Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду та просить визнати незаконним наказ\~про звільнення його з роботи, поновити його на посаді охоронника групи мобільного реагування ТОВ «Венбест», стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 10000 гривень. Свої позовні вимоги обґрунтовує незаконністю винесення наказу № 29/1-о/с від 27.01.2015року про відсторонення від роботи на час проходження медичного огляду та наказу № 70-о/с від 06.03.2015року про звільнення його на підставі п.4\~ст.40 КЗпП України. Вважаючи його звільнення незаконним просив поновити його на посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Оскільки незаконним звільненням йому заподіяно моральну шкоду просить стягнути 10000 гривень в рахунок її відшкодування, оскільки незаконне відстороненя від роботи та звільнення призвели до моральних переживань, втрати душевного спокою, перебування в стані безпорадності та погіршення сну. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що позивач категорично відмовився від огляду спеціалістів комісії лікувально-профілактичного закладу психіатра та нарколога, а тому не зміг отримати висновок ЛПЗ про придатність до роботи на посаді охоронника; не представив документи, що підтверджують відсутність обмежень за станом здоров»я для виконання функціональних обов»язків, та документи щодо відсутності перебування на обліку з приводу психічної хвороби, алкоголізму чи наркоманії. Суд заслухавши сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Статтею 43 Конституції України\~визначено, що кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] прийнятий на посаду охоронника групи мобільного реагування, з місячним строком випробування, 18.12.2014року, з посадовим окладом у розмірі 1400грн. на місяць. Згідно наказу № 29/1-о/с від 27.01.2015року [PERSON] відсторонений від роботи з 27.01.2015року без збереження заробітної плати, встановлений термін проходження медичного огляду з 27.01.2015року по 30.01.205року Згідно наказу № 70-о/с від 06.03.2015року [PERSON] звільнений з посади охоронника групи мобільного реагування, 30.01.2015року, згідно\~ст. 40 п.4 КЗпП України, за невихід на роботу без поважних причин, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією наказу, актами про відсутність на робочому місці та протоколом засідання профспілкового комітету ТОВ «Венбест». Позивачем не надано суду обґрунтованих доказів на підтвердження його правової позиції, не доведено та не надано належних і допустимих доказів щодо порушення відповідачем його прав при звільненні з посади. Статтею 3 ЦПК України визначено, що\~кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод і інтересів. У відповідності до\~ст. 60 ЦПК України,\~кожна сторони повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки підстав для визнання наказів незаконними та їх скасування, поновлення позивача на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди на визначених в позовній заяві підставах не вбачається і тому в позові слід відмовити за його безпідставністю.

Outcome: dismissed