викладачем по спеціальності «Обслуговування комп'ютерних та інтелектуальних систем і мереж», у технікум Кіровоградського національного технічного університету(15 грудня 2008 року перейменовано на Кіровоградський машинобудівний коледж КНТУ). Відповідно до наказу № 20 КМК від 24.06.2011 року [PERSON] звільнено з 29.06.2011р. «за систематичне невиконання без поважних причин обов»язків, покладених трудовим договором після застосування до нього протягом року заходів дисциплінарного стягнення по п.З ст. 40 КЗпП України», а як підставу для звільнення вказано: «згода профкому КНТУ». Дослідивши матеріали справи заслухавши пояснення сторін суд, дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову повністю, оскільки відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Відповідно до ст. ст.1166,1167 ЦК України , підлягає відшкодуванню шкода , заподіяна винною особою в повному обсязі , якщо не доведе , що шкода заподіяна виникла не з її вини. Оспорювана згода не правочином в розумінні ст.202,203 ЦК України, вимога про відшкодуваня шкоди не грунтується на законі , тому позов є безпідставним та необгрунтованим. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вирішує судові витрати залишити по їх фактичному понесенню сторонами.

Outcome: dismissed