Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, в якому вказує, що з 1963 року по 20.05.2013р. позивач знаходилася у трудових відносинах з ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» на посаді оператора мотальних машин 4 розряду прядильного виробництва. Також зазначає, що на день звільнення відповідач з нею не розрахувався, у зв'язку з чим рішенням суду від 27.02.2017 року з відповідача на її користь стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 13.03.2015р. по 05.12.2016р. в сумі 24248,00 грн. Однак до сьогоднішнього часу повного розрахунку з ним проведено . З урахуванням викладеного просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені в сумі 25 088,00 грн. за період з 06.12.2016 року по 14.09.2018р., та покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.09.2018 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. На адресу відповідача було направлено копію ухвали суду від 24.09.2018 року, до суду повернулося поштове повідомлення з відміткою про отримання, однак відзиву на позовну заяву до даного часу суду не надано. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що з 1963 року по 20.05.2013р. позивач знаходилася у трудових відносинах з ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» на посаді оператора мотальних машин 4 розряду прядильного виробництва, що підтверджується копією трудової книжки від 28.04.1963року. Відповідно до Довідки №4/34/25-1-470 від 23.11.2016 року виданої ВАТ «ХБК» заробітна плата позивача складає 5355,95грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку про суми заборгованість склала за період 06.12.2016 р. по 14.09.2018р.\~ в сумі 25 088,00 грн. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 27.02.2017 року з відповідача на користь позивача стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 13.03.2015 р. по 05.12.2016р. в сумі 24 248,00 грн. Згідно ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація відповідно до ст.117 КЗпП України повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Крім того відповідно Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються із суми судового збору 1762,00грн.

Outcome: approved