overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 26 березня 2008 року, відділом РАГС Козятинського міськрайонного управління юстиції, за актовим записом № 18. Свої вимоги позивач мотивував тим, що вони з відповідачкою 26 березня2008 року зареєстрували шлюб у відділі РАГС Козятинського міськрайонного управління юстиції, за актовим записом №18. У шлюбі в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Тривалий час вони з відповідачкою спільно не проживають та не підтримують сімейних відносин, причиною цього стало те, що вони різні за характером люди і не можуть знайти спільної мови при вирішенні побутових та сімейних питань. Тому подальше спільне життя з відповідачем неможливе, шлюб носить формальний характер і збереження його неможливе. Ухвалою суду від 25.08.2020 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У запропонований судом строк відповідач відзив на позов не надав, а тому суд вирішує справу за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони 26 березня 2008 року уклали шлюб, зареєструвавши його у Відділі реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 18, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). У шлюбі в сторін народилось двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с.4,5) Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати, і бере до уваги той факт, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 14 липня 2006 року у виконкомі Йосипівської сільської ради Козятинського району Вінницької області, за актовим записом №1. Свої вимоги позивач мотивував тим, що вони з відповідачкою 14 липня 2006 року уклали шлюб, зареєструвавши його у виконкомі Йосипівської сільської ради Козятинського району Вінницької області, за актовим записом №1. Спільних дітей не мають. Тривалий час вони з відповідачкою спільно не проживають та не підтримують сімейних відносин, причиною цього стало те, що вони різні за характером люди і не можуть знайти спільної мови при вирішенні побутових та сімейних питань. Тому подальше спільне життя з відповідачем неможливе, шлюб носить формальний характер і збереження його неможливе. Ухвалою суду від 22.07.2020 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У запропонований судом строк відповідач відзив на позов не надав, а тому суд вирішує справу за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони 14.07.2006 року уклали шлюб, зареєструвавши його в виконкомі Йосипівської сільської ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Спільних дітей сторони не мають. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати, і бере до уваги той факт, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 24 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №81. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 24.07.2013 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєструвавши його у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області. У шлюбі в них [INFO] народився син - [PERSON] . Причиною розлучення стало те, що вони мають різні погляди на сімейне та шлюбне життя, шлюб носить формальний характер і збереження його неможливе. В підготовче засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу слухати у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повому обсязі, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач в підготовче засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Згідно ч. 3ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Судом встановлено, що сторони 24 липня 2013 року уклали шлюб, зареєструвавши його у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козятинського міськрайонного упраління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №81, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.3). Від цього шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає можливим прийняти визнання позову відповідачем та шлюб між сторонами розірвати, і бере до уваги той факт, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, що мав місце 20 жовтня 2010 року у Козятинському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом №155. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20 жовтня 2007 року за актовим записом №155 у Козятинському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області, він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від спільного проживання у них [INFO] року народився син [PERSON], який в даний час перебуває на їхньому спільному утриманні. На даний час вони як родина з травня 2017 року не проживають. За час спільного проживання, як подружжя, вони зрозуміли, що зовсім різні люди, у них різні погляди на життя. Подальше спільне подружнє життя стало неможливим і зберегти шлюб між ними вже немає ніякої можливості і тому його необхідно розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив розірвати шлюб, оскільки з травня 2017 року не підтримують подружніх відносин, між ними немає порозуміння, у них різні погляди на життя, шлюб існує формально, на примирення не погоджується. Відповідачка в судове засідання не з'явилась,хоч належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що сторони 20.10.2007 року уклали шлюб, зареєструвавши його у відділі реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 155, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ( а.с.4). Від спільного проживання мають сина - [PERSON], [INFO]. (а.с.5) Сторони припинили спільне проживання та подружні відносини з травня 2017 року. Причиною розлучення стало те, що між сторонами не має взаєморозуміння, у них різні характери та погляди на життя. Таким чином суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, так як в судовому засіданні доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110,112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований 15.07.2016 року у виконавчому комітеті Миколаївської сільської ради Козятинського району Вінницької області, за актовим записом № 1. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15.07.2016 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб. Вказаний шлюб було зареєстровано у виконавчому комітеті Миколаївської сільської ради Козятинського району Вінницької області, за актовим записом № 1. Дітей від цього шлюбу в нас немає. Спочатку їхнє сімейне життя складалось добре, проте останнім часом шлюбні відносини між ними погіршились. Тепер у їхніх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини вони уже тривалий час не підтримують, між ними відсутнє нормальне спілкування, шлюб перестав існувати, разом не проживають. Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан його відносин з відповідачкою. Позивач в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд спрапви у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що сторони 15.07.2016 року уклали шлюб, зареєструвавши його у виконкомі Миколаївської сільської ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №180885 ( а.с.4). Від спільного проживання дітей не маають. Сторони припинили спільне проживання та подружні відносини. Причиною розлучення стало те, що між сторонами не має взаєморозуміння, у них різні характери та погляди на життя. Таким чином суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, так як в судовому засіданні доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110,112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просив розірвати шлюб, укладений із [PERSON] , зареєстрований 11 листопада 2017 року. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебувають з 11.11.2017 року, відповідно до Свідоцтва про шлюб [NUMBER] , зареєстрованим міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Сімейне життя між ними поступово погіршилося, в кінцевому результаті призвело до повного непорозуміння один одного. Відповідач постійно нехтувала сімейними цінностями. Такими як повага до чоловіка, піклування про створення у сім`ї доброзичливої та сприятливої морально-психічної атмосфери. Подальшої підтримки сімейних відносин сенсу немає. Тому позивач просить розірвати шлюб, терміну на примирення не надавати. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час проведення судового розгляду повідомлена належним чином в установленому законом порядку. Причин неявки суду не повідомила На підставі ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.11.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , видане Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, від 11.11.2017 року, актовий запис № 1104. На даний час сімейні стосунки припинено, відновлювати їх сторони не бажають, шлюб існує формально, характер взаємовідносин, які склалися між сторонами, робить їх подальше спільне життя неможливим, примирення неможливо. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до п.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з п.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі встановленого, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін і вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути із відповідача, яка мешкає в окремій квартирі [ADDRESS], заборгованість із сплати житлово-комунальних послуг, що виникла за період з січня 2011 року до грудня 2013 року, в розмірі 2927,46 грн. та судовий збір у сумі 243,60 грн., а всього 3171,06 грн. Представник позивача подала до суду заяву про можливість слухання справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, будучи належно повідомленою, до суду не з'явилася, причини неявки не повідомила, заяв про можливість слухання справи не надіслала. В зв'язку із зазначеним, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У відповідності до ст. 68 ЖК України споживачі повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно ч. 3 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Судом установлено, що основною метою діяльності КП «Васильківтепломережа», як виробника комунальної послуги, є забезпечення якісного та безперебійного постачання теплової енергії, централізованого опалення гарячого водопостачання споживачам міста: підприємствам, організаціям, установам відомчого і комунального житла та іншим. Позивач, в порядку наказного провадження, звертався до суду про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідачів, проте відповідно до ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2013 року йому було відмовлено у прийняті заяви про видачу судового наказу та роз'яснено право на звернення до суду з тими самими вимогами у позовному провадженні. Згідно із переліком сум по особовому рахунку [NUMBER], за період з січня 2011 року до грудня 2013 року загальна сума заборгованості відповідачки становить 2927 грн. 46 коп. Оскільки, судом достовірно встановлено на підставі зібраних по справі доказів те, що відповідач, користуючись комунальними послугами, не в повному обсязі розраховується за них, чим завдають збитки КП «Васильківтепломережа», суд дійшов висновку про задоволення позову. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то згідно ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути із відповідача, який мешкає в окремій квартирі [ADDRESS], заборгованість із сплати житлово-комунальних послуг, що виникла за період з січня 2010 року до січня 2014 року, в розмірі 8613,90 грн. та судовий збір у сумі 243,60 грн., а всього 8857,50 грн. Представник позивача в судовому засіданні заявлений позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, будучи належно повідомленим, до суду не з'явився, причини неявки не повідомив, заяв про можливість слухання справи не надіслав. В зв'язку із зазначеним, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У відповідності до ст. 68 ЖК України споживачі повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно ч. 3 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Судом установлено, що основною метою діяльності КП «Васильківтепломережа», як виробника комунальної послуги, є забезпечення якісного та безперебійного постачання теплової енергії, централізованого опалення гарячого водопостачання споживачам міста: підприємствам, організаціям, установам відомчого і комунального житла та іншим. Позивач, в порядку наказного провадження, звертався до суду про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідачів, проте відповідно до ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2014 року йому було відмовлено у прийняті заяви про видачу судового наказу та роз'яснено право на звернення до суду з тими самими вимогами у позовному провадженні. Згідно із переліком сум по особовому рахунку [NUMBER], за період з січня 2010 року до січня 2014 року загальна сума заборгованості відповідача становить 8 613 грн. 90 коп. Оскільки, судом достовірно встановлено на підставі зібраних по справі доказів те, що відповідач, користуючись комунальними послугами, не в повному обсязі розраховуються за них, чим завдають збитки КП «Васильківтепломережа», суд дійшов висновку про задоволення позову. Так-як позовні вимоги підлягають задоволенню, то згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved