Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказав, що 04 жовтня 2007 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4710 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, згідно якого [PERSON] було відкрито відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредиту у розмірі 12000 грн. за умови отримання клієнтом перерахованої суми шляхом її зарахування на картрахунок. Згідно пункту 1.3. Кредитного договору, для користування картрахунком банк оформляє і видає клієнту платіжну картку на умовах цього договору. Відповідно до пункту 2.5. Кредитного договору, банком щомісячно 25 числа або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем нараховуються на середньомісячний залишок коштів на картрахунку проценти у розмірі 4 % річних. Згідно п.3.1.7 Кредитного договору, банк має право вимагати від клієнта відшкодування всіх витрат, в тому числі процентів, пені та сплати заборгованості відповідно до умов договору. Згідно пункту 7.1. Кредитного договору банк відкриває клієнту кредитну лінію з лімітом у сумі 24 000 грн. Згідно пунктів 7.2, 7.2.1. Кредитного договору, за користування кредитом клієнт зобовязаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах визначених цим Договором. Проценти за користування кредитом до 31 дня, розраховуються банком в розмірі 24% річних. Згідно пункту 7.7. Кредитного договору клієнт зобов'язується погасити заборгованість за договором у повному обсязі у разі: закінчення строку дії БПК; подачі заяви про закрити картрахунку; відмови від тримання пенсії; прострочення процентів за користування кредитом понад 2 місяці. Згідно п. 8.10. Кредитного договору, винна сторона, яка не виконала або неналежно виконала зобов'язання за цим Договором, зобов'язана відшкодувати іншій стороні завдані збитки відповідно до чинного законодавства України. 04 червня 2013 року між банком та клієнтом було укладено додатковий договір №1, яким внесено зміни до Кредитного договору. Позичальник, в свою чергу, зобовязався належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за цим договором (пункти 1.1, 3.1.7, 6.1.3, 6.1.10.7.2, 8.10 Договору), а саме: погашати кредит та проценти, відшкодувати витрати банку, відповідати всім належним майном. Банк свої зобовязання перед відповідачем виконав повністю. Однак позичальник [PERSON] 30 квітня 2014 року помер, а договірні зобов'язання залишились не виконані. За життя у [PERSON] виникла заборгованість перед банком, яка станом на 22 лютого 2018 року складає 3330,14 грн. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дочка [PERSON], тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Державний ощадний банк України» за кредитним договором № 4710 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою від 04 жовтня 2007 року в сумі 3330,14 грн. та понесені ним судові витрати. Представник позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» в судове засідання не зявився, натомість надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задоволити та розглянути справу за його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не зявилася, не повідомивши суд про причини своєї неявки, при цьому відзиву на позовну заяву не подала. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в відсутність позивача та належним чином повідомленого відповідача на підставі наявних у справі письмових доказів та, відповідно до ст. 280 ЦПК України, постановити у справі заочне рішення, яким частково задоволити позов з наступних мотивів. \~ \~ \~ \~При розгляді\~справи судом\~встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України встановлено, що - порушення зобовязання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що - за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, судом встановлено, що 04 жовтня 2007 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4710 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною (а.с.6-10). 04 червня 2013 року між «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до договору №33972 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою (а.с.11,12). 30 квітня 2014 року [PERSON] помер, а договірні зобов'язання залишились не виконані. Спадщину після смерті його прийняла його дочка [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи (а.с.14-32). Згідно вимог законодавства, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст.\~1282 ЦК України, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Спадкоємиць зобов'язаний задовольнити вимоги кредитор особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Так, судом встановлено, що за життя у [PERSON] виникла заборгованість перед Банком, яка станом на 22 лютого 2018 року складає 3330,14 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.42-45). Позивачем направлялася вимога до відповідача про погашення боргу по кредиту, однак вона була залишена без виконання. З огляду на викладене, оцінюючи в сукупності всі досліджені у справі письмові докази в контексті наведених правових норм, суд вважає, що вимоги позивача доведені повністю, при цьому вони не спростовані в жодній мірі належними допустимими доказами відповідача, тому підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 881,00 грн. та 1762,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved