Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду (страхове відшкодування) у розмірі 30688 грн. 02 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 07 березня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладений поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1120176, у відповідності до якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER]. 07 грудня 2013 року в м. Києві по вул. Дніпровська набережна,7 мала місце дорожньо-транспортна пригода із участю автомобілів «DAF», державний № [NUMBER], під керуванням [PERSON] та «Volkswagen» , державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті якої обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно Постанови Дніпровського районного суду м. Києва та відомостей про дорожньо-транспортну пригоду, відповідач визнаний винним у скоєнні ДТП, що мала місце 07.12.2013 року, та після скоєння ДТП залишив місце пригоди. ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов'язок страховика виплатити страхове відшкодування. Після події потерпілий від ДТП звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за задану його автомобілю шкоду. На умовах договору страхування та на підставі зібраних документів позивач-страховик здійснив виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 30688,02 гривень, суму якого разом з понесеними судовими витратами позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суд листа, в якому просить проводити розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує, просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не прибув. Про день, час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заперечення (пояснення) щодо заявлених позовних вимог від відповідача на адресу суду не надходили. Відповідно до частини 4\~статті 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною ч. 1\~статті 3 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до положень ч.3 ст.10\~та ч.1 ст.60 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що\~07.03.2013 року ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» (страховик) та [PERSON] (страхувальник) уклали договір страхування засобів наземного транспорту, оформлений полісом № АЕ/1120176 , згідно якого забезпеченим транспортним засобом автомобіль «Volkswagen Golf 3I», державний номерний знак [NUMBER] , строк дії договору з 11.03.2013 року до 10.03.2014 року (а.с.4). 07.12.2013\~року в м. Києві на вул. Дніпровська набережна, 7, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «МАН», державний номерний знак [NUMBER], яким на момент настання ДТП керував [PERSON] і що належить [PERSON] та «DAF» державний № [NUMBER]. У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Інформація про обставини, факт та місце ДТП підтверджується: повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду № 110255 від 30.12.2013 року та постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.04.2014 р., в якій зазначається, що винним у настанні ДТП визнано [PERSON] ( а.с.5,6). У звязку з настанням страхового випадку 22.01.2014 року [PERSON] звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно калькуляцій та рахунків по ремонту постраждалого від ДТП транспортного засобу «МАН», державний номерний знак [NUMBER] встановлено, що сума матеріального збитку становить 31198,02 гривень ( а.с.9-16). Страховими актами № 113728 від 12.05.2014 року та № 114759 від 30.05.2014 року, виданими ПРАТ АСК «ІНГО Україна» було встановлено, що відшкодуванню, з урахуванням суми франшизи 500 грн., підлягає сума 30688,00 гривень ( 17,18). Платіжними дорученнями № 4570 від 29.05.2014 року та № 5442 від 17.06.2014 року в оплату вищевказаних страхових актів ПРАТ «АСК «ІНГО» було перераховано кошти страхового відшкодування в розмірі 30688,00 гривень ( а.с. 19). Відповідно до\~ст. 22 ЦК України\~збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної та юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Відповідно до ч. 1 \~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. В силу вимог п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно вимоги п. 38.1.1.(в) ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягають задоволенню. Згідно частини 1\~статті 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача по справі підлягає до стягнення сума витрат понесених позивачем по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі наведеного , Цивільного кодексу України,

Outcome: approved